Справа № 280/1577/22
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року Справа № 280/1577/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РІЗНОСОЛ ПЛЮС» (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 44, кв. 19, )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663)

до - Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2022 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «РІЗНОСОЛ ПЛЮС» (далі по тексту позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач 1) та Державної податкової служби України (далі відповідач 2), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії відповідача 1, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиного реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 3271215/40482112 від 22.10.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 01.07.2021 та зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкову накладну № 1 від 01.07.2021.

Також у позовній заяві міститься клопотання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.

Ухвалою судді від 02 лютого 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін

В обґрунтування позовних вимог вказано, що рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 3271215/40482112 від 22.10.2021 є безпідставним та незаконним, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "РІЗНОСОЛ ПЛЮС" надані детальні письмові пояснення та копії документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній № 1 від 01.07.2021, та копії документів на її підтвердження. В позовній заяві просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заперечення проти позовних вимог від представника Головного управління ДПС у Запорізькій області надійшло до суду від 21 травня 2020 року за вх. № 23431, в якому відповідач зазначив наступне. У комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області були законні підстави для прийняття рішення про відмову у реєстрації спірних податкових накладних, оскільки позивачем не в повній мірі надано документи, а контролюючий орган діяв з підстав та в межах повноважень та у спосіб передбачений законодавством України з врахуванням поданих позивачем пояснень та документів. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

Позивач зареєстрований 13.05.2016 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, номер запису: 0040083, за юридичною адресою: Україна, 69037, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, б. 44, кв. 19.

Керівником товариства є директор Мала Вікторія Андріївна з 11.05.2016 (рішення № 1 від 11.05.2016, наказ № 1 від 13.05.2016) по сьогоднішній день.

Відповідно до Статуту метою діяльності товариства є отримання прибутку.

Види діяльності за кодами КВЕД: 10.39 Інші види перероблення та консервування фруктів і овочів (основний); 10.32 Виробництво фруктових і овочевих соків; 46.31 Оптова торгівля фруктами й овочами; 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.21 Роздрібна торгівля фруктами й овочами в спеціалізованих магазинах.

Позивач має зареєстровані потужності з виробництва харчових продуктів, змішування та пов`язані з цим процедури, обробка (переробка), наповнення, пакування, відновлення та інші зміни стану об`єкта, зберігання, транспортування, реалізація харчових продуктів, роздрібна торгівля харовими продуктами, відповідно до наказу № 87 від 08.11.2017, прийнятого управлінням Держпродспоживслужби в м. Запоріжжі, що підтверджується відповідно до його листа № 2195 від 13.11.2017.

Рішенням комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач, ГУ ДПС, податковий орган, контролюючий орган) про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі рішення комісії) № 3271215/40482112 від 22.10.2021 Товариству з обмеженою відповідальністю "РІЗНОСОЛ ПЛЮС" було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 1 від 01.07.2021.

Передумовами отримання позивачем вищевказаних рішень комісії стало наступне:

Позивач у липні 2021 року мав господарські відносини з Товариством з обмеженою відповідальністю "СОЦІАЛЬНІ ІНІЦІАТИВИ ЗАПОРІЖЖЯ" () (далі - ТОВ "СОЦІАЛЬНІ ІНІЦІАТИВИ ЗАПОРІЖЖЯ"). Господарські операції здійснювались на підставі Договору № 7511 від 01.08.2020, за яким позивач (Постачальник) зобов`язується передати, а ТОВ "СОЦІАЛЬНІ ІНІЦІАТИВИ ЗАПОРІЖЖЯ" (Покупець) прийняти та оплатити товар продукти харчування овочі, фрукти в асортименті, що є в наявності у постачальника на умовах, передбачених цим договором.

