Справа № 120/6396/22
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2022-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 листопада 2022 р. Справа № 120/6396/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Богоноса М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Філіппова Ю.Ю.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

представника відповідача Федчук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

УСТАНОВИВ:

11.08.2022 у Вінницький окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивачка, ОСОБА_1 ) до Головного управління Національної поліції у м. Києві (далі відповідач).

У позовній заяві позивачка просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 21.06.2022 № 472 в частині застосування до неї дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 27.06.2022 № 980 о/с про її звільнення зі служби в поліції;

- поновити на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 2 (з обслуговування житлових масивів "Позняки" та "Осокорки") Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з 27.06.2022;

- зобов`язати відповідача виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 2 (з обслуговування житлових масивів "Позняки" та "Осокорки") Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з 10.03.2022 по день поновлення на посаді.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначила, що на підставі наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві від 12.05.2022 № 531 та з метою перевірки інформації про те, що окремі поліцейські підрозділів Головного управління, його територіальних (відокремлених) та окремих підрозділів самоусунулись від захисту українського народу, охорони прав і свобод людини, честі держави в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, було призначено службове розслідування та призначено склад дисциплінарної комісії.

За результатами проведеного службового розслідування, комісією складено висновок від 09.06.2022 на підставі якого прийнято наказ від 21.06.2022 № 472 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Головного управління». Пунктом 37 цього наказу до позивачки застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції за порушення пунктів 1, 2, 6 частини 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію».

Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 27.06.2022 № 980 о/с позивачку звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію».

Позивачка із наказами про застосування та виконання (реалізацію) щодо неї дисциплінарного стягнення не погодилася та оскаржила їх у судовому порядку.

Аргументуючи протиправність наказів акцентує увагу на безпідставності тверджень про факт її самоусунення від виконання обов`язків поліцейського після оголошення в Україні воєнного стану. Просить врахувати, що з 24.02.2022 по 25.02.2022 перебувала за місцем несення служби, з 26.02.2022 по 10.03.2022, отримавши дозвіл інспектора кадрового забезпечення органу Національної поліції України у якому працювала, перебувала у Вінницькій області за адресою реєстрації свого місця проживання, а з 10.03.2022 стала на облік для несення служби в Хмільницькому районному відділі поліції Вінницької області, де проходила службу до отримання інформації про свої звільнення.

Підсумовуючи ОСОБА_1 зазначає, що в її поведінці відсутній склад дисциплінарного проступку як обов`язкової підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності, а тому просить скасувати накази і поновити її на посаді з якої мало місце неправомірне звільнення.

Ухвалою від 16.08.2022 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Сторонам публічно правового спору встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Цією ж ухвалою витребувано у Головного управління Національної поліції у м. Києві належним чином засвідчені копії матеріалів службового розслідування щодо ОСОБА_1 , які стали підставою для застосування відносно неї дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби в поліції на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" та довідку про середній розмір заробітної плати (грошового забезпечення) ОСОБА_1 перед її звільненням зі служби в поліції.

Відповідач не погодився із позовними вимогами та 05.09.2022 подав відзив на позовну заяву у якому просив відмовити у задоволенні позову (а.с. 71 - 193, т. 1). Обґрунтовуючи заперечення наведених позивачкою обставин та вимог вказав, що висновком службового розслідування від 09.06.2022 у повній мірі задокументовано неналежне виконання окремими працівниками Головного управління, у тому числі і позивачкою, Закону України «Про національну поліцію».

Склад дисциплінарного проступку полягав у тому, що після доведення до відома позивачки наказу Національної поліції України від 10.03.2022 № 190, вона повинна була прибути до місця несення служби у місті Києві, адже приписи наказу які дозволяли окремим поліцейським зареєструватися та стати на облік у найближчому органі поліції за місцем фактичного їх перебування, на позивачку не поширювалися.

Цього обов`язку ОСОБА_1 не виконала, а тому її дії (бездіяльність) кваліфіковано як свідоме самоусуненням від виконання посадових обов`язків та порушення пунктів 1, 2, 6 частини 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», що і стало підставою для притягнення її до дисциплінарного стягнення та застосування стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

13.09.2022 представником позивачки подано відповідь на відзив, у якому представник вважає доводи відповідача безпідставними та необґрунтованими (а.с. 194 - 198, т.1).

