Справа № 161/13219/22
Суддя: Гринь О. М.
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/273/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Гриня О. М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він 12 вересня 2022 року отримав поштою постанову Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00000915 від 02 вересня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності. Відповідно до вказаної постанови транспортний засіб IVECO, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , 07 липня 2022 року о 12 годині 41 хвилина здійснював рух із перевищенням нормативних параметрів, визначених п. 22.5 Правил дорожнього руху, Таким чином, його, ОСОБА_1 , як власника транспортного засобу визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500 гривень.

Вважаючи вищевказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач вказує, що відповідно до товарно-транспортної накладної № Р1761 від 07 липня 2022 року автомобільний перевізник ОСОБА_1 (водій ОСОБА_2 ) здійснював перевезення вантажу транспортними засобами IVECO, державний номерний знак НОМЕР_1 , та напівпричіпом-цистерною Klaeser, державний номерний знак НОМЕР_2 , вантажовідправник ТзОВ «Старокостянтинівцукор» (Хмельницька область, місто Старокостянтинів, провулок Гольдфадена, 10), вантажоодержувач ТзОВ «Біопаливно-енергетична компанія» (Волинська область, Луцький район, село Рованці, вулиця Промислова, 3). У графі «відомості про вантаж» цієї товаро-транспортної накладної зазначено, що вага вантажу (меляса бурякова) становила 24 240 кг, а у графі «відомості про параметри транспортного засобу» вказано, що вага автомобіля без вантажу становить 14 955 кг, а з вантажем 39 195 кг.

Оскаржувана постанова складена з порушеннями вимог, встановлених КУпАП та Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі. В оскаржуваній постанові не зазначено чи врахував суб`єкт владних повноважень категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу, ширину, висоту, довжину транспортного засобу, у постанові відсутня інформація про осі автомобіля (одиночна, здвоєна чи строєна), відстань між зближеними (суміжними) осями, відсутнє фактичне навантаження на зближені осі здвоєної осі. Також в оскаржуваній постанові не зазначено швидкість руху транспортного засобу та транспортний потік в момент зважування. Окремо позивач звертає увагу на протиріччя в оскаржуваній постанові щодо перевищення вагової норми, а саме: у постанові вказано, що маса автомобіля на момент зважування дорівнювала 47 443 кг, тоді як перевантаження 6,7 % (2699 кг), тобто загальна маса мала б складати 42 699 кг. При переході за ідентифікатором доступу, який наявний в оскаржуваній постанові, перевантаження загальної маси склало 7,443 тон, що становить 6,7 %, тоді як у самій постанові зазначено перевантаження 2 699 кг. На переконання позивача, при винесенні постанов представники Укртрансбезпеки мають керуватись метаданими, в яких має бути зазначена вся інформація відповідно до п. 15 Порядку № 1174. Позивач висловлює сумніви щодо коректності роботи приладу для автоматичного зважування транспортних засобів у русі.

На підставі наведеного позивач просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00000915 від 02 вересня 2022 року, якою притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Ухвалою судді від 27 вересня 2022 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваної постанови.

Ухвалою судді від 27 вересня 2022 року адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, відповідачу встановлено строк для подання відзиву.

14 жовтня 2022 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи позовні вимоги, представник Державної служби України з безпеки на транспорті зазначає, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті здійснюється за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі вимірювати загальну масу транспортного засобу, визначати кількість осей транспортного засобу та вимірювати навантаження, що припадає на кожну вісь транспортного засобу. Оскаржуваною постановою зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу: кількість вісей 5; відстань між вісями 1-2: 3810 мм, 2-3: 5150 мм; 3-4: 1310 мм; 4-5: 1410 мм; навантаження на вісь 1 7900 кг; 2 11 118 кг; 3 9989 кг; 4 9484 кг. 4 9484 кг, 5 8952 кг; загальна маса 47 443 кг. Перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу, визначених п. 22.5 ПДР України, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як це передбачено ДСТУ. Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі. Відсоток похибки залежить від класу точності приладу автоматичного зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювань навантаження на вісь. У випадку, що розглядається, клас точності зважувального обладнання 10, а тому допустима похибка щодо визначення маси транспортного засобу становить 10 %. В оскаржуваній постанові застосована така формула розрахунку відсотку перевищення габаритно-вагових норм: % перевищення =(( Хфакт Хнорм похибка пристрою) / Хнорм * 100 %, де Хфакт фактично зафіксований прпаметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Хнорм нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр), зазначений відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху. У відповідь на доводи позивача представник відповідача зазначає, що в оскаржуваній постанові зазначено перевищення з врахуванням похибки (2.699 т), а на Інтернет ресурсі вказано перевищення без врахування похибки (7,443 т). На переконання представника відповідача, оскаржувана постанова за своїм змістом та формою повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини, адже містить необхідну інформацію, на підставі якої уповноваженою особою Укртрансбезпеки було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення, внаслідок чого позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. На підставі наведеного представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити повністю.