На підставі видаткової накладної № РН-0000004 від 01.07.2021, якою визначено номенклатуру товару на загальну суму 105 743,72 грн, в т.ч. ПДВ 17 623,95 грн, яка від ТОВ "СОЦІАЛЬНІ ІНІЦІАТИВИ ЗАПОРІЖЖЯ" підписана комірником Масловою С.Є. на підставі додаткової угоди від 30.06.2021 до договору № 7511 від 01.08.2020, здійснено реалізацію товару за Договором № 7511 від 01.08.2020. Так, на дату виникнення податкових зобов`язань, відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, а саме поставки товару, було складено податкову накладну № 1 від 01.07.2021, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено.

Поставка реалізованого товару на адресу ТОВ "СОЦІАЛЬНІ ІНІЦІАТИВИ ЗАПОРІЖЖЯ", здійснювалась відповідно до пункту 3.4 Договору № 7511 від 01.08.2020 на умовах DDP (Інкотермс 2010), засобами та за рахунок постачальника, з 8-00 до 16-00 за адресою покупця. Товар постачається транспортом постачальника. Так, доставка товару здійснювалась безпосередньо позивачем на автомобілі марки CITROEN реєстраційний номер НОМЕР_1 орендованому, відповідно до Договору оренди транспортного засобу від 14.11.2019.

На підставі рахунку-фактури № СФ-0000001 від 01.07.2021, відповідно до платіжного доручення № 492820 оплату за товар отримано частково, про що свідчить банківська виписка від 27.07.2021, у зв`язку із чим у позивача обліковується дебіторська заборгованість ТОВ "СОЦІАЛЬНІ ІНІЦІАТИВИ ЗАПОРІЖЖЯ", що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 за липень 2021 року.

Товар, який позивач реалізував ТОВ «СОЦІАЛЬНІ ІНІЦІАТИВИ ЗАПОРІЖЖЯ», був придбаний у:

- ТОВ "АРГОСТОРГ" (), яке є платником ПДВ, та перебуває на загальній системі оподаткування. Господарські операції між позивачем (Покупець) та ТОВ "АРГОСТОРГ" (Постачальник) здійснювались на підставі Договору поставки № 1/2021 від 01.07.2021, предметом якого є поставка овочів та фруктів, найменування, кількість та ціна яких зазначаються у видаткових накладних. Придбання товару підтверджується видатковою накладною № 590 від 01.07.2021 на загальну суму 74 568,00 грн. Переміщення придбаного товару здійснювалось безпосередньо позивачем та за його рахунок, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 0107 від 01.07.2021. Розрахунок за придбаний товар здійснено частково відповідно до платіжного доручення № 33 від 30.07.2021, у зв`язку із чим у позивача обліковується кредиторська заборгованість перед ТОВ "АРГОСТОРГ", що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631 за липень 2021 року. Крім того, ТОВ "АРГОСТОРГ" надано висновки фітосанітарної експертизи (аналізів) № ФЛ 19/0003211-21 від 18.06.2021 та № 60/19-6033/000021 від 26.06.2021.

- ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), яка перебуває на спрощеній системі оподаткування 2-ї групи, та не є платником ПДВ. Господарські операції між позивачем (Покупець) та ФОП ОСОБА_1 (Постачальник) здійснювались на підставі Договору поставки № 04 від 04.01.2019, предметом якого є поставка овочів та фруктів, найменування, кількість та ціна яких зазначаються у видаткових накладних. Придбання товару підтверджується видатковою накладною № РН-0000040 від 01.07.2021 на загальну суму 65 965,00 грн Розрахунок за придбаний товар, на підставі рахунку-фактури № СФ-0000014 від 01.07.2021, здійснено частково відповідно до платіжного доручення № 37 від 11.08.2021, у зв`язку із чим у позивача обліковується кредиторська заборгованість перед ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631 за липень 2021 року.