20.09.2022 відповідачем подано заперечення щодо врахування відзиву на позовну заяву (а.с. 190 - 208, т.1).

27.09.2022 відповідачем подано клопотання про зменшення суми понесених витрат на правничу допомогу (а.с. 209 - 217, т.1).

30.09.2022 представником позивачки подано клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання (а.с. 218 - 224, т.1).

Ухвалою від 04.10.2022 задоволено клопотання представника позивачки про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та витребувано додаткові документи у відділенні поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

На виконання вимог ухвали від 04.10.2022 відділенням поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надано витребувані документи (а.с. 233 - 234, т.1).

18.10.2022 Головним управлінням Національної поліції у м. Києві подано клопотання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с. 235 - 237, т.1).

Ухвалою від 21.10.2022 задоволено клопотання відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 25.10.2022 виправлено описку допущену у мотивувальній та резолютивній частинах ухвали суду від 21.10.2022 щодо правильного найменування суду, якому доручено проведення відеоконференції судового засідання.

У судовому засіданні, призначеному на 27.10.2022 постановлено усну ухвалу про відкладення розгляду справи на 04.11.2022.

27.10.2022 Головним управлінням Національної поліції у м. Києві подано клопотання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с. 5 - 7, т. 2).

Ухвалою від 28.10.2022 задоволено клопотання відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

31.10.2022 відповідачем подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропущенням строку для звернення до суду.

У судовому засіданні 04.11.2022 представник відповідача підтримав клопотання про залишення позову без розгляду та просив його задовольнити, сторона позивача у свою чергу заперечувала щодо задоволення вказаного клопотання.

Усною ухвалою від 04.11.2022, занесеною до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та констатовано, що висновки про дотримання позивачкою строку звернення до суду які зроблені в ухвалі про відкриття провадження у справі від 16.08.2022 не були передчасними.

У своїх усних поясненнях в судовому засіданні 04.11.2022 позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов повністю. Зауважили, що позивачка дисциплінарного проступку у формі свідомого самоусунення від виконання обов`язків поліцейського не вчиняла. Зазначили, що в період з 24.02.2022 по 25.02.2022 позивачка перебувала за місцем несення служби, з 26.02.2022 по 10.03.2022, отримавши дозвіл інспектора кадрового забезпечення органу Національної поліції України у якому працювала, знаходилась у Вінницькій області за адресою реєстрації свого місця проживання, а з 10.03.2022 стала на облік для несення служби в Хмільницькому районному відділі поліції Вінницької області, де проходила службу до отримання інформації про свої звільнення.

Представник відповідача у вступному слові висловила заперечення щодо позовних вимог у повному обсязі, акцентуючи увагу на тому, що після оголошення в Україні воєнного стану позивачка самовільно залишила місце несення служби, а з 10.03.2022 всупереч наказу від 10.03.2022 № 190 "Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану", за відсутності на це підстав стала на облік для несення служби в Хмільницькому районному відділі поліції Вінницької області, що вказує на вчинення нею дисциплінарного проступку та є підставою для застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади.

Надавши оцінку аргументам сторін, що викладені у заявах по суті справи, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 11.08.2021 проходила службу в поліції на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 2 Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві.

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 затвердженого Законом № 2102-IX від 24.02.2022, із 05 години 30 хвилин на усій території України введено воєнний стан строком на 30 діб. Відповідно до Указу від 24.02.2022 № 64/2022 Міністерство внутрішніх справ України, зокрема, в особі Національної поліції України зобов`язано запровадити та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

У зв`язку із введеним воєнним станом головою Національної поліції України прийнято наказ від 10.03.2022 № 190 "Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану" (а.с. 88, т.1).

