Справа № 400/1684/22
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2022-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2022 р. Справа № 400/1684/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Начальника Вознесенського відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Посторонка Валерія Михайловича, вул. Берегова, 23, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55213,
до відповідача:Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вул. 8 Березня, 107, м. Миколаїв, 54020,
про:визнання протиправним та скасування наказу від 20.01.2022 року № 214/12-09,
ВСТАНОВИВ:

Начальник Вознесенського відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Посторонко Валерій Михайлович (далі також позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Південного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі також відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ № 214/12-09 від 20.01.2022 року про накладення на Начальника Вознесенського відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Ухвалою від 11.02.2022 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в оскаржуваному наказі відповідач вдається до трактувань норм матеріального та процесуального права на свій суб`єктивний погляд, що є неприпустимим. В свою чергу, позивач надав дисциплінарній комісії усі необхідні письмові пояснення та обґрунтував свою позицію.

Крім того, строки давності для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності сплинули.

Відповідач відзив на позов не надав, про розгляд справи та необхідність надання відзиву повідомлений належним чином.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Наказом управління юстиції від 12.07.2021 року № 1874/К позивача з 13.07.2021 року призначений на посаду начальника Вознесенського відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

За результатами розгляду матеріалів дисциплінарного провадження Дисциплінарною комісією Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Дисциплінарна комісія) встановлено, що позивачем вчинено дисциплінарний проступок, визначений п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі Закон № 889) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Наказом Південного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 20.01.2022 року № 214/12-09 позивача за неналежне виконання посадових обов`язків притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Не погоджуючись з даним наказом, позивач оскаржив його у судовому порядку.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

15.11.2021 року робочою групою з питань виконання рішень щодо стягнення коштів на користь держави та стягнення коштів з управління юстиції та його структурних підрозділів у Миколаївській області проведено засідання, на якому здійснено моніторинг судових справ, по яким протягом жовтня 2021 року відбулось стягнення коштів з рахунків управління юстиції та встановлено, що позивач не забезпечив належне представництво інтересів відповідача у суді по справі № 640/16848/20, внаслідок чого відбулося стягнення коштів в сумі 60000,00 грн. з рахунків управління юстиції.

23.11.2021 року Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено наказ № 2949/К «Про здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 »

12.01.2022 року внесено подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарної справи стосовно позивача, яке за вих. № 816/12-12 від 12.01.20232 року надіслано позивачу. Про внесення подання та необхідність надання пояснень позивача також повідомлено листом від 12.01.2022 року вих. № 852/12-12.

У подальшому Дисциплінарна комісія за результатами здійснення дисциплінарного провадження дійшла до спільного висновку про наявність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з наявністю в його діях ознак дисциплінарного проступку, визначеного п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону № 889 неналежне виконання посадових обов`язків (в частині незабезпечення належного представництва інтересів відповідача, що призвело до стягнення коштів в розмірі 60000,00 грн. з управління юстиції за рішенням суду).

Наказом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 20.01.2022 року № 214/12-09 позивача за неналежне виконання посадових обов`язків притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону № 889 державний службовець зобов`язаний, серед іншого, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності.

За невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом (ч. 1 ст. 64 Закону № 889).

Згідно ч. 1 та 2 ст. 65 Закону № 889 підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є:

1) порушення Присяги державного службовця;

2) порушення правил етичної поведінки державних службовців;

3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;

4) дії, що шкодять авторитету державної служби;

5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;

6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку;

7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення;

8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця;

9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;

9-1) порушення вимог Закону України «Про запобігання загрозам національній безпеці, пов`язаним із надмірним впливом осіб, які мають значну економічну та політичну вагу в суспільному житті (олігархів)» у частині подання, дотримання строків подання декларації про контакти державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «А» або «Б»;

10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;

11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення;

12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;

13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння;

14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу кримінального або адміністративного правопорушення;

15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Як вбачається з оскаржуваного наказу, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, визначеного п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону № 889, а саме: невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

У відповідності до ч. 1 ст. 66 Закону № 889, До державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану (ч. 3 чт. 66 Закону № 889).

Частиною 1 с. 67 Закону № 889 передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (ч. 1 ст. 69 Закону № 889).

З метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа (ч. 1 ст. 73 Закону № 889).

У відповідності до ч. 1 та 2 ст. 74 Закону № 889, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення (ч. 1 ст. 77 Закону № 889).

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року № 1039 затверджено Порядок здійснення дисциплінарного провадження (далі Порядок № 1039).

Згідно п. 2 Порядку № 1039 процедура здійснення дисциплінарного провадження передбачає: прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження; формування дисциплінарної комісії та її склад; визначення повноважень дисциплінарної комісії; визначення основних засад роботи дисциплінарної комісії; формування дисциплінарної справи; прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи.

У відповідності до п.п. 4 та 5 Порядку № 1039, дисциплінарне провадження розпочинається з моменту прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження та завершується прийняттям рішення про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Строк здійснення дисциплінарного провадження визначається міністром або суб`єктом призначення з урахуванням встановленого законодавством строку притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.

Тривалість здійснення дисциплінарного провадження не може перевищувати 45 календарних днів. За потреби зазначений строк може бути продовжений міністром або суб`єктом призначення, але не більш як до 60 календарних днів.