На дату виникнення податкових зобов`язань, відповідно до приписів п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, позивачем на виконання п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України була складена податкова накладна № 1 від 01.07.2021, після чого вона була направлена для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманої квитанції від № від 07.10.2021 податкову накладну прийнято, але її реєстрація зупинена. Підставою зупинення реєстрації зазначено: коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 0703 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товару/послуги, що на постійні й основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Крім того, запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач скористався наданим йому правом та подав детальні письмові пояснення та копії документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній № 1 від 01.07.2021, та копії документів на її підтвердження, відповідно до переліку визначеного пунктом 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року № 520, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за № 1245/34216 (далі Порядок № 520), що оформлено Повідомленням від 20.10.2021 № 2 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено до Головного управління ДПС у Запорізькій області, Вознесенівської Державної податкової інспекції (Вознесенівський район м.Запоріжжя). Зазначене повідомлення прийнято до розгляду відповідно до квитанції № 2.

Однак, рішенням комісії Головного управління ДПС у Запорізькій про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 3271215/40482112 від 22.10.2021 - було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 1 від 01.07.2021, з підстав: ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; із зазначенням додаткової інформації "ненадання платником податку копій документів щодо транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи)".

Позивач не погодившись із рішенням комісії, в порядку передбаченому пункту 56.23 статті 56 Податкового кодексу України та пункту 5 Порядку розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1165 від 11.12.2019, в електронній формі засобами електронного зв`язку за допомогою програмного забезпечення M.E.Doc на адресу комісії Державної податкової служби України з питань розгляду скарг подав 04.11.2021 скаргу щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 3271215/40482112 від 22.10.2021.

Однак, відповідно до Рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 09.11.2021 № 51305/40482112/2 зазначена скарга залишена без задоволення та рішення комісії регіонального рівня без змін.

Не погоджуючись із рішенням про відмову в реєстрації податкових накладних позивач звернувся до суду з позовом.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

За приписами пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165, яка набула чинності з 01.02.2020, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів (далі - Порядок № 1165).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно пункту 7 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку № 1165).

Так, відповідно до отриманих позивачем квитанцій, реєстрація спірних податкових накладних зупинена у зв`язку із їх відповідністю пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Суд зазначає, що Критерії ризиковості здійснення операцій є Додатком № 3 до Порядку № 1165.

Відповідно до пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій встановлюється відповідність господарської операції цьому критерію якщо за результатом автоматизованого моніторингу податкової накладної встановлено відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 року у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Аналіз пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, дає зрозуміти що автоматизований моніторинг здійснюється з урахуванням наданої платником податку таблиці даних платника податку на додану вартість (далі таблиця даних).

Однак, у позивача на момент реєстрації податкових накладних № 1 від 01.07.2021, а саме на 28.07.2021, відсутня врахована таблиця даних, відомості якої використовуються контролюючим органом.

Разом з тим, суд зазначає, що сама по собі відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, у таблиці даних платника податку на додану вартість як товару/послуги, що на постійній основі постачається, є підставою для зупинення реєстрації податкової накладної лише у випадку відповідності такої податкової накладної одночасно й іншим умовам, визначеним пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, а саме: - обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 року у Єдиному реєстрі податкових накладних, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Судом встановлено, що направлена на реєстрацію податкова накладна № 1 від 01.07.2021 не відповідають одночасно усім наведеним умовам.

У пункту 2 Порядку № 1165 визначено, що таблиця даних платника податку - зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

Відповідно до пункту 12 та пункту 13 Порядку № 1165 платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5). У таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до КВЕД; коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

Державний класифікатор продукції та послуг ДК 016:2010 прийнято та надано чинності відповідно до наказу Держспоживстандарту України 11.10.2010 № 457.

Позивачем 20.09.2021 вперше було подано таблицю даних. Зазначена таблиця містить коди УКТЗЕД товарів/послуг (придбання(отримання), ввезення на митну територію України): 0701, 0707, , 0704, 0709, 0808, , , та коди УКТЗЕД/ДКПП товарів/послуг (постачання/надання): 0701, 0707, , 0704, 0709, 0808, , .

Рішенням комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про врахування/неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 22.09.2021 № 3143706/40482112 не було враховано таблицю даних позивача.

Отже, неврахування таблиці рішенням комісії, свідчить про її відсутність, та відповідну неможливість застосування п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій для зупинення податкових накладних, який передбачає наявність усіх зазначених у ньому критеріїв, в т.ч. і наявність врахованої таблиці.