Наказом від 10.03.2022 № 190 з метою забезпечення ефективного виконання службових обов`язків поліцейських, які тимчасово перебувають поза місцем несення служби та не мають можливості повернутися до нього зобов`язано:

1. поліцейських, які перебувають поза місцем несення служби, крім тих, що виконують службові завдання, протягом 1 доби прибути до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік, а саме:

поліцейських, для яких проїзд у регіон місця проходження служби є неможливим у зв`язку з об`єктивними причинами (тимчасова окупація, повне зупинення транспортного сполучення);

поліцейських, які виховують одного або більше дітей віком до 18 років або на утриманні яких перебувають батьки, що потребують стороннього догляду, та виїхали з метою супроводу дітей в евакуацію, та чоловіки (дружини) яких є поліцейськими, військовослужбовцями або особами рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту, задіяними до виконання службових обов`язків за місцем проходження служби, поліцейських, які мають статус одинокої матері (батька) (пункт 1 наказу)

Згідно вимог пункту 3 наказу поліцейські, які не підпадають під перелік осіб, визначених пунктом 1 цього наказу, зобов`язані невідкладно прибути до органу поліції за місцем несення служби.

11.05.2022 до Головного управління Національної поліції у м. Києві надійшла доповідна записка начальника Дарницького управління поліції від 11.05.2022 (а.с. 91-93, т.1).

У тексті доповідної записки вказано, що після введення на території України воєнного стану (24.02.2022) окремі поліцейські Дарницького управління поліції, у тому числі і ОСОБА_1 , не прибули до місця дислокації підрозділу поліції, не озброїлись та від захисту українського народу, охорони прав і свобод людини фактично самоусунулися.

У доповідній записці також зазначено, що капітаном поліції ОСОБА_3 , старшим інспектором відділу кадрового забезпечення Дарницького управління поліції, в телефонній розмові 10.03.2022 доведено до відома працівникам поліції, зокрема й ОСОБА_1 , вимоги наказу НПУ від 10.03.2022 № 190, та проінформовано, що вона не відноситься до переліку осіб, визначених у пункті 1 наказу, а відтак зобов`язані невідкладно прибути до Дарницького управління поліції. Однак вказані у доповідній записці поліцейські повідомили, що прибувати за основним місцем несення служби не будуть.

Інформація викладена у доповідній записці стала підставою для прийняття начальником Головного управління Національної поліції у м. Києві наказу від 12.05.2022 № 531 "Про призначення та проведення службового розслідування" (а.с. 94, т.1). Список поліцейських відносно яких призначено службове розслідування визначено додатком до наказу від 12.05.2022 № 531, серед яких у пункті № 75 зазначена позивачка (а.с. 95 - 97, т.1).

В подальшому комісією складено Висновок службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими поліцейськими Головного управління від 09.06.2022 (затверджений 09.06.2022) (а.с. 129-161).

Висновком від 09.06.2022 запропоновано застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (а.с. 157).

Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 21.06.2022 № 472 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських головного управління" за порушення вимог пунктів 1, 2, 6 частини 1 статті 18 Закону України "Про національну поліцію", наказу Національної поліції України від 10.03.2022 № 190 до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (а.с. 176).

Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 27.06.2022 № 980 о/с позивачку звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (а.с. 44).

Позивачка із вказаними наказами про застосування та виконання щодо неї дисциплінарного стягнення не погодилася, тому із цим адміністративним позовом звернулася до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог суд керується такими мотивами.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

За приписами частини першої статті 18 цього Закону поліцейський зобов`язаний, з -поміж іншого: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно - правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Порушення окреслених обов`язків стало підставою для застосування та виконання щодо позивачки дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частини першої, другої статті 19 вказаного Закону у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції України затверджений Закон України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі «Дисциплінарний статут»).

Цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Дія цього Статуту поширюється на поліцейських та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог (абз. 1-2 преамбули Дисциплінарного статуту).

Частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Вчинення поліцейським дисциплінарного проступку є підставою для застосування дисциплінарного стягнення.

Згідно з частиною першою, другою, третьою статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування (ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Частиною 1 ст. 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (частини 3-4 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 № 893, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (надалі - Порядок проведення службових розслідувань).