24 жовтня 2022 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій ОСОБА_1 викладає власні міркування та аргументи на спростування доводів відзиву.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Суд установив, що ОСОБА_1 є власником спеціалізованого вантажного сідлового тягача IVECO АТ440S, державний номерний знак НОМЕР_1 , масою 19 000 кг, масою без навантаження 6 715 кг, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . Крім того, ОСОБА_1 є власником спеціалізованого напівпричіпу цистерни Е Klaeser, державний номерний знак НОМЕР_2 , масою 3400 кг, маса без навантаження 8240 кг, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 (а. с. 33 -36).

07 липня 2022 року о 12 год. 41 хв. на автодорозі Н-25 274 км + 300 м Хмельницька область зафіксовано транспортний засіб IVECO АТ440S, державний номерний знак НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, визначених п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

За результатом фіксації в автоматичному режимі адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті заступником директора Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Сидоренком А. В. винесено постанову від 02 вересня 2022 року серії АА № 00000915, якою громадянина ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень (а. с. 25).

Відповідно до змісту вказаної постанови автоматична фіксація правопорушення здійснена технічним засобом WIM 48, Q-Free Hi Trac TMU4 WIM, який пройшов повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу UA.TR/001 35 357-21 № 358-21, строк дії до 31 серпня 2022 року.

Оскаржуваною постановою зафіксовано, що відповідальна особа 07 липня 2022 року о 12 год. 41 хв. на автошляху Н-25 274 км + 300 м Хмельницька область допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,7 % (2,699 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн (а. с. 25).

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Згідно із п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Слід враховувати, що механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначає Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року №1174.

За визначенням, наведеним у п. 2 Порядку від 27.12.2019 року №1174, автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Пунктом 8 Порядку від 27.12.2019 року №1174 передбачено, що вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року №163.

Згідно з п.п. 11, 12 Порядку від 27.12.2019 року №1174 автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до п.п. 13, 14, 15 Порядку від 27.12.2019 року №1174 під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Метадані повинні містити дані про:

засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки);

місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати);

найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі);

фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака;

відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

За правилами п.п. 16, 17 Порядку від 27.12.2019 року №1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.

Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП визначено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

У Примітці цієї статті передбачено, що підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Виходячи з обставин справи, суд враховує, що позивач є власником вантажного спеціалізованого сідлового тягача та спеціалізованого напівпричіпу-цистерни, а тому є суб`єктом правовідносин у сфері перевезень автомобільними дорогами.

Відповідно до наданої позивачем товарно-транспортної накладної № Р1761 від 07 липня 2022 року автомобільний перевізник ОСОБА_1 (водій ОСОБА_2 ) здійснював перевезення вантажу транспортними засобами IVECO, державний номерний знак НОМЕР_1 , та напівпричіпом-цистерною Klaeser, державний номерний знак НОМЕР_2 , вантажовідправник ТзОВ «Старокостянтинівцукор» (Хмельницька область, місто Старокостянтинів, провулок Гольдфадена, 10), вантажоодержувач ТзОВ «Біопаливно-енергетична компанія» (Волинська область, Луцький район, село Рованці, вулиця Промислова, 3). У графі «відомості про вантаж» цієї товаро-транспортної накладної зазначено, що вага вантажу (меляса бурякова) становила 24 240 кг, а у графі «відомості про параметри транспортного засобу» вказано, що вага автомобіля без вантажу становить 14 955 кг, а з вантажем 39 195 кг.

