Справа № 260/1689/22
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 жовтня 2022 рокум. Ужгород№ 260/1689/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Луцович М.М.

при секретарі судових засідань Романець Е.М.

позивач - не з`явилася,

представника відповідача Фурт С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород,Закарпатська область,88000) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яким просить суд: 1) визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» згідно заяви про призначення пенсії, поданої 06.04.2022 р.; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» згідно поданої нею заяви про призначення пенсії від 06.04.2022 р. з зарахуванням до її страхового стажу періодів роботи згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_1 , в тому числі періодів роботи з 03.07.1979 р. по 10.10.1986 р. в «Ужгородская машиносчетная станция Львовской железной дороги» та з 21.02.1991 р. по 07.12.1994 р., 01.03.1995 р. по 01.10.1997 р. в колхозі «Авангард», а також період зайняття підприємницькою діяльністю як фізична особа-підприємець в період з 12.03.1998 р. по 31.12.2003 р.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що досягнувши 60-річного віку, маючи на думку позивача, стаж роботи, який дає право на призначення пенсії, вона звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком. Однак, рішенням від 20.04.2022 року відповідач відмовив у призначені пенсії з тих підстав, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки, на титульній сторінці не вірно зазначено ім`я заявниці, а також відсутність довідок про реорганізацію та про систему оподаткування від органів Державної податкової служби України. Вважаючи таке рішення відповідача протиправним позивач звернулася до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.05.2022 року суду було відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату та місце проведення судового засідання була повідомлена судом належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення (а.с.69).

Представник позивача надіслав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та її представника (а.с.43).

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог та просила суд у задоволенні таких відмовити з огляду на те, що на її думку відповідач правомірно відмовив ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, що дає право на пенсію за віком, оскільки страховий стаж за поданими документами становить 13 років 6 місяців 16 днів.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, заслухавши позицію представника відповідача, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.

Згідно ст. 26 Закону № 1058-ІV право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років. У 2022 році для забезпечення права виходу на пенсію слід мати не менше 29 років страхового стажу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 від 06.04.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийнято рішення від 20.04.2022 року, яким відмовлено у призначенні пенсії оскільки відсутній необхідний страховий стаж. Відповідачем до страхового стажу не зараховано: - періоди роботи позивача згідно трудової книжки НОМЕР_1 виданої 07.06.1976 року, оскільки на титульній сторінці невірно зазначено ім`я заявниці (російською мовою), у тому числі періоду роботи у колгоспі з 1991 року по 1997 рік, згідно довідки №03-20/726 від 04.04.2022р., оскільки ім`я позивача зазначене у довідці «Етел» не відповідає паспортним даним «Етела» та періоду роботи з 03.07.1979 р. по 10.10.1986р. згідно довідки №Е-269 від 31.03.2022р. виданої ВСП Ужгородська дирекція залізничних перевезень, оскільки відсутня довідка про реорганізацію, а також період ведення підприємницької діяльності з 12.03.1998 року по 31.12.2003 рік, оскільки відсутня довідка про систему оподаткування від органів Державної податкової служби України.

Не погодившись з такою відмовою, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Згідно з абзацом другим частиною четвертою статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до абзацу першого частини першої, абзацу першого частини четвертої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок - 637).

Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, однак у разі відсутності в ній відповідних записів або наявності неточностей, стаж роботи підтверджується уточнюючою довідкою про підтвердження трудового стажу.

Як встановлено судом, 27.02.2022 року досягла шістдесятирічного віку.

За результатами розгляду її заяви від 06.04.2022 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області було відмовлено у призначенні пенсії позивачу оскільки відсутній необхідний страховий стаж 29 років.

Такий висновок зроблено відповідачем, оскільки до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 виданої 07.06.1976 року, оскільки на титульній сторінці невірно зазначено ім`я заявниці (російською мовою), у тому числі періоду роботи у колгоспі з 1991 року по 1997 рік, згідно довідки №03-20/726 від 04.04.2022р., оскільки ім`я позивача зазначене у довідці «Етел» не відповідає паспортним даним «Етела» та періоду роботи з 03.07.1979 р. по 10.10.1986р. згідно довідки №Е-269 від 31.03.2022р. виданої ВСП Ужгородська дирекція залізничних перевезень, оскільки відсутня довідка про реорганізацію, а також період ведення підприємницької діяльності з 12.03.1998 року по 31.12.2003 рік, оскільки відсутня довідка про систему оподаткування від органів Державної податкової служби України. так, як на титульній сторінці невірно зазначено ім`я заявниці (російською мовою).

Водночас, у оскаржуваній відмові відповідач зазначає, що страховий стаж позивача становить 11 років 6 місяців 16 днів.

Матеріалами справи підтверджується, що титульна сторінка трудової книжки НОМЕР_1 виданої 07.06.1976 року заповнювалася російською мовою, тому ім`я позивачки записано " ОСОБА_2 ".

Отже ім`я позивачки правильно записано російською мовою, як " ОСОБА_2 ".

Таким чином заповнення трудової книжки НОМЕР_1 виданої 07.06.1976 року російською мовою 07 липня 1979 року не є підставою для не зарахування до страхового стажу заявниці для призначення пенсії періоду її роботи, які зазначені у вказаній трудовій книжці.

Щодо вимоги позивача про зарахування до її страхового стажу періоду зайняття підприємницькою діяльністю як фізичної особи-підприємця в період з 12.03.1998 р. по 31.12.2003 р. суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1058-IVзастрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частинами першою та другою статті 24 Закону № 1058-IVвизначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пункту а,б статті 3 Закону №1788-XII право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема:

- особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів, - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.

