Справа № 465/8741/21
Суддя: Гладишева Х. В.
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

02.11.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в особі судді Гладишевої Х.В.,

за участю секретаря судового засідання Василюк В.Б.,

учасники справи:

позивач - не з`явився

відповідач - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Франківського районного суду м.Львова справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративне стягнення,-

встановив:

До Франківського районного суду м.Львова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Франківській районній адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративне стягнення.

Короткий зміст заяв по суті справи. Аргументи учасників справи.

ОСОБА_1 звернувся до Франківського районного суду м.Львова з позовом до Франківській районній адміністрації Львівської міської радипро скасування постанови №328 від 21.10.2021 року.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржуваною постановою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КУпАП, а саме, що він не здійснив відновлення пошкодженого об`єкту благоустрою, а саме: станом на 09.09.2021 року виявлено пошкодження тротуарної плитки за адресою: м.Львів, вул.Чернівецька, 2. Однак з винесеною постановою не погоджується з огляду на обставини, наведені в адміністративному позові, зокрема, те що він не має жодного відношення до пошкодження тротуарної плитки за вказаною адресою, а відтак і до її відновлення. Також зазначив, що про засідання адміністративної комісії не знав, оскільки перебував у відпустці за кордоном. Оскільки постанову винесено без його участі, та його належного повідомлення, чим порушені його права, передбачені ст.268 КУпАП, а також без жодного підтвердження та пояснення чому саме він притягується до відповідальності за пошкодження об`єкту благоустрою до якого не має жодного відношення, просить скасувати постанову, а провадження закрити.

Відповідач відзив не подав.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 08.11.2021 року клопотання позивача ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення №328 від 21.10.2021 року задоволено. Поновлено позивачу ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення №328 від 21.10.2021 року.Відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами ст.286 КАС з повідомленням учасників справи відповідно до ст.268 КАС у відкритому судовому засіданні 11:00 год. 17.11. 2021 року.

17.11.2021 року розгляд справи відкладено на 29.11.2021 року.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 29.11.2021 року витребувано в АТ «Українська залізниця» відповідь на лист Залізничної районної адміністрації від 10.09.2021 року №4-32-32113, посадову інструкцію ОСОБА_1 та посадової інструкції в.о начальника ВСП «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» АТ «Українська залізниця».

02.11.2022 року позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання проводити розгляд без його участі.

02.11.2022 року представник відповідач в судове засідання не з`явилася, при цьому, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову заперечила просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Крім цього, просила долучити до матеріалів справи копії адміністративних матеріалів.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Із вимоги №2410Б-В3250 від 09.09.2021 року, яка адресована керівнику «Центр будівельо-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» ПАТ «Укрзалізниця» вбачається, що 09.09.2021 року виявлено порушення Закону України «Про благоустрій населених пунктів», наказ МЖКГ №310 від 27.11.2017 «Про затвердження Типових правил благоустрою території населеного пункту» та «Правила благоустрою Львівської МТГ» (затв.ухвалою ЛМР №376 від 21.04.11 року зі змінами і доповненнями), а саме пункт 20.1.22 «Забруднення території внаслідок пошкодження об`єктів благоустрою», за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлено вимогу, в термін до 20.09.2021 року відновити пошкоджений об`єкт благоустрою встановити тротуарну плитку, за адресою: АДРЕСА_1 . Попереджено про відповідальність за невиконання вимоги.

Згідно акту про відмову від участі в спільному обстеженні від 21.09.2021 року порушення п.20.1.22 «Правил благоустрою м.Львова» вчинене за адресою: АДРЕСА_1 на вимогу №2410б-в 3250 від 09.09.2021 року не усунуте.

Із протоколу №3-105б від 21.09.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 , який працює на посаді заступника начальника підрозділу виробничий підрозділ «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельо-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Укрзалізниця» не відновив пошкоджений об`єкт благоустрою тротуарну плитку за адресою: АДРЕСА_1 . Зі змісту даного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 для участі в складанні протоколу не прибув.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 21.10.2021 року адміністративною комісією при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради ухвалено постанову про адміністративне правопорушення №328, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та піддано штрафу в розмірі 850 грн.

З постанови №328 від 21.10.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 не здійснив відновлення пошкодженого об`єкту благоустрою, а саме: станом на 09.09.2021 року виявлено пошкодження тротуарної плитки за адресою: м.Львів, вул.Чернівецька, 2, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП.

Також судом встановлено та підтверджується копією витягу до договору про надання туристичних послуг, що ОСОБА_1 з 17.10.2021 року по 25.10.2021 року перебував у відпустці в Арабській Республіці Єгипет.

Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст.280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

За ст.214 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних, міських рад вирішують усі справи про адміністративні правопорушення, за винятком віднесених цим Кодексом до відання інших органів (посадових осіб).

