Справа № 380/12199/22
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправними дій, скасування картки відмови, визнання протиправними та скасування рішення про корегування митної вартості -

УСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Львівської митниці (далі - відповідач), у якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача, що відмови у застосуванні митної вартості, заявленої позивачем за першим методом митної оцінки за ціною договору щодо товарів, які імпортуються;

- скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2022/000818; №UA209170/2022/000866; №UA209170/2022/000899;

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA209000/2022/900073/2 від 04.08.2022; №UA209000/2022/900079/2 від 15.08.2022; №UA209000/2022/900083/2 від 19.08.2022.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до умов зовнішньоекономічного договору № GMBH-0102, укладеного 11.05.2014 між ФОП ОСОБА_1 та «Dikabo GMBH» (Німеччина), позивачем для здійснення митного оформлення товару подано до Львівської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію UA 209170/2022/058805 від 03.08.2022 з долученим до неї пакетом супровідних документів та визначено митну вартість товару за першим методом - за ціною договору, на рівні від 34,47 до 35,21 Євро/шт. залежно від ваги (розміру) шини. На підставі вимоги митного органу про надання додаткових документів позивачем 03.08.2022 надано пояснення. Проте відповідачем всупереч вимогам чинного законодавства, на думку позивача, за результатами опрацювання поданої митної декларації та документів винесено картку відмови у прийнятті митної декларації № UA209170/2022/000818 та рішення про коригування митної вартості № UA209000/2022/900073/2 від 04.08.2022, яким митну вартість товару визначено за резервним (6) методом. Також позивачем відповідно до умов вищезазначеного договору для здійснення митного оформлення товару подано до Львівської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію UA 209170/2022/061300 від 12.08.2022 з долученим до неї пакетом супровідних документів та визначено митну вартість товару за першим методом - за ціною договору, на рівні від 32,17 до 34,50 Євро/шт. залежно від ваги (розміру) шини. На підставі вимоги митного органу про надання додаткових документів позивачем 13.08.2022 надано пояснення. Відповідачем за результатами опрацювання поданої митної декларації та документів винесено картку відмови у прийнятті митної декларації №UA209170/2022/000866 та рішення про коригування митної вартості № UA209000/2022/900079/2 від 15.08.2022, яким митну вартість товару визначено за резервним (6) методом. Крім того, позивачем також для здійснення митного оформлення товару подано до Львівської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію UA 209170/2022/062741 від 18.08.2022 з долученим до неї пакетом супровідних документів та визначено митну вартість товару за першим методом - за ціною договору, на рівні від 33,63 до 35,15 Євро/шт. залежно від ваги (розміру) шини. На підставі вимоги митного органу про надання додаткових документів позивачем 18.08.2022 надано пояснення. Позивач зазначив, що відповідачем знову винесено картку відмови у прийнятті митної декларації № UA209170/2022/000899 та рішення про коригування митної вартості № UA209000/2022/900083/2 від 19.08.2022, яким митну вартість товару також визначено за резервним (6) методом. Позивач вважає, що до митного оформлення подано документи, які були достатніми для підтвердження митної вартості та завершення митного оформлення вантажних шин, що були у використанні, придатних для подальшого вжитку, однак митним органом протиправно відмовлено у прийнятті митних декларації. Вказане зумовило звернення позивача до суду з цим позовом.

