Справа № 360/1313/22
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

07 листопада 2022 року Справа № 360/1313/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справу за позовом адвоката Шепель Марини Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката Шепель Марини Володимирівни (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі - відповідач), з такими позовними вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганської області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2018 та 2019 роки - у кількості 42 (сорок два) календарних дні;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2018 та 2019 роки - у кількості 42 (сорок два) календарних дні.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 17.01.2000 по 06.11.2015 позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 по 22.11.2021 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Луганській області від 10 листопада 2021 року № 415 о/с звільнено зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу) майора поліції ОСОБА_1 , старшого дільничного офіцера поліції сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Щастинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, з виплатою одноразової грошової допомоги при звільнені зі служби в поліції за стаж служби в поліції для її виплати складає 23 роки, з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 38 діб.

Однак ОСОБА_1 при звільненні зі служби в поліції не була виплачена компенсація за невикористані дні відпустки за минулі роки.

06.12.2021 ОСОБА_1 звернувся з заявою до ГУНП в Луганській області щодо остаточного розрахунку при звільненні та виплати йому компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2018 та 2019 роки.

Листом ГУНП в Луганській області від 24.12.2021 № 7464/111/19/05-2021 повідомлено, що позивачем не використані відпустки як учасника бойових дій за 2015, 2018 та 2019 роки. Компенсація за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, законодавством не передбачена. Здійснити нарахування та виплату компенсації за невикористану відпустку як учаснику бойових дій за 2015, 2018 та 2019 роки, неможливо.

Позивач вважає бездіяльність щодо не нарахування та невиплати компенсації за невикористанні дні додаткової відпустки за 2015, 2018 та 2019 роки протиправною, тому просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 23 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 17 червня 2022 року витребувано у Головного управління Національної поліції в Луганській області копії документів щодо предмета спору.

Ухвалою суду від 13 вересня 2022 року вирішено подальший розгляд адміністративної справи № 360/1313/22 здійснювати на підставі її матеріалів в електронній формі.

Відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, 30.06.2022 надав відзив на позовну заяву та просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що компенсація за невикористані дні додаткової відпустки, яка надається відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII, законодавством не передбачена. Також зазначено, що положення Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII визначають лише те, що учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них надаються пільги, а саме: використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік (п. 12 ч. 1 ст. 12). Але в ньому відсутні норми, які б визначали виплату грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки.

Отже позовні вимоги вважає безпідставними, в задоволенні яких слід відмовити.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серія НОМЕР_2 , виданого Жовтневим РВУМВС України в Луганській області 01.09.1997, є внутрішньо переміщеною особою відповідно до довідки від 11.09.2017 № /22752 та має статус учасника бойових дій відповідно до посвідчення серія НОМЕР_3 від 06.11.2015 та має право на пільги, встановлені законодавством України для вказаної категорії осіб.

Згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_4 від 14.06.1999 ОСОБА_1 з 17.01.2000 по 06.11.2015 проходив службу в УМВД України Луганської області, з 07.11.2015 по 22.11.2021 - службу в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області, що також підтверджується довідкою, виданою підполковником поліції ГУНП в Луганській області.

Відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 10.11.2021 № 415 о/с звільнено зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 (0122311), старшого дільничного офіцера поліції сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Щастинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області за ст. 77 ч. 1 п. 2 (через хворобу), з 22.11.2021, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 23 роки 03 місяці 29 днів, у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги): 15 років 04 місяці 23 дні, страховий стаж: 04 роки 09 місяців 17 днів, загальний трудовий стаж: 28 років 01 місяць 16 днів, з виплатою одноразової грошової допомоги при звільнені зі служби в поліції, стаж служби в поліції для її виплати складає 23 роки, з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 38 діб, встановивши відсоток премії за листопад 2021 року 39,04%.

Згідно з довідкою Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Луганській області від 25.06.2022 № 564/111/22-2021 зі ОСОБА_1 проведено остаточний розрахунок при звільнені, при цьому, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій позивачу не нараховувалась.

Відповідно до довідки Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Луганській області від 24.06.2022 № 2111/111/19-2021 майор поліції ОСОБА_1 за час проходження служби в ГУНП в Луганській області в період з 07.11.2015 по 22.11.2021 надавалися основні, додаткові та додаткові відпустки із збереженням грошового забезпечення як учаснику бойових дій. З приводу надання додаткової відпустки як учаснику бойових дій у 2015, 2018 та 2019 роках ОСОБА_1 не звертався та ці відпустки не використовував.