Оскаржуваний наказ про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани винесено через 58 днів з дня винесення наказу про здійснення дисциплінарного провадження стосовно позивача.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2021 року по справі № 640/1648/20 визнано протиправною бездіяльності Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Одеса) щодо не зняття арешту накладеного на нерухоме майно Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» 14.12.2013 року запис № 3852873, 16.12.2013 року записи № 3879413, № 3879376, № 3879331, № 3879288, № 3879111, № 3879034, № 3878909, № 3878821, № 3878192, 17.12.2013 року записи № 3894392, № 3893852, № 3884547, № 3881470, № 3880575, № 3880347, від 19.12.2013 року № 6249450, № 5428508 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Зобов`язано Вознесенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Одеса) скасувати записи про арешт майна від 14.12.2013 року запис № 3852873, від 16.12.2013 року записи № 3879413, № 3879376, № 3879331, № 3879288, № 3879111, № 3879034, № 3878909, № 3878821, № 3878192, від 17.12.2013 року записи № 3894392, № 3893852, № 3884547, № 3881470, № 3880575, № 3880347, від 19.12.2013 року № 6249450, № 5428508 Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Стягнуто на користь Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1900.00 грн. (одна тисяча дев`ятсот гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Одеса). У компенсації позивачу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн. відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2021 року у справі № 640/16848/20 скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2021 року в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення витрати на правову допомогу в розмірі 30000,00 грн. В цій частині прийняти нову постанову, якою позов задовольнити, яким стягнуто на користь Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» за рахунок бюджетних асигнувань Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 30000 грн.

Додатковою постаново Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021 року у справі № 640/16848/20 постановлено стягнути на користь Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» за рахунок бюджетних асигнувань Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 30000 грн.

Вознесенський відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відділ ДВС), не погоджуючись з Постановами Шостого апеляційного адміністративного суду, звернувся зі скаргою до Верховного Суду.

Ухвалами Верховного Суду у складі колегії суддів касаційного адміністративного суду від 30.09.2021 року та 12.10.2021 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відділу ДВС на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2021 року та на додаткову постанову шостого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2021 року відмовлено.

На час винесення рішення окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2021 року по справі № 640/16848/20 керівником відділу ДВС був призначений позивач.

Робочою групою Дисциплінарної комісії встановлено ознаки винної поведінки позивача, які вбачаються у не забезпеченні належного представництва інтересів відділу ДВС у суді по справі № 640/16848/20, внаслідок чого відбулося стягнення коштів у сумі 60000,00 грн. з рахунків Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Зокрема, відділом ДВС під час керівництва позивачем не подавалась апеляційна скарга на рішення першої інстанції, не надавалась заперечення на апеляційну скаргу Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер», не було надано заперечень на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо суті порушень, за вчинення яких, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, суд зазначає наступне: дисциплінарне стягнення це передбачена законом міра примусу, що застосовується суб`єктом призначення до державного службовця, який порушив службову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок.

Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними й поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає в порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю: Кодексом законів про працю України, Законом № 889, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.

Особливе значення під час визначення діяння державного службовця як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини державного службовця певного ставлення особи до протиправних дій і їхніх шкідливих наслідків.

Наказ про притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення й час виявлення самого проступку, а також обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.

Як вбачається з оскаржуваного наказу, неналежне виконання посадових обов`язків позивача полягає у незабезпеченні належного представництва інтересів відповідача, що призвело до стягнення коштів в розмірі 60000,00 грн. з управління юстиції за рішенням суду.

Доказів того, що позивачем не було виконано обов`язки, суду надано не було, так як і не було надано доказів будь-якої винної поведінки позивача, яка потягла за собою спричинення шкоди.

Крім того, з пояснень позивача, наданих голові Дисциплінарної комісії, а також подання від 12.01.2022 року вбачається, що відповідачем до суду направлялась заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з відпусткою державного службовця, який представляв інтереси відділу ДВС у суді під час розгляду справи № 640/16848/20. Судом заява врахована не була, внаслідок чого відділ ДВС був позбавлений можливості надати свої заперечення.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 67 Закону № 889, обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень.

У поданні від 12.01.2022 року вказані пом`якшуючі дисциплінарну відповідальність обставини, а саме відсутність дисциплінарних стягнень.

Обставин, що обтяжують відповідальність позивача Дисциплінарною комісією не встановлено.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач своїм правом не скористався, відзив на адміністративний позов не надав. Матеріали дисциплінарної справи відповідачем також надані не були.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовий збір у сумі 2481,000 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо вимог про відшкодування витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги у сумі 5000,00 грн., суд зазначає наступне:

Згідно ч. 1 та 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Згідно ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Згідно з ч. 9 статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Таким чином, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правової допомоги від 15.01.2022 року; додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги від 15.01.2022 року; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 2 від 15.01.2022 року на суму 5000,00 грн.

Між тим, в даному випадку, предмет спору у цій справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

Таким чином, заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та ціною позову.

Одночасно з цим, з урахуванням принципу справедливості та обставин справи, обсягу опрацьованого матеріалу та умов договору про надання правової допомоги, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 3000,00 грн.

За таких обставин, суд вважає наявними підстави для часткового задоволення заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 134, 139, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Начальника Вознесенського відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Посторонка Валерія Михайловича (вул. Берегова, 23, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55213, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Південного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. 8 Березня, 107, м. Миколаїв, 54020, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Південного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 214/12-09 від 20.01.2022 року про накладення на Начальника Вознесенського відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. 8 Березня, 107, м. Миколаїв, 54020, ) на користь Начальника Вознесенського відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Посторонка Валерія Михайловича (вул. Берегова, 23, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55213, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 коп.) та витрати на правничу допомогу у сумі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28.10.2022 року.

Суддя О.В. Малих