Згідно пункту 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Так, згідно пунктів 7, 8 Розділу V Порядку проведення службових розслідувань розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

З аналізу вищенаведених норм Дисциплінарного статуту та Порядку проведення службових розслідувань слідує, що підставою для призначення службового розслідування є повідомлення поліцейських, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, а розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться або у формі письмового провадження, або у відкритому засіданні, при цьому рішення про проведення розгляду справи у відкритому засіданні приймається керівником, який призначив службове розслідування, про що повинно бути вказано у наказі про призначення службового розслідування.

Судом встановлено, що наказ від 12.05.2022 № 531 "Про призначення та проведення службового розслідування" прийнято уповноваженою на те особою органу Національної поліції України - начальником ГУ НП у м. Києві, а підставою для його ухвалення стала доповідна записка начальника Дарницького управління поліції від 11.05.2022 яка містила достатню інформацію про ознаки дисциплінарного проступку у діях (бездіяльності) окремих поліцейських, серед яких і позивачки. Склад дисциплінарної комісії визначено в наказі від 12.05.2022 № 531 у відповідності із нормами Дисциплінарного статуту.

Відтак, службове розслідування призначено у повній відповідності із нормами Дисциплінарного статуту і позивачкою не наведено аргументів, які б спростовували правомірність його призначення.

Згідно частини 15 ст. 15 Дисциплінарного статуту за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Із нормою ч. 15 ст. 15 Дисциплінарного статуту кореспондує норма пункту 2 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань якою передбачено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

З метою перевірки правомірності висновків відповідача про наявність у діяннях позивачки складу дисциплінарного проступку, а також повноти та об`єктивності з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку вчинення якого поставлено у вину позивачки судом витребувано у відповідача матеріали службового розслідування відносно ОСОБА_1 (а.с. 90 - 161, т.1).

Дослідивши описову частину висновку службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими поліцейськими Головного управління від 09.06.2022 (затверджений 09.06.2022) суд з`ясував, що дисциплінарна комісія встановила факт свідомого самоусунення позивачки від виконання своїх посадових обов`язків та грубе порушення нею службової дисципліни (а.с. 147, т.1).

Самоусунення від виконання своїх посадових обов`язків проявилося у тому, що після оголошення на території України воєнного стану (24.02.2022) поліцейські не прибули до місць дислокації підрозділів у яких проходили службу, не озброїлись чим самоусунулися від захисту українського народу та охорони прав і свобод людини і громадянина. Крім цього ними не виконано вимоги наказу голови Національної поліції України від 10.03.2022 № 190 який зобов`язував невідкладно прибути до органу поліції за місцем несення служби.

Цей висновок службового розслідування у частині яка стосується позивачки ґрунтувався на поясненнях ОСОБА_1 та актах про її невихід на службу у період із 11.03.2022 по 19.03.2022.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що 24.02.2022 прибула на збір по тривозі до Дарницького управління поліції, де знаходилася до 25.02.2022.

З 26.02.2022 по 10.03.2022 спільно із батьками перебувала у с. Дружелюбівка Вінницької області. Усний дозвіл на виїзд за межі м. Києва, за її словами, отримала від інспектора кадрового забезпечення ОСОБА_3 . Із 11.03.2022 по 27.03.2022 несла службу у ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області. Прибути за місцем дислокації управління поліції де проходила службу не мала можливості у зв`язку із відсутністю транспортного сполучення (а.с. 100 - 101, т.1).

До матеріалів службового розслідування долучено акти про невихід на службу рядового поліції ОСОБА_1 (0170278), дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 2 ) з обслуговування житлових масивів "Позняки" та "Осокорки") Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві від 11.03.2022, від 12.03.2022, від 13.03.2022, від 14.03.2022, від 15.03.2022, від 16.03.2022, від 17.03.2022, від 18.03.2022, та від 19.03.2022 (а.с. 120 - 128, т.1). Цими актами задокументовано факт відсутності позивачки на службі (своєму робочому місці) у період із 11.03.2022 по 19.03.2022.

