Справа № 440/9580/22
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

. 08 листопада 2022 рокум. ПолтаваСправа № 440/9580/22

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Чеснокова А.О., розглянувши матеріали адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький колісний завод" до Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича, в якому просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо списання з банківського рахунку позивача коштів у сумі 1 284 033,34 грн в межах виконавчого провадження № 70072259;

зобов`язати відповідача повернути позивачу кошти у сумі 1 284 033,34 грн;

зобов`язати ТОВ "Полтаваенергозбут" та ПрАТ "Кременчуцький колісний завод" провести звірку взаємних розрахунків станом на 12.10.2022.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, зважаючи на таке.

Згідно пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Частиною першою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

За приписами частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного права позивача та об`єктивного обов`язку відповідача.

У дослідженому випадку, позивачем заявлено вимогу про визнання протиправними дій відповідача щодо списання з банківського рахунку позивача коштів у сумі 1 284 033,34 грн в межах виконавчого провадження № 70072259 та про повернення зазначеної суми.

Судом встановлено, що 13 жовтня 2022 року відповідачем на підставі ухвали Господарського суду Полтавської області від 02 вересня 2022 року у справі № 917/442/22 відкрито виконавче провадження № 70072259.

На виконання вимог названої ухвали відповідач стягнув з рахунків позивача 1 284 033,34 грн. При цьому зазначена сума включає в себе заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 1 166 666,67 грн, винагороду приватного виконавця в розмірі 116 666,67 грн, мінімальні витрати виконавчого провадження в розмірі 337,48 грн, інші кошти в сумі 362,52 грн.

Відтак під час вирішення ініційованого позивачем спору суду належить надати правову оцінку правомірності визначення та стягнення з позивача приватним виконавцем суми коштів.

Разом із тим, за правилами частини першої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною другою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто в дослідженому випадку господарський суд уповноважений надавати правову оцінку діям відповідача щодо стягнення відповідачем з рахунків позивача заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 1 166 666,67 грн, інших коштів в сумі 362,52 грн, а суд адміністративної юстиції - вирішувати питання щодо правомірності визначення та обґрунтованості дій відповідача щодо стягнення сум винагороди приватного виконавця в розмірі 116 666,67 грн, мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 337,48 грн.

Аналіз наведеного дає підстави вважати, що позивачем у поданій до суду позовній заяві об`єднано позовні вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Частиною шостою статті 21 та частиною четвертою статті 172 КАС України передбачено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Підстав для застосування положень частини шостої статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України судом не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви позивачу згідно пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 172, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький колісний завод" до Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А.О. Чеснокова