Ухвалою від 09.09.2022 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 61599 від 27.09.2022) у якому проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень вказав, що за результатами здійснення митного контролю за митною декларацією від 03.08.2022 № UA209170/2022/058805 встановлено, що пунктом 9.1 поданого до митного оформлення контракту від 11.05.2014 №GMBH-0102 (далі контракт) визначено, що контракт діє до 31.12.2021. Таким чином, митниця дійшла висновку, що існують додатки до контракту, які вносять зміни до контракту, що до митного оформлення не подавалися. Контракт у розділі 10 містить два підписи та печатки продавця, що є ідентичними копіями одне одного (це можна встановити із взаємного розміщення елементів підпису та печатки). Це дало відповідачу підстави вважати, що документ має ознаки підробки. Також зазначив, що оскільки позивачем здійснювалася поставку товару на умовах FCA (Spelle) Інкотермс 2010, то ФОП ОСОБА_1 повинен надати докази понесення витрат (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів. Однак таких документів позивачем митному органу не надано. Крім того повідомив, що серед вказаних у графі 44 митної декларації документів, які мали б підтверджувати заявлену суму транспортних витрат, міститься: довідка «Про транспортні витрати» № б/н від 03.08.2022, видана ТОВ "БЛМ Транс". Загальна примітка "використання загальновизнаних принципів бухгалтерського обліку" Тлумачних приміток до Угоди про застосування статті VII ГАТТ під пунктом 2 містить наступне положення: "Для цілей цієї Угоди митна адміністрація кожного члена використовує інформацію, підготовлену в спосіб, сумісний із загальновизнаними принципами бухгалтерського обліку в країні, які є доречними для відповідної статті". Оскільки документ під назвою "довідка про транспортні витрати" не є бухгалтерським документом, що підтверджує вартість наданих послуг з перевезення товару, відповідно до чинного законодавства України, він не може слугувати документом, що підтверджує числове значення відповідних витрат. Вартість транспортних витрат підтверджено неналежним документом. Таким чином, митницею встановлено наступне: до митного оформлення не подано додатки до контракту (зокрема, щодо зміни терміну дії контракту); контракт має ознаки підробки; наданий на підтвердження витрат на транспортування документ "довідка" є неналежним; не подано документи, що підтверджують вартість транспортних витрат.

Таким чином, митницею встановлено наступне: до митного оформлення не подано додатки до контракту (зокрема, щодо зміни терміну дії контракту); контракт має ознаки підробки; наданий на підтвердження витрат на транспортування документ "довідка" є неналежним; не подано документи, що підтверджують вартість транспортних витрат: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури).

За результатами розгляду всіх наданих документів Львівська митниця дійшла висновку, що, відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ, митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з викладеними обставинами.

З метою обрання методу для визначення митної вартості Львівською митницею Держмитслужби було послідовно розглянуто можливість застосування методів 2а 2г та встановлено відсутність можливості застосування методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу. Для визначення митної вартості було обрано резервний метод. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UA209170/2022/54417 від 20.07.2022, № UA100100/2022/30422 від 04.07.2022, № UA100350/2022/606394 від 21.06.2022. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось. Зважаючи на викладене, Львівська митниця вважає, що рішення про коригування митної вартості товару № UA209000/2022/900073/2 від 04.08.2022 прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства та не підлягає скасуванню.

Щодо здійснення митного контролю за митними деклараціями від 12.08.2022 № UA209170/2022/061300 та від 18.08.2022 № UA209170/2022/062741, відповідач зазначив, що ним встановлено аналогічні порушення тим, які наведені вище. Так, митницею встановлено наступне: до митного оформлення не подано додатки до контракту (зокрема, щодо зміни терміну дії контракту); контракт має ознаки підробки; наданий на підтвердження витрат на транспортування документи "довідки", видані ТзОВ «Транспортні системи» є неналежним; не подано документи, що підтверджують вартість транспортних витрат: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури).

Відтак, з метою обрання методу для визначення митної вартості Галицькою митницею Держмитслужби було послідовно розглянуто можливість застосування методів 2а 2г та встановлено відсутність можливості застосування методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу. Для визначення митної вартості було обрано резервний метод. Джерелом інформації для коригування митної вартості по митній декларації від 12.08.2022 №UA209170/2022/061300 слугували МД №UA100100/2022/30985 від 11.07.2022, № UA100350/2022/606394 від 21.06.2022, №UA100180/2022/23112 від 01.08.2022. У свою чергу, джерелом інформації для коригування митної вартості по митній декларації від 18.08.2022 №UA209170/2022/062741 слугували МД №UA209170/2022/54417 від 20.07.2022, № UA100100/2022/30422 від 04.07.2022, №UA100350/2022/606394 від 21.06.2022, № UA209140/2022/46958 від 31.05.2022. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем 05.08.2003, дата запису: 23.07.2007 за № 0024589, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Основним видом господарської діяльності позивача є КВЕД 45.31 - оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (основний).

Між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) та Компанією «Dikabo GMBH» (Німеччина) (Продавець) 11.05.2014 укладено зовнішньоекономічний договір № GMBH-0102, відповідно до умов якого Продавець продає, а Покупець купує вантажні шини, що були у використанні, придатні для подальшого використання, на умовах ІНКОТЕРМС 2010 року. Відповідно до п. 1.3 цього договору, товар поставляється партіями. Асортимент, кількість, ціна за одиницю, загальна вартість партії Товару визначається Інвойс. Інвойс надається на кожну партію Товару.