У поясненнях наданих у судовому засіданні позивачка визнала, що в період з 26.02.2022 по 19.03.2022 була відсутньою на службі (своєму робочому місці) в Дарницькому управлінні поліції ГУНП у м. Києві. Як і в письмових поясненнях наданих в рамках службового розслідування, у вступному слові позивачка пояснила, що залишила місце служби на підставі усного дозволу інспектора кадрового забезпечення ОСОБА_3 .

Однак суд критично оцінює такі доводи позивачки та вважає, що вони не спростовують висновків службового розслідування адже така поведінка поліцейського суперечить інтересам служби, покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Суд зауважує, що поліцейському не надано повноважень самостійно, вільно та на власний розсуд залишати чи визначати місце несення служби, змінювати підрозділ у якому він цю службу проходить чи дистанціюватися на основі особистого бажання від виконання обов`язків за основним місцем роботи без відповідного рішення безпосереднього керівника.

При цьому беззаперечною є та обставина, що інспектор кадрового забезпечення Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві не вважається безпосереднім керівником позивачки яка займала посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 2 ) з обслуговування житлових масивів "Позняки" та "Осокорки") Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві.

Тому навіть якщо припустити, що така розмова між позивачкою та інспектором кадрового забезпечення і відбулася, її результат не є належним юридичним фактом, що може впливати на обов`язок позивачки виконувати свої посадові обов`язки за місцем несення служби та не може змінювати місце служби позивачки.

Особливої уваги при оцінці поведінки позивачки заслуговує те, що відповідно до Указу Президента України про введення воєнного стану на усій території України від 24.02.2022 № 64/2022, із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 (момент введення воєнного стану), Міністерство внутрішніх справ України, зокрема, в особі Національної поліції України зобов`язано запровадити та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

В умовах запровадженого на усій території України воєнного стану, вимоги щодо дотримання поліцейськими службової дисципліни набувають особливого значення адже як Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 так і Законом № 580-VIII на поліцейських покладено завдання участі відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану (п. 24 ч. 1 ст. 23, ст. 24, Закону № 580-VIII).

Щодо висновків дисциплінарної комісії про невиконання позивачкою вимог наказу голови Національної поліції України від 10.03.2022 № 190 "Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану", то суд при їх оцінці керується наступними мотивами.

Судом встановлено, що Наказом від 10.03.2022 № 190 з метою забезпечення ефективного виконання службових обов`язків поліцейських, які тимчасово перебувають поза місцем несення служби зобов`язано невідкладно прибути до органу поліції за місцем несення служби (п. 3 Наказу).

Беззаперечно встановлено, що позивачка вказаного обов`язку не виконала. Водночас ОСОБА_1 зіслалася на те, що скористалася винятком із вказаного вище правила, який передбачений у пункті 1 Наказу від 10.03.2022 № 190. Як наслідок вона прибула до найближчого органу поліції за своїм фактичним місцем знаходження у Вінницькій області для реєстрації, постановки на облік та несення служби.

При оцінці наведеного позивачкою аргументу суд встановив, що дільничного офіцера поліції Дарницького УП ОСОБА_1 на період дії воєнного стану було підпорядковано до ВП № 1 Хмільницького РВП Головного управління НП у Вінницькій області із 11.03.2022. Вказана обставина підтверджується долученою до матеріалів службового розслідування довідкою Хмільницького РВП відділення поліції № 1 від 01.04.2022 № 1527/218/01-2022 (а.с. 102, т.1), листом Хмільницького РВП відділення поліції № 1 від 12.10.2022 № 6570/218/01-2022 (а.с. 233, т.1) та витягом із наказу від 24.03.2022 № 332 "Про підпорядкування окремих працівників поліції до ГУНП у Вінницькій області на період дії воєнного стану" (а.с. 234, т.1).

Посилаючись на долучені до матеріалів справи розрахунки основних сил і засобів по несенню служби у відділенні поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, позивачка зазначила, що із 13 по 27.03.2022 несла службу та проходила добові чергування, а також здійснювала патрулювання у числі поліцейських вказаного відділенні поліції (а.с. 15-31, т.1, 103 - 119, т. 1).

