Справа № 333/7536/21
Суддя: Михайлова А. В.
Дата ухвалення: 2022-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/7536/21
Провадження № 2-а/333/29/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя в складі головуючого судді Михайлової А.В., за участю секретаря судового засідання Панченко К.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області рядового поліції Гладкого Владислава Сергійовича та Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області рядового поліції Гладкого В.С. та Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначив, що постановою серії ЕАО №4945991 від 24.10.2021 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 гривень за те, що 24.10.2021 року в м. Запоріжжя, по Прибережній автомагістралі, буд. 1б, він керував автомобілем в нічний час доби з неосвітленим державним номером, чим порушив п.2.9.в ПДР - керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, перевернутим чи неосвітленим. Позивач зазначає, що порушення, яке зазначено в оскаржуваній постанові, він не вчиняв, зазначає, що жодних доказів скоєння ним правопорушення йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення надано не було. Вважає оскаржувану постанову протиправною, оскільки він не вчиняв зазначене в ній правопорушення, постанову винесено без достатніх на те підстав та з порушенням вимог діючого законодавства. Позивач просить постанову серії ЕАО №4945991 від 24.10.2021 року скасувати та провадження по справі щодо притягнення його до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач не з`явився, але через систему Електронний Суд надав заяву про розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та Департамент патрульної поліції належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання двічі не з`явилися. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2021 року відповідачам надано час для подачі відзивів на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову. На час розгляду справи відзиви та докази відповідачами суду не надані. Заяв, клопотань до суду від відповідачів не надходило.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Тобто, складення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення є складовою виконання посадовою особою Національної поліції України своїх процесуальних обов`язків передбачених законом.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності зі ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАО №4945991 від 24.10.2021 року інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Гладкого В.С. позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 850,00 гривень за те, що він в порушення вимог п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху України керував автомобілем в нічний час доби з неосвітленим державним номером.

Диспозицією ч. 6 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до пункту 2.9.(в) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінеті Міністрів України №1306 від 10.10.2001р. із відповідними змінами, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу, не відповідає вимогам стандартів, закріплений не в установленому для цього місці, закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м, неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

В своєму позові позивач зазначає, що він не здійснював керування автотранспортним засобом, а воно знаходилося припаркованим на узбіччі із увімкненою аварійною сигналізацією. Будь яких доказів (в т.ч. відеофіксації, показань свідків) керування позивачем автотранспортним засобом із неосвітленим державним номерним знаком йому надано не було. Акт огляду транспортного засобу за участю свідків та спеціалістів не складався, технічний стан та технічне оснащення автотранспортного засобу освітлювальними приборами згідно умов заводу-автовиробника не вивчався.

У своїй постанові ЕАО №4945991 відповідач ОСОБА_2 зазначив, що позивач керував транспортним засобом «в нічний час доби», при цьому згідно тієї ж постанови час скоєння правопорушення зазначене як 18:28. В Правилах дорожнього руху та КУпаП відсутнє таке поняття як «нічний час», натомість використовується таке поняття як «темна пора доби». Поняття «нічний час» використовується в законодавстві України лише в статті 54 Кодексу законів про працю України, згідно якої нічним вважається час з 10 години вечора до 6 години ранку. Рядовим поліції Гладким В.С. в оскаржуваній постанові не зазначено чи правопорушення мало місце саме в темну пору доби, що є важливим для визначення факту події правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.6 ст.121 КУпаП, адже закон вимагає освітлення номерних знаків саме в темну пору доби.

Частиною 6 статті 121 КУпАП та положеннями підпункту «б» пункту 2.9. Правил дорожнього руху передбачена відповідальність саме за керування транспортним засобом із неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, факт чого під час розгляду адміністративної справи відповідачем ОСОБА_2 встановлено та доведено не було, будь-яких доказів під час розгляду справи судом також не надано.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до положень статті 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана: по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а по-друге, відповідно до ст. 252 КУпАП дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Згідно з ч.1ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд зазначає, що достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких є відеозапис.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачам судом роз`яснено їх права на подачу відзиву на позов та доказів на обґрунтування своїх заперечень, при цьому відповідачі не виконали свій обов`язок, передбачений ч. 2 ст. 78 КАС, та не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, в час, місці та при обставинах зазначених в оскаржуваній постанові.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

В порушення вимог ст. 77 ч.2 КАС України відповідачі не надали суду жодного доказу порушення позивачем п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху України, в зв`язку з чим суд вважає вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення не доведеною. Також в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, не доведена.

Відповідно до ст. 286 ч.3 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 286 ч.3 КАС України постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення від 24.10.2021 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Враховуючи наведене, суд приходить висновку про необхідність задоволення позову.

Враховуючи той факт, що судове рішення ухвалене на користь позивача та дотримуючись вимог ст.139 КАС України, суд вирішив стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 363 грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 121, 245, 246, 251, 258, 268, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 77, 241, 246, 255, 263, 286, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області рядового поліції Гладкого Владислава Сергійовича та Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4945991 від 24.10.2021 року, винесену інспектором роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Гладким В.С. за ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн., скасувати.

Провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, службова особа якого виступала відповідачем у справі - Департаменту патрульної поліції (код ЄДРОПОУ 40108646, 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) на користь ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 ), РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 363 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Михайлова