- особи, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності фізичної особи та виключно її праці, - за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України;

Згідно зі статтею 56 Закону №1788-XII до видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, віднесено, серед іншого: роботу, виконувану на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв; будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою набуття права на трудову пенсію є наявність стажу роботи на підприємствах та в організаціях, за умови сплати останніми страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до п.1 ч. 3-1 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 1058-IV до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку №22-1, до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком № 637.

Відповідно до п.4 Порядку № 637 час роботи осіб, що займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності і на виключно їх праці, за період до 1 травня 1993 року зараховується в трудовий стаж за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків. Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Аналізуючи вищенаведені норми права суд зазначає, що періоди провадження підприємницької діяльності з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності лише у разі перебування особи на спрощеній системі оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку.

Відповідно до підпункту 2 п. 2.1 Порядку № 22-1, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Отже, належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01 липня 2000 - довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26.10.2018 по справі №643/20104/15-а.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосування норми до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження здійснення підприємницької діяльності позивачем надано до суду: копію Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Серії В00 №393246 (а.с. 15) та лист Головного управління ДПС України у Закарпатській області №4212/6/07-1613-07-08 від 03.05.2022 року про відсутність заборгованості зі сплати податків (а.с. 29).

Однак, вказані документи не містять інформації про сплату страхових внесків, а також щодо здійснення позивачем у період з 12.03.1998 року по 31.12.2003 рік підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.

При цьому, позивачем не надано визначених законодавством торгового патенту, свідоцтва про сплату єдиного податку, патенту про сплату фіксованого розміру прибуткового податку або довідки про сплату страхових внесків, а також доказів перебування у спірний період на спрощеній системі оподаткування.

Водночас, судом встановлено, що відповідно до наявних матеріалів електронної пенсійної справи позивачки, відомості про сплату внесків ФОП ОСОБА_3 за період з 12.03.1998 року по 31.12.2003 рік відсутні (а.с. 65-67).

Позивачем зазначені обставини не спростовані.

Слід відмітити, що зі Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Серії В00 №393246 ОСОБА_1 від 12.03.1998 року, не вбачається, що позивачем здійснювалось провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку.

При цьому, будь-яких документів, що підтверджують провадження позивачем підприємницької діяльності у спірний період за спрощеною системою оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, а також сплату позивачем страхових внесків до суду не надано, що дає підстави для висновку, що сам лише факт реєстрації позивача фізичною особою-підприємцем без підтвердження сплати ним відповідних внесків, не може бути достатньою підставою для зарахування позивачу до його страхового стажу періоду підприємницької діяльності з 12.03.1998 року по 31.12.2003 рік.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що позивачка будучи фізичною особою-підприємцем за період з 12.03.1998 року по 31.12.2003 рік перебувала на спрощеній системі оподаткування та сплачувала страхові внески. Позивачем будь-якого документального підтвердження вказаного, як до відповідача, так і до суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у відповідача не було правомірних підстав для зарахування до страхового стажу для призначення пенсії позивачу періоду підприємницької діяльності позивача з 12.03.1998 року по 31.12.2003 рік.

У зв`язку з зазначеним, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно вимог ст. 9 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, вихід за межі позовних вимог можливий, але повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, на захист яких поданий позов.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, оскільки рішення про призначення пенсії приймається органом Пенсійного фонду і право на призначення пенсії є його виключними повноваженнями, втручання у яке не відповідатиме завданням адміністративного судочинства.

Оскільки на підставі заяви позивача від 06.04.2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області протиправно відмовило ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 виданої 07.06.1976 року у тому числі періоду роботи у колгоспі з 21.02.1991 року по 01.10.1997 рік, згідно довідки №03-20/726 від 04.04.2022р. та періоду роботи з 03.07.1979 р. по 10.10.1986р. згідно довідки №Е-269 від 31.03.2022р. виданої ВСП Ужгородська дирекція залізничних перевезень, суд вважає за необхідне застосувати належний спосіб захисту прав позивача та вийти за межі позовних вимог для повного захисту її порушеного права зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву позивача від 06.04.2022 року про призначення пенсії за віком.

Враховуючи часткове задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області судові витрати зі сплати судового збору в сумі 496,20 грн.

Керуючись ст. 139, 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород,Закарпатська область,88000) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу періодів роботи :

згідно трудової книжки НОМЕР_1 виданої 07.06.1976 року у тому числі періоду роботи у колгоспі з 21.02.1991 року по 01.10.1997 рік, згідно довідки №03-20/726 від 04.04.2022р. та періоду роботи з 03.07.1979 р. по 10.10.1986р. згідно довідки №Е-269 від 31.03.2022р. виданої ВСП Ужгородська дирекція залізничних перевезень;

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 06 квітня 2022 року та зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 03.07.1979р. по 10.10.1986 роки та з 21.02.1991 по 01.10.1997 роки.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком із врахуванням періодів роботи з 03.07.1979р. по 10.10.1986 роки та з 21.02.1991 року по 01.10.1997 роки.

4. У задоволенні позову у частині інших позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород,Закарпатська область, 88008, код ЄДРПОУ - 20453063) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 496,20 грн. (чотиристо дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяМ.М. Луцович

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Повний текст Рішення виготовлено та підписано 31 жовтня 2022 року.