Суд вважає, що контролюючий орган не може вимагати від позивача того, що не регламентовано нормою права. Отже, у зв`язку із відсутністю врахованої таблиці у позивача, контролюючим органом здійснено зупинення реєстрації податкової накладної за пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій без наявності законних підстав.

Згідно із пунктом 4 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (далі - Порядок № 520), у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно пункту 11 Порядку № 520, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення комісії регіонального рівня Державної податкової служби України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваним спірним рішенням комісії ГУ ДПС у Запорізькій області відмовлено у реєстрації податкової накладної, а підставою рішень комісії № 3271215/40482112 від 22.10.2021 зазначено неподання платником податку копій документів, при цьому рішення не містять підкреслень тих документів, які позивачем не надано, як того вимагає форма рішення затверджена Порядком № 1165.

Наявність у рішеннях додаткової інформації не може слугувати достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної № 1 від 01.07.2021, у зв`язку із наступним.

Так, у рішенні № 3271215/40482112 від 22.10.2021 зазначено додаткову інформацію "ненадання платником податку копій документів щодо транспортування навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи)".

Зазначене у оскаржуваному рішенні спростовується наступним:

- щодо ненадання платником податку копій документів щодо постачання послуг, встановлено, що до пояснень до податкової накладної № 1 від 01.07.2021 позивачем було додано договір № 7511 від 01.08.2020, за умовами пункту 3.4 якого товар поставляється покупцю на умовах DDP (Інкотермс 2010), засобами та за рахунок постачальника, з 8-00 до 16-00 за адресою покупця. Товар постачається транспортом постачальника. Так, доставка товару здійснювалась безпосередньо позивачем на автомобілі марки CITROEN реєстраційний номер НОМЕР_1 орендованому, відповідно до Договору оренди транспортного засобу від 14.11.2019. Навантаження-розвантаження товару здійснювалось власними силами позивача та контрагента-покупця, що не потребувало залучення додаткового трудового ресурсу, спеціальної техніки, транспортних засобів, що відповідно виключає необхідність оформлення документів на транспортування, а також документів щодо навантаження та розвантаження товару.

- щодо ненадання складських документів (інвентаризаційних описів), то з цього приводу суд враховує що інвентаризаційний опис до пояснень не мав надаватись, зважаючи на те що чинне законодавство України не вимагає постійного проведення інвентаризації товарів. Таким чином, належним та достатнім підтвердженням руху придбаних та реалізованих товарів на підприємстві є картка рахунку 281, яка чітко вказує коли товар надійшов і коли він був реалізований.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачами, надані позивачем документи підтверджували здійснення господарської операції, що стали передумовою для складення податкової накладної № 1 від 01.07.2021. Документи складені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Частинами 1 та 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржуване рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч.2 статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, пункту 36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Отже, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду справи комісією ГУ ДПС зазначених вище принципів при прийнятті рішень дотримано не було.

Суд зазначає, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.

В даному випадку, відповідачами ґрунтовних недоліків щодо поданих позивачем документів не встановлено та не зазначено їх у оскаржуваному рішенні, а відмова у реєстрації податкової накладної фактично обґрунтована відсутністю складських документів (інвентаризаційних описів).

Також, з наданих до матеріалів справи документів та документів, які надавались контролюючому органу, було можливо встановити підстави для складання та направлення на реєстрацію податкових накладних.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення визначених Податковим кодексом України, а не шляхом блокування реєстрації податкових накладних.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що рішення № 3271215/40482112 від 22.10.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 01.07.2021 відповідно, є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням (пункт 20 Порядку № 1246).

Відповідно до пункту 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Тобто, на підставі пункту 12 Порядку № 1246 провадяться перевірки в автоматичному режимі після надходження до ДПС рішення суду. При цьому перевіряються дані, що знаходяться у реєстрах та електронних базах контролюючого органу, в зазначеній нормі не йдеться мова про перевірки будь-яких документів.