Оцінюючи такі дії позивачки з точки зору виконання нею покладеного Наказом від 10.03.2022 № 190 обов`язку суд зазначає, що у межах цієї справи не може надаватися оцінка правомірності дій та рішень посадових осіб ГУНП у Вінницькій області наслідком яких став допуск позивачки до несення служби у відділенні поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області адже такі дії та рішення знаходяться поза площиною спору який розглядається.

Тому суд вдається до оцінки виключно дій позивачки у цій ситуації на предмет того, чи підпадала вона під виняток пункту 1 Наказу від 10.03.2022 № 190 який би звільняв її від обов`язку невідкладно прибути до органу поліції за місцем несення служби у місті Києві, а також чи могла вона ініціювати питання про реєстрацію її для несення служби під час дії воєнного стану у відділенні поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області.

Визначаючись щодо окреслених питань суд враховує, що факт обізнаності ОСОБА_1 із Наказом від 10.03.2022 № 190 нею не заперечувався у поясненнях, що надавалися під час службового розслідування.

У своїх поясненнях в судовому засіданні позивачка теж визнала ту обставину, що із приписами наказу вона була ознайомлена засобами електронної комунікації між працівниками підрозділу поліції.

У долученій до матеріалів службового розслідування доповідній записці начальника Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 11.05.2022 теж зазначено, що старшим інспектором відділу кадрового забезпечення Дарницького управління поліції Старовєровою І.В. 10.03.2022 доведено до відома поліцейських вимоги Наказу від 10.03.2022 № 190.

До того ж, позивачка звертаючись до ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області з метою її підпорядкування до вказаного підрозділу поліції не могла не знати про вимоги передбачені Наказом від 10.03.2022 № 190, адже судячи з обставин справи на цей наказ вона посилалася як на підставу тимчасового підпорядкування до іншого підрозділу поліції.

Відтак, суд вважає повністю доведеним факт обізнаності ОСОБА_1 із текстом Наказу від 10.03.2022 № 190.

Згідно пункту 1 Наказу від 10.03.2022 № 190 поліцейських, які перебувають поза місцем несення служби, крім тих, що виконують службові завдання, зобов`язано протягом 1 доби прибути до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік, а саме:

поліцейських, для яких проїзд у регіон місця проходження служби є неможливим у зв`язку з об`єктивними причинами (тимчасова окупація, повне зупинення транспортного сполучення);

поліцейських, які виховують одного або більше дітей віком до 18 років або на утриманні яких перебувають батьки, що потребують стороннього догляду, та виїхали з метою супроводу дітей в евакуацію, та чоловіки (дружини) яких є поліцейськими, військовослужбовцями або особами рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту, задіяними до виконання службових обов`язків за місцем проходження служби, поліцейських, які мають статус одинокої матері (батька) .

У свою чергу поліцейських які не підпадають під дію пункту 1 зобов`язано невідкладно прибути до органу поліції за місцем несення служби (п. 3 Наказу від 10.03.2022 № 190).

Отже, умовою за наявності якої поліцейський звільняється від обов`язку невідкладно прибути до органу поліції за місцем несення служби та має право протягом 1 доби прибути до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік є неможливість проїзду в регіон місця проходження служби у зв`язку з об`єктивними причинами такими як тимчасова окупація чи повне зупинення транспортного сполучення.

Суд зазначає, що станом на 10.03.2022 територія Вінницької області як і територія міста Києва та Київської області не були окуповані агресором, а транспортне сполучення як у межах Вінницької області так і між містами Вінниця та Київ не припинялося. У цьому контексті є слушними аргументи відповідача із посиланням на загальнодоступні інтернет - ресурси бронювання квитків про те, що транспорт між вказаними населеними пунктами курсував постійно. Тому, починаючи із 10.03.2022 не існувало об`єктивних причин із яких позивачка не могла прибути до органу поліції за місцем несення служби у місті Києві.

Відтак, суд доходить висновку, що позивачка не підпадала під дію пункту 1 Наказу від 10.03.2022 № 190, а тому відповідачем цілком правомірно та обґрунтовано поставлено їй у вину невиконання покладеного вказаним наказом обов`язку та неприбуття до органу поліції за місцем несення служби, що кваліфіковано як самоусунення від виконання обов`язків поліцейського.

