Справа № 240/36158/21
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року м. Житомир справа № 240/36158/21

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування та виплати з 01 квітня 2019 року пенсії в розмірі 70 % від розміру грошового забезпечення, замість встановлених раніше 89% від розміру грошового забезпечення, з обмеженням пенсії максимальним розміром в розмірі 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність та зобов`язати відповідача - Головне Управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області нарахувати та проводити виплату пенсії з 01 квітня 2019 року в повному обсязі, без обмеження її максимальним розміром 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням основного розміру пенсії 89 % від відповідних сум грошового забезпечення, як було встановлено раніше під час призначення пенсії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Вказує, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснило йому з 01.04.2019 перерахунок пенсії. Однак, в результаті такого перерахунку відповідач зменшив основний розмір його пенсії до 70 % від відповідних сум грошового забезпечення, замість встановлених йому раніше 89 % сум грошового забезпечення.

Позивач наголошує, що протиправні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення основного розміру його пенсії з 80 % до 70 % грошового забезпечення суперечить нормам чинного законодавства та порушують його право на належне пенсійне забезпечення, а тому він звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою суду провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що не визнає позовних вимог та вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Аргументуючи таку позицію, відповідач вказав, що відповідно до пункту 4 Порядку №45 проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 зазначеного Закону. Тобто до реалізації права на перерахунок пенсії, як до події, мають застосовуватися норми, які діють на момент виникнення такого права. Так, частина 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачала, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. З огляду на що відповідач вважає, що перерахунок пенсії позивача є правомірним, оскільки здійснений за чинним на день перерахунку приписам статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", а тому просить суд відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в основному розмірі 89 % відповідних сум грошового забезпечення.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечувалось сторонами, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.07.2021 у справі №240/23838/21, яке набрало законної сили, здійснило з 01.04.2019 перерахунок пенсії позивача. Однак, в результаті проведення вказаного перерахунку основний розмір пенсії був визначений відповідачем як 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

У зв`язку з цим, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою, в якій просив відповідача усунути допущене порушення та виплачувати йому перераховану з 01.04.2019 на виконання рішення суду пенсію в розмірі 89% від грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром.

Розглянувши зазначену заяву, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надіслало позивачу лист в якому повідомило, що перерахунок його пенсії на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду був проведений за діючою на час перерахунку редакцією статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою передбачено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Також відповідач зауважив, що вказаним судовим рішенням на управління не було покладено зобов`язань щодо проведення перерахунку його пенсії в розмірі 89 % грошового забезпечення.

Не погоджуючись зі зменшенням з 01.04.2019 після проведеного перерахунку основного розміру його пенсії з 89 % на 70 % грошового забезпечення та вважаючи, що встановлений розмір пенсії на момент призначення не може бути в подальшому змінений, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та перевіряючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на відповідність ч. 2 ст. 2 КАС України, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 13 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) було визначено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Згідно вимог статті 63 Закону України від 09.04.1992№2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Суд відмічає, що постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №45), згідно з пунктами 2 та 3 якого Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (редакція, чинна на момент перерахунку пенсії позивача).

Пунктом 4 Порядку № 45 визначено, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

З наведеного вбачається, що відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18 зазначила, що відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Частиною другою статті 13 Закону України від 09.04.1992№2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) було передбачено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу була призначена пенсія у розмірі 89 % відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому стаття 13 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення та станом на момент виникнення спірних правовідносин (дату проведення позивачу перерахунку пенсії на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду) передбачала, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим, положення статті 13 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якими встановлено максимальний розмір пенсії за вислугу років 70% від грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, які виникли після набрання ними чинності та стосуються питань саме призначення пенсії, а не її перерахунку. Складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України. Водночас, відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим та визначається на день призначення пенсії.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.10.2019 у справі №240/5401/18 висловила позицію, відповідно до якої, застосування цього показника (70 % грошового забезпечення) до перерахунку пенсії позивача є протиправним, тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що порядок перерахунку призначених військовослужбовцям пенсій врегульований нормами статті 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка змін не зазнавала, а також нормами постанов Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 та від 21 лютого 2018 року № 103, тому застосування відповідачем при здійсненні в липні 2021 року перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 статті 13 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка регулює визначення розміру пенсії при її призначені, та зменшення основного розміру пенсії позивача до 70 % відповідних сум грошового забезпечення є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення з 01.04.2019 основного розміру пенсії позивача з 89 % до 70 % грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду.

Застосовуючи механізм захисту права позивача, порушеного суб`єктом владних повноважень, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести з 01.04.2019 перерахунок пенсії позивача виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 89 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Вирішуючи спірні правовідносини в частині позовних вимог щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити виплату перерахованої позивачу з 01.04.2019 пенсії без її обмеження максимальним розміром, суд зазначає наступне.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявник вважає, що положення певного акту впливають на його правове становище.

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

З наведеного слідує, що суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача. Тобто, судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 01.12.2015 у справі №800/134/15 та постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №820/3327/16.

Згідно наявної у матеріалах справи копії розрахунку пенсії позивача станом на 01.09.2021 нарахований підсумок пенсії позивача становить 14866,08 грн. Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України позивачу виплачується пенсія у розмірі 14866,08 грн.

Жодних доказів того, що при здійсненні з 01.04.2019 на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду перерахунку пенсії позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області застосувало до пенсії позивача максимальне обмеження її розміру, передбачене ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII, матеріали справи не містять.

За таких обставин, вимога позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити виплату йому пенсії без її обмеження максимальним розміром, на переконанням суду, є безпідставною, адже спору в цій частині фактично не існує.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на положення ч. 1, 3 ст. 139 КАС України, та враховуючи сплату позивачем судового збору в мінімальному розмірі, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір належить стягнути відповідача у повному розмірі.

Керуючись статями 9, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003; ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення з 01.04.2019 основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 89 % до 70 % грошового забезпечення при здійсненні перерахунку.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області нарахувати та проводити виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 квітня 2019 року в повному обсязі з урахуванням основного розміру пенсії 89 % від відповідних сум грошового забезпечення.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева