Справа № 640/17997/20
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про продовження процесуального строку

07 листопада 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Глущенко Я.Б., суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В., розглянувши клопотання Київської митниці, утвореної на правах відокремленого підрозділа Державної митної служби України, про відстрочення сплати судового збора за подання апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2022 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Ліо С» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним і скасування рішення, -

У С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Ліо С» звернулося у суд із позовом до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним і скасування рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2022 року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду, 10 серпня 2022 року Київська митниця, утворена на правах відокремленого підрозділа Державної митної служби України, подала апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду від 19 вересня 2022 року апеляційну скаргу залишено без руху.

Апелянту визначено строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання копії ухвали суду.

30 вересня 2022 року до суду надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збора, яке обґрунтоване відсутністю фінансування видатків для сплати такого в умовах воєнного стану.

Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збора, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регламентовано статтею 8 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI у чинній редакції (далі - Закон).

Частиною 1 цієї правової норми передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збора на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, зокрема, якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, наведеною правовою нормою закріплено право суду відстрочити стороні сплату судового збора з огляду на її майновий стан.

Водночас згідно з положеннями Закону відповідачу не надано пільг щодо сплати судового збору.

Митні органи є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд уважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень, не є підставою для відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, суд приходить до висновку, що викладені апелянтом у клопотанні обставини не можуть бути підставою для його задоволення.

Згідно з частинами 2, 3 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Судом ураховується, що Європейський суд з прав людини від 19 червня 2001 року в справі «Креуз проти Польщі» зазначив, що вимога сплати зборів судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Водночас у цій же справі суд указав, що зважаючи на визначне місце, яке займає право на суд у демократичному суспільстві, органи судової влади повинні забезпечити належний баланс між інтересами держави в стягненні судових зборів за розгляд позовів, з одного боку, та інтересом позивача у відстоюванні свого позову в суді, з другого боку.

Ураховуючи викладене, а також зважаючи на вчинення апелянтом дій на виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, суд уважає за можливе продовжити строк для усунення визначених в ухвалі недоліків - на десять днів з дати отримання копії цієї ухвали.

Керуючись статтями 121, 169, 248, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Київської митниці, утвореної на правах відокремленого підрозділа Державної митної служби України, про відстрочення сплати судового збора за подання апеляційної скарги - відмовити.

Продовжити апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги на десять днів з дати отримання копії цієї ухвали.

У разі неусунення недоліків у зазначений вище строк апеляційна скарга буде повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.Б. Глущенко

Судді В.О. Аліменко

Н.В. Безименна