Справа № 300/3461/22
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" листопада 2022 р. справа № 300/3461/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Главача І.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №002629/0702 від 28.07.2022,
ОСОБА_1 (надалі, також позивач, ОСОБА_1 ), 30.08.2022 звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі, також відповідач, ГУ ДПС в Івано-Франківській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №002629/0702 від 28.07.2022.
Позовні вимоги мотивовані тим, що посадові особи контролюючого органу прийшли до помилкового висновку про наявність порушень згідно акта №1989/09-19-07-02/ НОМЕР_1 від 12.07.2022, за результатами документальної позапланової перевірки, не врахувавши умови зовнішньоекономічних контрактів та форс-мажорні обставини (панедемія коронавірусу). Відтак, податкове повідомлення-рішення №002629/0702 від 28.07.2022 винесене із порушенням норм матеріального права та підялгає скасуванню.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
ГУ ДПС в Івано-Франківській області скористалося правом подання відзиву, який отримано судом 22.09.2022 (а.с.26-32). Так, у відзиві представник відповідача зазначив, що під час проведеної документальної перевірки встановлено, що позивачем порушено чинне валютне законодавство, а саме статті 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» при здійсненні розрахунків по експорту контрактів №203 від 05.10.2019 з нерезидентом ХЕКСІН ІМПОРТ ЕНД ЕКСПОРТ ТРЕЙДИНГ КО, ЛІМІТЕД ГОНКОНГ; №205 від 10.10.2020 з нерезидентом ЮКТЕКС ІНТЕРНЕШНЛ ЛІМІТЕД, ГОНКОНГ; №301 від 15.01.2021 з нерезидентом ЮКТЕКС ІНТЕРНЕШНЛ ЛІМІТЕД, ГОНКОНГ. Крім того, згідно з матеріалами перевірки та даними бухгалтерського обліку по балансовому рахунку 362 «Розрахунки з іноземними покупцями» станом на 31.05.2022 обліковується дебіторська заборгованість. Враховуючи вищенаведені порушення винесено податкове повідомлення-рішення від 28.07.2022 №002629/0702 за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в сумі 744 729,45 грн. Таким чином, просив у задоволенні позову відмовити.
Позивач не скористався правом подання відповіді на відзив у встановлений судом строк.
Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.
На підставі направлення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 )» №932-п від 29.06.2022 (а.с.35) та на підставі наказу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області №1491 від 29.06.2022 відповідачем з 29.06.2022 по 05.07.2022 проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності за період 01.04.2017 по 31.05.2022.
За результатами перевірки складено акт від 12.07.2022 №1989/09-19-07-02/ НОМЕР_1 (а.с.4-110, за висновками якого встановлено порушення чинного валютного законодавства - ст.13 Закону України, від 21.06.2018, № 2473-VIII "Про валюту і валютні операції" (надалі, також - Закон №2473-VIII) при здійсненні розрахунків по експорту контрактів, а саме №203 від 05.10.2019 з нерезидентом ХЕКСІН ІМПОРТ ЕНД ЕКСПОРТ ТРЕЙДИНГ КО, ЛІМІТЕД ГОНКОНГ; №205 від 10.10.2020 з нерезидентом ЮКТЕКС ІНТЕРНЕШНЛ ЛІМІТЕД, ГОНКОНГ; №301 від 15.01.2021 з нерезидентом ЮКТЕКС ІНТЕРНЕШНЛ ЛІМІТЕД, ГОНКОНГ.
Перевіркою проведення розрахунків у грошовій формі при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності за період з 01.04.2017 по 31.05.2022 встановлено, що платник податків фізична особа ОСОБА_1 здійснював експортні операції інформація по яких наведена в додатку 3 до акту перевірки (а.с.15).
За матеріалами перевірки та даними бухгалтерського обліку по балансовому рахунку 362 «Розрахунки з іноземними покупцями» станом на 31.05.2022 обліковується наступна дебіторська заборгованість:
Зведені дані про виконання експортних контрактів наведено у додаток 2 до акту перевірки (а.с.14).
Враховуючи вищенаведені порушення, відповідачем винесено податкове повідомлення рішення від 28.07.2022 №002629/0702 за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в сумі 744 729,45 грн.
ОСОБА_1 не звертався до суду, щодо не виконання покупцями (ХЕКСІН ІМПОРТ ЕНД ЕКСПОРТ ТРЕЙДИНГ КО, ЛІМІТЕД ГОНКОНГ та ЮКТЕКС ІНТЕРНЕШНЛ ЛІМІТЕД, ГОНКОНГ) своїх зобов`язань по сплаті відповідно до укладених контрактів.
У відповідності до статті 13 Закону України, від 21.06.2018, № 2473-VIII "Про валюту і валютні операції":
Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.
Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів (пункт 1).
Згідно пункту 21 розділу ІІ Постанови Національного банку України від 02.01.2019, № 5 "Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті" граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання (пункт 2).
У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати) (пункт 3).
За окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, приймає рішення про видачу чи відмову у видачі зазначеного висновку протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідної заяви. Інформація про виданий висновок оприлюднюється на офіційному веб-сайті цього органу не пізніше наступного робочого дня після видачі висновку.
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, протягом п`яти робочих днів з дня видачі висновку, зазначеного в абзаці першому цієї частини, інформує Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, про видачу такого висновку.
Порядок видачі висновку, у тому числі перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду, включаючи перелік товарів, за якими документи для видачі висновку підлягають залишенню без розгляду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Видача висновку здійснюється безоплатно (пункт 4).
Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) (пункт 5).
У разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.
Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту) (пункт 6).
У разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.
У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.
У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем (пункт 7).
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті (пункт 8).
Судом встановлено, що у платника податків фізичної особи ОСОБА_1 відсутній висновок центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики (Міністерства економічного розвитку і торгівлі України) на перевищення строків розрахунків по контрактах.
Згідно преамбули Закону України №2473-VIII - цей Закон визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.
Відповідно до частини 3 статті 3 Закону №2473-VIII якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону.
У періоді здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції та пеня за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності застосовуються в загальновстановленому порядку.
Зокрема, абзацом першим пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачено, що за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01 березня 2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за порушення, визначені в абзацах 2-9 цього пункту.
Протягом періоду з 01 березня 2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID) платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.
При цьому, Податковий кодекс України (надалі, також ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків і зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків і зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абзац перший пункту 1.1 статті 1 ПК України).
Водночас, правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначено Законом України №2473-VIII.
Так, як уже зазначалося судом, згідно з частиною 2 статті 3 Закону №2473-VIII питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду, регулюються виключно цим Законом.
Частиною 3 статті 3 Закону № 2473-VIII визначено, що у разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовують положення цього Закону.
Частиною 5 статті 13 Закону № 2473-VIII передбачено, що порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Відповідно до частини 8 статті 13 Закону України №2473-VIII центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.
Також, відповідно до частини 4 статті 14 Закону України №2473-VIII центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, має право адекватно вчиненому порушенню застосувати до юридичних осіб (крім уповноважених установ) захід впливу у вигляді штрафних санкцій у розмірі до 100 відсотків суми операції, проведеної з порушенням валютного законодавства.
При цьому норми Закону України №2473-VIII та інших нормативно-правових актів, які регулюють зовнішньоекономічну діяльність, не звільняють від застосування штрафних санкцій та пені за порушення валютного законодавства у періоді здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і порушенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Відповідно до роз`яснень прес-центру судової влади України на офіційному сайті, поняття «форс-мажорні обставини» зустрічається у багатьох українських нормативно-правових актах. Для його позначення використовують різні назви: «форс-мажорні обставини», «обставини непереборної сили», «форс-мажор», але всі ці терміни є однаковими за змістом. За своєю суттю форс-мажор це непередбачувані обставини, які не залежать від волі сторін договору, за яких неможливо виконати покладені на них зобов`язання. У національному правовому полі компетентними органами щодо засвідчення обставин непереборної сили визначено Торгово-промислову палату України (надалі, також - ТПП) і 25 регіональних торгово-промислових палат: 24 обласних та міста Києва.
Запроваджені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» нововведення є додатковою нормативною підставою, на яку суб`єкти господарської діяльності можуть посилатися як на основу невиконання зобов`язань і спрощують процедуру визнання таких обставин форс-мажором ТПП України.
Просто існування карантину як особливих обставин життя країни чи області не є форс-мажором. Карантин стане форс-мажорною обставиною лише у випадку, якщо особа доведе неможливість виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, саме через нього.
Тобто потребує доказування причинно-наслідковий зв`язок між заходами введення карантину та конкретним випадком порушення (прострочення) обов`язків за конкретним договором. Доказом настання форс-мажорних обставин є сертифікат Торгово-промислової плати України або регіональної палати. Обов`язок доказування настання форс-мажорних обставин покладено на заявника, який несе відповідальність за повне та належне оформлення заяви, достовірність викладених фактів, наданих документів, відомостей та доказів.
Відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПК України, податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.
Згідно з вимогами пункту 109.2 статті 109 ПК України - Ппрушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до пункту 109.3 статті 109 ПК України у випадках, визначених пунктом 119.3 статті 119, пунктами 123.2 - 123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125 1.2 - 125 1.4 статті 125 1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.
Таким чином нормами статті 109 ПК України чітко визначено випадки, коли необхідною умовою є встановлення вини. Відтак, спірні обставини у даній адміністративній справі не входить до вказаного переліку.
Пунктом 112.8 статті 112 ПК України чітко визначено перелік обставин, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Крім того, поняття винного діяння включає в себе як дію, так і бездіяльність.
З приводу відсутності підстав для проведення фактичної перевірки, суд зазначає, що такі твердження не стосуються предмету розгляду справи №300/3461/22, позаяк посадовими особами податкового органу проведено позапланову виїзну документальну перевірку позивача, з питань дотримання вимог валютного законодавства України при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності за період з 01.04.2017 по 31.05.2022.
Щодо покликань позивача на постанови Верховного Суду у справі №820/4894/18 від 04.12.2018, у справі №820/4891/18 від 18.12.2018, у справі №820/4895/18 від 18.12.2018, у справі №820/4893/18 від 05.03.2019, у справі №1440/2045/18 від 11.06.2019, то судова практика є відміною, а висновки не є релевантними до спірних правовідносин, так як в них викладені позиції про скасування наказів на проведення фактичних перевірок.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає адміністративний позов не обґрунтований, а позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.
Зважаючи на висновок суду про безпідставність позовних вимог в силу норм статті 139 КАС України судові витрати не підлягають розподілу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статями 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Головному управлінню ДПС в Івано-Франківській області рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) ;

відповідач - Головне управління Державної податкової служби України в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ ВП 43968084).

Суддя Главач І.А.