Суд погоджується з аргументами відзиву та враховує, що товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну вагу вантажу.

Верховний Суд у свої постанові від 31 липня 2019 року (справа № 802518/17-а) дійшов висновку, що товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну вагу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту. Тому, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

З наведених мотивів суд відхиляє доводи позивача про те, що перевезення вантажу відповідно до товарно-транспортної накладної, з урахуванням нормативної ваги автомобіля та причепу, виключає перевантаження транспортних засобів.

Суд ураховує, що підставою для видання оспорюваної постанови про застосування до позивача адміністративного стягнення (штрафу) стали результати автоматичного вимірювання загальної маси транспортного засобу, проведеного 07 липня 2022 року.

Відповідно до цих результатів вагові параметри вказаного транспортного засобу перевищують нормативно допустимі вагові обмеження більш ніж на 6,7 %.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року №2344-ІІІ у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Вказані положення Закону є спеціальними для автомобільного перевізника та свідчать про неможливість у спірному випадку підтвердження правомірності дій перевізника документом про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів. Натомість, ці положення визначають обов`язок перевізника одержати відповідний дозвіл.

Не дотримання вказаних правил, відповідно до приписів ч. 2 ст. 132-1 КУпАП є підставою для застосування до автомобільного перевізника накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно).

Водночас, суд зазначає, що відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, у тому числі, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд ураховує, що суттєвим значенням для визначення міри відповідальності особи у цій сфері є результати габаритно-вагового зважування транспортного засобу.

У своєму позові ОСОБА_1 покликається на недоведеність належними доказами відповідності вагового обладнання установленим стандартам.

Відповідачем представлено суду матеріали стосовно габаритно-вагового обладнання, у тому числі, Експертний висновок № 1284 ТОВ «Безпека та інновації інформаційних систем» від 06 вересня 2021 року (дійсний до 06 вересня 2024 року). Результати експертизи свідчать, що прилад Q-Free Hi Trac TMU4 WIM виробництва ТОВ «ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ» відповідає вимогам документів із технічного захисту інформації в обсязі функцій, зазначених у документі «Прилад автоматичний для зважування дорожніх ТЗ у русі Q-Free Hi Trac TMU4 WIM. Технічні вимоги за критеріями технічного захисту інформації» (а. с. 84).

Крім того, відповідачем надано суду Сертифікати відповідності Приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі від 01 вересня 2021 року (а. с. 86); Сертифікат перевірки типу Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі від 17 червня 2021 року (а. с. 85).

Перевіривши ці матеріали та відомості стосовно характеристик автоматичного вагового обладнання, суд зазначає, що вимірювальна техніка за своїми характеристиками відповідає вимогам ДСТУ, враховує гранично допустимі похибки при зважуванні.

Таким чином, установлено, що в момент зважування загальна маса транспортного засобу перевищила максимально допустиму на 7443 кг, тобто склала 47443 кг замість 40 000 кг дозволених.

Розрахунок відсотків перевищення повної загальної маси транспортного засобу проводився з урахуванням різниці фактичної маси, максимально дозволеної маси та похибки зважування (10%): (47443 кг 40000 кг 47443кгх10%)/40000*100=6,7%.

Отже, з урахуванням максимальної похибки вимірювальної техніки, суд вважає, що відповідач довів належними доказами допущення позивачем перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 5 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, а відповідно і правомірність накладення адміністративного стягнення згідно із ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Виходячи із вказаних обставин справи та положень законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що враховані під час накладення стягнення показники вагового обладнання підтверджені належними доказами, а отже відповідачем доведено своє рішення на відповідність його критерію обґрунтованості та правомірності.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право прийняти одне з передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України рішення.

Враховуючи вищевикладене та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Судові витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 2, 5-10,20,44,47,48,241,243-246, 268, 271, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 07 листопада 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області О. М. Гринь