Згідно з п. 4.1 договору товари, зазначені в Інвойсі, повинні бути відвантажені Покупцю протягом одного тижня після розміщення замовлення. Кожна партія товару буде поставлятися на умовах FCA (Шпелле), Німеччина згідно з умовами постачання ІНКОТЕРС 2010.

Відповідно до п. 9.1 цей контракт набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2023. Ця угода Сторін про викладення у новій редакції Контракту № GMBH-0102 від 11.05.2014 набирає чинності з 11.05.2014.

Відповідно до Інвойсу № RE-Nr. 29649 від 01.08.2022 Продавцем та Покупцем узгоджено номенклатуру, ціну та кількість товару. Загальна кількість товару складає 308 штук, загальна вартість товару - 9240,00 Євро.

Оплату за поставлений товар покупець здійснив відповідно до платіжного доручення від 04.08.2022.

Для здійснення митного оформлення товару позивачем подано до Галицької митниці Держмитслужби електронну митну декларацію UA209170/2022/058805 від 03.08.2022.

До вказаної митної декларації ФОП ОСОБА_1 долучено такі документи:

- пакувальний лист (Packing list) № б/н від 01.08.2022;

- рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) № 29649 від 01.08.2022;

- автотранспортну накладну (Road consignment note) № б/н від 01.08.2022;

- декларацію про походження товару (Declaration of origin) № 29649 від 01.08.2022;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару № б/н від 03.08.2022;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № GMBH-0102 від 11.05.2014;

- договір про надання послуг митного брокера № ЛТШ-4993 від 25.01.2021;

- заяву декларанта або уповноваженої ним особи, в вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари, що включені до Зеленого переліку відходів № 76/22 від 24.05.2022;

- інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими держав № 8828863 від 03.08.2022;

- перепустку № D-066144 від 03.08.2022;

- прайс лист № б/н від 01.08.2022;

- копію митної декларації країни відправлення № 22DE52E3 від 03.08.2022.

Митну вартість товару згідно з поданою митною декларацією визначено за першим методом - за ціною договору, на рівні від 34,47 до 35,21 Євро/шт. залежно від ваги шини (або 0,56 Євро/за кг. нетто).

03 серпня 2022 року позивачем отримано повідомлення від митниці декларанту про необхідність подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до ст. 53 Митного кодексу України, а саме: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайсл-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На виконання вказаного повідомлення позивачем 04.08.2022 надано відповідачу пояснення. Пояснення мотивував тим, що відповідно до ст. 53 Митного кодексу України додаткові документи надаються за наявності таких, однак у ФОП ОСОБА_1 немає в наявності додаткових документів, окрім тих, що вже були надані до митного оформлення. Просив завершити митне оформлення.

Перевіривши подані документи, відповідачем встановлено наявність розбіжностей, відтак відповідно до вимог Митного кодексу України органом доходів і зборів відмовлено у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю; прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2022/900073/2 від 04.08.2022 та винесено картку відмови № UA209170/2022/000818 в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно з оформленою відповідачем карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2022/000818 у прийнятті митної декларації відмовлено у зв`язку з рішенням про визначення митної вартості від 04.08.2022 UA 209000/2022/900073/2. Також зазначено наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 № 651 «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа». Закон України від 13.03.2012 № 4495-VI «Митний кодекс України» (зі змінами), Закон України від 02.12.2010 № 2755- VI «Податковий кодекс України» (зі змінами), Закон України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 № 584-VIІ (зі змінами), постанова Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 450 «Питання, пов`язані із застосування митних декларацій», наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 № 631 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа».

Рішенням Львівської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 04.08.2022 № UA209000/2022/900073/2 митну вартість товару було скориговано із застосуванням 6 методу визначення митної вартості товарів на рівні від 68,8984 до 80,1836 Євро/шт. залежно від ваги шини (або 1,18 Євро/за кг. нетто).