У позовній заяві позивачка посилалася на допущені відповідачем помилки при формулюванні періодів впродовж яких вона була відсутня на робочому місці у Дарницькому РВП.

Оцінюючи цей аргумент суд вважає, що він не є ключовим при кваліфікації дій позивачки як вчинений нею дисциплінарний проступок, оскільки кількість днів її відсутності на робочому місці та ухилення від виконання обов`язків поліцейського не має визначального значення. Навіть відсутність без законних на це підстав протягом одного чи кількох днів може містити ознаки вчиненого поліцейським дисциплінарного проступку.

До того ж, самою позивачкою визнається, що із 26.02.2022 по 28.03.2022 вона не виходила на службу у Дарницькому управлінні поліції та не виконувала обов`язків за посадою дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 2 (з обслуговування житлових масивів "Позняки" та "Осокорки") Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Зазначені обставини вказують на вчинення позивачкою дій, що суперечить інтересам служби, та свідчать про непрофесійне виконання обов`язків поліцейського. Цими діями позивачка порушила обов`язки передбачені пунктами 1, 2, 6 частини 1 статті 18 Закону України "Про національну поліцію" та наказом Національної поліції України від 10.03.2022 № 190, що є достатньою підставою для застосування до неї дисциплінарного стягнення.

Підсумовуючи встановлені при розгляді справи обставини та надану їм оцінку суд вважає, що висновком службового розслідування від 09.06.2022 (затверджений 09.06.2022) повно та об`єктивно встановлено винне, неналежне виконання позивачкою обов`язків поліцейського, що містить усі ознаки дисциплінарного проступку вчинення якого є підставою для застосування дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Із висновку службового розслідування від 09.06.2022 встановлено, що вказаних норм комісія дотрималася, та врахувала при кваліфікації вчиненого позивачкою дисциплінарного проступку усі обставини, що мали значення для визначення виду дисциплінарного стягнення. Як наслідок комісією запропоновано застосувати до позивачки дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (а.с. 176, т.1).

Згідно ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту, одним із дисциплінарних стягнень які можуть застосовуватися до поліцейського є звільнення із служби в поліції.

При цьому вибір виду дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень органу, що має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження (висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 20.11.2019 справа № 826/12649/16).

Дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу (ч. 1 ст. 21 Дисциплінарного статуту).

Відтак, в межах встановлених Дисциплінарним статутом строків та за наявності для цього підстав уповноваженою особою (начальником) ГУ НП у м. Києві правомірно прийнято наказ від 21.06.2022 № 472 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Головного управління" яким до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу (ч. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту).

Отже, у відповідності до ч. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту наказом відповідача від 27.06.2022 № 980 о/с виконано застосоване до позивачки дисциплінарне стягнення та звільнено її зі служби в поліції.

Узагальнюючи суд доходить висновку, що наказ від 21.06.2022 № 472 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Головного управління" в частині, що стосується позивачки та наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 27.06.2022 № 980 о/с про виконання (реалізацію) дисциплінарного стягнення прийняті відповідачем обґрунтовано, на підставі та у межах наданих повноважень, а також у спосіб, що встановлений Дисциплінарним статутом. При розгляді справи не встановлено обставин, які б свідчили про порушення процедури застосування та виконання дисциплінарного стягнення. Відтак, у задоволенні позовних вимог про скасування цих наказів слід відмовити.

У такому випадку не підлягають задоволенню і позовні вимоги про поновлення позивачки на посаді та про присудження в її користь грошового забезпечення за час вимушеного прогулу адже вони є похідними від позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів, у задоволенні яких судом відмовлено.

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази надані відповідачем на підтвердження правомірності прийнятих ним наказів та докази, надані позивачкою, суд доходить висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи вимоги ст. 139 КАС України, підстав для відшкодування позивачці судових витрат у справі немає.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні вимог адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

Відповідач: Головне управління Національної поліції у м. Києві - вул. Володимирська, 15, м. Київ, 01601, .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 09.11.2022.

Суддя Богоніс Михайло Богданович