Отже, твердження ГУ ДПС про передчасність вимог щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №1 від 01.07.2021, не відповідає приписам податкового законодавства, оскільки автоматична перевірка податкової накладної відповідно до пункту 12 Порядку № 1246 є обов`язковим елементом здійснення реєстрації податкової накладної на виконання пунктів 19, 20 Порядку № 1246.

Відтак, оскільки рішення комісії про відмову у реєстрації податкових накладних є протиправними та підлягають скасуванню, відповідно пунктів 19-20 Порядку №1246, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 01.07.2021.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь суми витрат на правничу допомогу у розмірі 4500 грн 00 коп, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частин 1-2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частинами 3-4 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин 5-7 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до частини 2 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно з частиною 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження обґрунтованості понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4500 грн 00 коп позивач надав договір між Адвокатським об`єднанням "ЛЕГЕС" та позивачем про надання правничої (правової) допомоги від 10.01.2022 з Адвокатським об`єднанням "ЛЕГЕС", предметом якого (п. 1.1 Договору) є правова допомога щодо визнання протиправними та скасування рішення комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 3271215/40482112 від 22.10.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 01.07.2021; зобов`язання ДПС України вчинити певні дії, від 10.01.2022 з Додатком 1 до нього, рахунком № 03/01 від 10.01.2022, платіжним дорученням № 6 від 11.01.2022, актом приймання-передачі послуг правової допомоги від 18.01.2022.

Згідно з розрахунком витрат на правову допомогу адвокатом було підготовлено позовну заяву 4 500 грн 00 коп, із розрахуку складання тексту та направлення його до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" (заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У даному випадку суд зазначає, що дана справа згідно положень статей 4, 12, 262 КАС України є справою незначної складності, з невеликим обсягом досліджуваних доказів, яка розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі.

Вказаний обсяг виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом, суд вважає завищеним, оскільки дана справа незначної складності та не потребує значної затрати часу на вказані роботи.

Також, судом враховано відомості Єдиного державного реєстру судових рішень http://reestr.court.gov.ua, за даними яких мають місце оприлюднення численних судових рішень судів різних інстанцій (в т.ч. рішення Верховного Суду у зразковій справі) з аналогічного предмету спору та аналогічними мотивами тим, що приведені у адміністративному позові позивача, що спрощувало роботу адвоката при підготовці даного адміністративного позову.

Суд також зазначає, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 200/14113/18-а ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій сформував правову позицію, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Вказаний висновок Верховного Суду у відповідності до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суд враховує під час вирішення такого питання.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Тк, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі East/WestAllianceLimited проти України, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

З огляду на вказані обставини справи, суд вважає, що визначений проміжок часу у підготовці даного позову та вартістю таких послуг у розмірі 4500 грн 00 коп, за наявності в Єдиному державному реєстрі судових рішень з аналогічних спорів, не є співрозмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Відтак, з огляду на незначну складність справи та обсяг наданих послуг, суд, виходячи з критерію пропорційності вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача, повинен становити 2250 грн 00 коп.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2250 грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "РІЗНОСОЛ ПЛЮС".

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2481 грн 00 коп, що підтверджується платіжним дорученням № 7 від 11.01.2022.

За таких обставин, судовий збір у розмірі 2481 грн 00 коп підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "РІЗНОСОЛ ПЛЮС" (69037, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, б. 44, кв. 19, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663), Державної податкової служба України (04053, м. Київ, Львівська площа,8, ) про визнання рішень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 3271215/40482112 від 22.10.2021, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "РІЗНОСОЛ ПЛЮС" було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 1 від 01.07.2021.

Зобов`язати Державну податкову службу України здійснити реєстрацію податкової накладної № 1 від 01.07.2021 у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РІЗНОСОЛ ПЛЮС" (69037, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, б. 44, кв.19, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 2481 грн 00 коп та витрати на правничу допомогу у сумі 2250 грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано суддею 08 листопада 2022 року.

Суддя Сацький Р.В.