Згідно з п. 33 рішення про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2022/900073/2 від 04.08.2022 обставинами прийняття рішення та джерелами інформації, що використовувалися митним органом для визначення митої вартості товару, зазначено, що митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов , зазначених у частинах другій та третій статті 53 МК України, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Відповідно до положень Інкотермс - 2010, термін FCA (Free Carrier (named place) Франко перевізник (... назва місця) означає, що продавець доставить товар, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Вказав, що відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, згідно заявлених умов поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг декларантом не подано Таким чином, відомості щодо складових митної вартості (транспортування та страхування) не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу. Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах. Вказав, що на вимогу декларантом надіслано відповідь на вимогу про неможливість подання додаткових документів Відмовою в наданні необхідних додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов зазначених у ч. 2-4 ст. 53 МК України та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МК України, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митний орган має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями ст. 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 року. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК України, Львівська митниця не визнала заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МК України. Митний орган дійшов висновку про неможливість застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03 2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UA209170/2022/54417 від 20.07.2022, №UА100100/2022/30422 від 04.07.2022, № UA100350/2022/606394 від 21.06.2022.

Відповідно до Інвойсу № 29712 від 09.08.2022 Продавцем та Покупцем узгоджено номенклатуру, ціну та кількість товару. Загальна кількість товару складає 349 штук, загальна вартість товару - 10470 Євро.

Для здійснення митного оформлення товару позивачем подано до Галицької митниці Держмитслужби електронну митну декларацію UA209170/2022/061300 від 12.08.2022.

До вказаної митної декларації ФОП ОСОБА_1 долучено такі документи:

- пакувальний лист (Packing list) № б/н від 09.08.2022;

- рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) № 29712 від 09.08.2022;

- автотранспортну накладну (Road consignment note) № б/н від 09.08.2022;

- декларацію про походження товару (Declaration of origin) № 29712 від 09.08.2022;

- банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н віл 11.08.2022;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару № б/н від 10.08.2022;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № GMBH-0102 від 11.05.2014;

- договір про надання послуг митного брокера № ЛТШ-4993 від 25.01.2021;

- заяву декларанта або уповноваженої ним особи, в вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари, що включені до Зеленого переліку відходів № 76/22 від 24.05.2022;

- інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими держав № 8858217 від 11.08.2022;

- перепустку № D-068244 від 12.08.2022;

- прайс лист № б/н від 09.08.2022;

- копію митної декларації країни відправлення № 22DE64E7 від 09.08.2022.

Митну вартість товару згідно з поданою митною декларацією визначено за першим методом - за ціною договору, на рівні від 32,17 до 34,50 Євро/шт. залежно від ваги шини (або 0,55 Євро/за кг. нетто).

13 серпня 2022 року позивачем отримано повідомлення від митниці декларанту про необхідність подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до ст. 53 Митного кодексу України, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару(видаткові, податкові накладні, платіжні документи з попередніх поставок); - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - виписку з бухгалтерської документації; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На виконання вказаного повідомлення позивачем 13.08.2022 надано відповідачу пояснення. До пояснення надано зовнішньоекономічний контракт № GMBH-0102 від 11.05.2014 вдруге, банківський платіжний документа від 11.08.2022 вдруге, довідку про транспортні витрати від 10.08.2022 вдруге, договір транспортного експедирування від 01.01.2021, копію митної декларації країни відправлення вдруге. Також пояснення мотивував тим, що відповідно до ст. 53 Митного кодексу України додаткові документи надаються за наявності таких, однак у ФОП ОСОБА_1 немає в наявності додаткових документів, окрім тих, що вже були надані до митного оформлення. Просив завершити митне оформлення.

Перевіривши подані документи, відповідачем встановлено наявність розбіжностей, відтак відповідно до вимог Митного кодексу України органом доходів і зборів відмовлено у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю; прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2022/900079/2 від 15.08.2022 та винесено картку відмови № UA209170/2022/000866 в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно з оформленою відповідачем карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2022/000866 у прийнятті митної декларації відмовлено у зв`язку з неможливістю завершення митного оформлення по причині необхідності внесення змін у гр. 12, 45, 46, 43, 44 ЕМД (у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товару від 15.08.2022 UA 209000/2022/900079/2) ст. 54 п. 6 ст. 55 МК України. Також зазначено постанова Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 450 «Питання, пов`язані із застосування митних декларацій», наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 № 631 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа», наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 № 651 «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа».

Рішенням Львівської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 15.08.2022 № 209000/2022/900079/2 митну вартість товару було скориговано із застосуванням 6 методу визначення митної вартості товарів на рівні від 65,9064 до 87,7779 Євро/шт. залежно від ваги шини (або 1,18 Євро/за кг. нетто).

