Справа № 460/30521/22
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 листопада 2022 року м. Рівне №460/30521/22
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просила:

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01.03.2022 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, яка відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсiйне страхування" призначена вперше, виходячи із заробітної плати за перiод страхового стажу, починаючи з 01.07.2000 та застосування середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2019, 2020, 2021 роки (10846,37грн.) відповідно до ч.1 та ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в редакції чинній з 01.03.2021).

Мотивуючи вимоги позову зазначала, що вона звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", вказавши що на час звернення вона отримувала пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу". На переконання позивача, відповідач, при визначенні заробітної плати, з якої обчислено розмір пенсії за віком протиправно не застосував показник середньої заробітної плати в Україні за 2019, 2020, 2021 роки, тобто за роки, що передують року звернення за призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вказувала, що відповідач протиправно застосував норми зазначеного Закону, які стосуються переведення з одного виду пенсії на інший в межах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а не норму, що стосується призначення пенсії вперше відповідно до такого Закону. Просила позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 26.09.2022 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні). Встановлено строк для подання відповідачем відзиву.

Згідно з довідкою про доставку електронного листа вказану ухвалу суду відповідач отримав 26.09.2022.

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена у відзиві на позов від 08.11.2022, відповідно до змісту якого він заперечував проти їхнього задоволення. На підтвердження своєї позиції відповідач вказував, що у спірних правовідносинах мало місце не призначення пенсії позивачу, а автоматичне переведення на пенсію, розраховану за іншим законом, у більш вигідному розмірі для позивача, відтак, на думку пенсійного органу, підстав для обчислення пенсії із урахуванням середньої заробітної плати, визначеної ч.2 ст.40 Закону №1058 для призначення пенсії позивачу із урахуванням показника середньої заробітної плати за 2019-2021 роки немає. Зазначав, що автоматичне переведення позивача на пенсію за віком на умовах Закону №1058-ІV не суперечить нормам чинного законодавства, та здійснене в зв`язку з тим, що розмір пенсії за матеріалами пенсійної справи позивача, обчислений відповідно до Закону №1058-ІV, більший від розміру призначеної пенсії за Законом України "Про державну службу". При цьому, Закон не встановлює, що таке переведення є новим призначенням пенсії. Таким чином, зазначав, що дії відповідача є правомірними та такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Просив повністю відмовити в задоволенні позову.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши позов, подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач перебуває на обліку у відповідача та з 17.04.2014 отримувала пенсію за віком на умовах Закону України "Про державну службу".

З 01.03.2022 відповідачем автоматизованим способом переведено позивача на пенсію за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

12.07.2022 позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням середньої заробітної плати по Україні з 2019-2021 роки, тобто за три роки, що передують року звернення.

Листом від 19.08.2022 №13933-13072/Г-02/8-1700/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повідомило його про умови призначеної йому пенсії за віком. Також у такому листі пенсійним органом відмовлено позивачу у перерахунку пенсії за віком відповідно до вимог ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019-2021 роки.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, в частині не здійснення перерахунку та виплати призначеної пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні на одну застраховану особу за 2019-2021 роки, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Статтею 44 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058).

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Проте, положеннями ст.9 Закону №1058-IV не передбачено такого виду пенсії, як пенсія державному службовцю.

Порядок призначення пенсії державним службовцям станом був визначений ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ або Закон України "Про державну службу") та передбачав, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Виходячи з системного аналізу норм Закону №1058-IV та Закону №3723-ХІІ, виплата пенсії за віком згідно із Законом України "Про державну службу", не входить до правового регулювання цього Закону №1058-IV, а регулюється виключно Законом України "Про державну службу", оскільки є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб.

Статтею 10 Закону №1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Розмір пенсії за віком визначається за правилами ст.27 Закону 1058-IV. Частина перша цієї статті дає для визначення пенсії наступну формулу: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Водночас, згідно з ч.2 ст.40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

Таким чином, ч.3 ст.45 цього Закону регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за Законом №1058-IV (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника), на інший. Показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Суд звертає увагу, що позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

При цьому, пенсія відповідно до Закону №1058-IV позивачу призначена вперше з 01.03.2022.

Таким чином, суд дійшов висновку, що застосування в спірних правовідносинах норм ч.3 ст.45 Закону №1058-IV, як це було вчинено відповідачем, є безпідставним.

Висновки аналогічного характеру викладено у постановах Верховного Суду від 05.07.2018 у справі №565/645/17, від 23.10.2018 у справі №317/4184/16, від 31.05.2019 у справі №344/7053/17, від 17.01.2020 у справі №591/5266/16-а.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, виходячи з аналізу викладеного у його сукупності, суд дійшов висновку, що оскільки за Законом 1058-IV позивачу призначена пенсія за віком вперше, то пенсію їй слід нараховувати із застосуванням середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески за 2019-2021 роки, починаючи з 01.03.2022 відповідно до Закону 1058-IV.

Крім того, суд враховує, що відповідно до положень ст.40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно з приписами абз.5 ч.1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Оскільки позивач свого бажання обчислити свою пенсію з урахуванням заробітної плати до 01.07.2000 не висловлювала, то розмір її пенсії за віком повинен обчислюватися, виходячи із заробітної плати за період страхового стажу починаючи з 01.07.2000, що відповідачем не заперечувалося.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то поданий позов необхідно задовольнити повністю.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст.139 КАС України.

Керуючись ст.241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019, 2020, 2021 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату з 01.03.2022 ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, виходячи із заробітної плати за період страхового стажу починаючи з 01.07.2000, із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2019, 2020, 2021 роки, з урахуванням проведених виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 08 листопада 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка,7, м. Рівне, 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя С.А. Борискін