Згідно з листом Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Луганській області від 28.06.2022 № 90/111/22-2022, адресованим начальнику ВПЗ ГУНП в Луганській області Євгену Горбенку, інформація щодо виплат ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані відпустки як учасника бойових дій за 2015, 2018 та 2019 роки відсутня.

На звернення позивача від 06.12.2021 відповідач листом від 24.12.2021 № 7464/111/19/05-2022 повідомив його, що чинним законодавством здійснення компенсації за невикористану додаткові відпустку, як учаснику бойових дій, не передбачене.

Отже, спірним питанням є право позивача на грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015, 2018, 2019 роки.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Згідно з вимогами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується (стаття 43 Конституції України). Цією ж статтею передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Закон України «Про відпустки» від 15.11.1996 № 504/96-ВР (далі - Закон № 504/96-ВР) встановлює державні гарантії права на відпустки працівників, визначає умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи.

Статтею 4 Закону № 504/96-ВР передбачено такі види щорічних відпусток: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

Відповідно до статті 16-2 Закону № 504/96-ВР, учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (частина перша статті 24 Закону № 504/96-ВР).

Аналогічні положення містяться в частині першій статті 83 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Відповідно до статті п`ятої Закону № 3551-XII учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

За приписами пункту 19 частини першої статті 6 Закону № 3551-XII, учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

З матеріалів справи встановлено, що позивач має статус учасника бойових дій з листопада 2015 року.

Згідно з вимогами пункту 12 статті 12 Закону № 3551-XII учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Положення Закону № 3551-ХІІ не обмежують та не припиняють право учасника бойових дій на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки.

Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі- Закон № 580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до частин першої та третьої статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік і форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (стаття 60 Закону № 580-VIII).

Приписами частини другої статті 92 Закону № 580-VIII встановлено, що поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Згідно з вимогами частини дев`ятої та десятої статті 93 Закону № 580-VIII, поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799 (далі - Порядок № 260).

Абзацом 7 пункту 8 розділу III Порядку № 260 визначено, що за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до абзацу 8 пункту 8 розділу III Порядку № 260, виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Слід зазначити, що в частині десятій статті 93 Закону № 580-VIII та абзаці 8 пункту 8 розділу III Порядку № 260 йдеться про невикористану в році звільнення відпустку без вказівки на її вид (основна чи додаткова).

Відтак, з аналізу наведених вище норм вбачається, що у випадку звільнення поліцейського, учасника бойових дій, йому виплачується компенсація за всі невикористані ними дні відпустки, у тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону № 504/96-ВР та статтею 12 Закону № 3551-ХІІ.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 620/1487/20, від 29.04.2021 у справі № 200/602/20-а, від 26.05.2021 у справі № 360/1362/20 та від 11.11.2021 у справі № 360/1874/20.

З огляду на зазначене позивач мав право на отримання при звільненні грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2018 та 2019 роки.

Відповідачем протиправно не проведено з позивачем розрахунків щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини першої статті 12 Закону № 3551-ХІІ за вказані роки.

Посилання відповідача на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 31.03.2020 у справі № 808/2122/18, від 13.06.2018 у справі № 545/1881/16 суд вважає неприйнятними, оскільки, як вказувалось вище, зокрема у постановах від 14.04.2021 у справі № 620/1487/20 і від 29.04.2021 у справі № 200/602/20-а Верховний Суд указав, що у випадку звільнення поліцейського - учасника бойових дій, йому виплачується компенсація за всі невикористані ним дні відпустки, у тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» та статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 26.05.2021 у справі № 360/1362/20 та від 11.11.2021 у справі № 360/1874/20.

Отже, суд під час розгляду даної справи враховує саме останню правову позицію Верховного Суду.

Посилання відповідача, що не оскарження наказу про звільнення позивача (щодо відсутності вказівки про виплату спірних компенсацій за невикористані відпустки), суд вважає безпідставним, оскільки відповідач наділений повноваженнями на самостійне внесення змін до наказу позивача про звільнення, при цьому, розрахунок кількості днів та сум компенсації за невикористані дні відпусток також належить до повноважень відповідача.

На підставі вищевикладене, суд дійшов висновку про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015, 2018 та 2019 роки та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 2015, 2018 та 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції 22.11.2021.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити.

Оскільки позивача від сплати судового збору в силу пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнено, враховуючи приписи статті 139 КАС України, суд не вирішує питання розподілу таких судових витрат.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 262, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (ідентифікаційний код 40108845, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, 1) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015, 2018 та 2019 роки.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 2015, 2018 та 2019 роки (3 роки) з розрахунку 14 календарних днів за кожен вислужений рік, тобто за 42 календарних дні, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції 22.11.2021.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.С. Шембелян