Відповідно до ст. 215 КУпАП, адміністративні комісії утворюються відповідними органами місцевого самоврядування у складі голови, заступника голови, відповідального секретаря, а також членів комісії.

Згідно з ч.1 ст. 218 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103 1 - 104 1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149 152 розглядають адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад.

Положенням ст.152 КУпАП визначено, що порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян-суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Відповідно до частин третьої п`ятої статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду справа №660/575/16-а від 31 січня 2018 року.

У пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (29979/04) Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.

Із вимоги №2410Б-В3250 від 09.09.2021 року, яка адресована керівнику «Центр будівельо-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» ПАТ «Укрзалізниця» вбачається, що 09.09.2021 року виявлено порушення Закону України «Про благоустрій населених пунктів», наказ МЖКГ №310 від 27.11.2017 «Про затвердження Типових правил благоустрою території населеного пункту» та «Правила благоустрою Львівської МТГ» (затв.ухвалою ЛМР №376 від 21.04.11 року зі змінами і доповненнями), а саме пункт 20.1.22 «Забруднення території внаслідок пошкодження об`єктів благоустрою», за адресою: вул.Чернівецька, 2. Встановлено вимогу, в термін до 20.09.2021 року відновити пошкоджений об`єкт благоустрою встановити тротуарну плитку, за адресою: вул.Чернівецька, 2. Попереджено про відповідальність за невиконання вимоги.

Як вбачається із реєстру згуртованих поштових відправлень рекомендованих листів з повідомленням про вручення вказана вимога направлена керівнику «Центр будівельо-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» ПАТ «Укрзалізниця» за адресою: м.Львів, вул.Таллінська, 3.

Із протоколу №3-105б від 21.09.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 , який працює на посаді заступника начальника підрозділу виробничий підрозділ «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельо-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Укрзалізниця» не відновив пошкоджений об`єкт благоустрою тротуарну плитку за адресою: м.Львів, вул.Чернівецька, 2. Зі змісту даного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 для участі в складанні протоколу не прибув.

Згідно реєстру згуртованих поштових відправлень рекомендованих листів поданих в ВПЗ-8 протокол №3-105б від 21.09.2021 року направлений ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Вивчивши зміст згуртованих поштових відправлень рекомендованих листів поданих в ВПЗ-8 судом встановлено, що у них містяться найменування адресатів, їх адреси та інші дані.

Відтак, за відсутності опису відправленої кореспонденції, суд також позбавлений можливості з`ясувати, що саме направлялося ОСОБА_1 , та чи обізнаний він із необхідністю усунути порушення, зазначені у вимозі.

Із поданого адміністративного позову, вбачається, що складення протоколу про адміністративне правопорушення було здійснено без участі позивача, копія його не вручена, права не роз`яснено, свої заперечення та доводи вона не могла надати, чим порушено процедуру складання протоколу.

Суд звертає увагу, що у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Отже, закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду, зокрема, від 21 березня 2019 року у справі №489/1004/17, від 30 січня 2020 року у справі №308/12552/16-а та у справі №482/9/17, від 6 лютого 2020 року у справі №205/7145/16-а.

Суд зауважує, що факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №522/20755/16-а, від 30 вересня 2019 у справі №591/2794/17, від 06 лютого 2020 року № 05/7145/16-а та від 21 травня 2020 року у справі №286/4145/15-а, від 31.03.2021 року у справі №676/752/17.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення №3-105б від 21.09.2021 року, за результатами розгляду якого було винесено оскаржувану постанову, він складений інженером КП «Адміністративно-технічне управління» Підхарчевною Н.А. у відсутності позивача, такий позивачем не підписувався, з правами не ознайомлений.

Суд бере до уваги покликання позивача про те, що він не був присутній при розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, а відтак був позбавлений можливості давати пояснення, клопотання та реалізувати інші права, оскільки як вбачається із копії витягу до договору про надання туристичних послуг, ОСОБА_1 з 17.10.2021 року по 25.10.2021 року перебував у відпустці в Арабській Республіці Єгипет.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, враховуючи основні засади адміністративного судочинства та вимоги законодавства України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що одна лише оскаржувана постанова не може бути беззаперечним доказом вини позивача, а інших доказів на підтвердження вини позивача не надано.

Жодних інших доказів, які б підтвердили чи спростували викладені в постанові обставини, до постанови, як і до матеріалів справи відповідачем не надано, у зв`язку з цим неможливо встановити на підставі яких саме доказів відповідачем було прийнято оскаржувану постанову.

Оскільки відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення відповідно до приписів ч.3 ст.286 КАС України - закриттю.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 242-246, 250, 255, 271, 286 КАС України, суд,

ухвалив :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративне стягнення -задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №328 від 21.10.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та піддано штрафу в розмірі 850 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.152 КУпАП закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Франківська районна адміністрація Львівської міської ради м.Львів, вул.Генерала Чупринки, 85.

Суддя Х.В.Гладишева