Згідно з п. 33 рішення про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2022/900079/2 від 15.08.2022 обставинами прийняття рішення та джерелами інформації, що використовувалися митним органом для визначення митої вартості товару, зазначено, що митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов , зазначених у частинах другій та третій статті 53 МК України, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Відповідно до положень Інкотермс - 2010, термін FCA (Free Carrier (named place) Франко перевізник (... назва місця) означає, що продавець доставить товар, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Вказав, що відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, згідно заявлених умов поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг декларантом не подано Таким чином, відомості щодо складових митної вартості (транспортування та страхування) не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу. Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах. Вказав, що на вимогу декларантом надіслано відповідь на вимогу про неможливість подання додаткових документів Відмовою в наданні необхідних додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов зазначених у ч. 2-4 ст. 53 МК України та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МК України, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митний орган має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями ст. 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 року. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК України, Львівська митниця не визнала заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МК України. Митний орган дійшов висновку про неможливість застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03 2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UA100100/2022/30985 від 11.07.2022, № UA100350/2022/606394 від 21.06.2022, № UА100180/2022/23112 від 01.08.2022.

Крім того, відповідно до Інвойсу № 29757 від 16.08.2022 Продавцем та Покупцем узгоджено номенклатуру, ціну та кількість товару. Загальна кількість товару складає 315 штук, загальна вартість товару - 9450 Євро.

Для здійснення митного оформлення товару позивачем подано до Галицької митниці Держмитслужби електронну митну декларацію UA209170/2022/062741 від 18.08.2022.

До вказаної митної декларації ФОП ОСОБА_1 долучено такі документи:

- пакувальний лист (Packing list) № б/н від 16.08.2022;

- рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) № 29757 від 16.08.2022;

- автотранспортну накладну (Road consignment note) № б/н від 16.08.2022;

- декларацію про походження товару (Declaration of origin) № 29757 від 16.08.2022;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару № б/н від 16.08.2022;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару № б/н від 16.08.2022;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № GMBH-0102 від 11.05.2014;

- договір про надання послуг митного брокера № ЛТШ-4993 від 25.01.2021;

- договір (контракт) про перевезення № б/н від 01.01.2021;

- заяву декларанта або уповноваженої ним особи, в вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари, що включені до Зеленого переліку відходів № 76/22 від 24.05.2022;

- інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими держав № 8881038 від 18.08.2022;

- перепустку № D-069571 від 18.08.2022;

- копію митної декларації країни відправлення № 22DE98Е9 від 16.08.2022.

Митну вартість товару згідно з поданою митною декларацією визначено за першим методом - за ціною договору, на рівні від 33,63 до 35,15 Євро/шт. залежно від ваги шини (або 0,56 Євро/за кг. нетто).

18 серпня 2022 року позивачем отримано повідомлення від митниці декларанту про необхідність подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до ст. 53 Митного кодексу України, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару(видаткові, податкові накладні, платіжні документи з попередніх поставок); - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - виписку з бухгалтерської документації; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На виконання вказаного повідомлення позивачем 18.08.2022 надано відповідачу пояснення. До пояснення надано зовнішньоекономічний контракт № GMBH-0102 від 11.05.2014 вдруге, довідку про транспортні витрати від 16.08.2022 вдруге, договір транспортного експедирування від 01.01.2021. Також пояснення мотивував тим, що відповідно до ст. 53 Митного кодексу України додаткові документи надаються за наявності таких, однак у ФОП ОСОБА_1 немає в наявності додаткових документів, окрім тих, що вже були надані до митного оформлення. Просив завершити митне оформлення.

Перевіривши подані документи, відповідачем встановлено наявність розбіжностей, відтак відповідно до вимог Митного кодексу України органом доходів і зборів відмовлено у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю; прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2022/900083/2 від 19.08.2022 та винесено картку відмови № UA209170/2022/000899 в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно з оформленою відповідачем карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 209000/2022/900083/2 від 19.08.2022 у прийнятті митної декларації відмовлено у зв`язку з рішенням про визначення митної вартості від 19.08.2022 UA 209000/2022/900083/2. Також зазначено наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 № 651 «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа». Закон України від 13.03.2012 № 4495-VI «Митний кодекс України» (зі змінами), Закон України від 02.12.2010 № 2755- VI «Податковий кодекс України» (зі змінами), Закон України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 № 584-VIІ (зі змінами), постанова Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 450 «Питання, пов`язані із застосування митних декларацій», наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 №631 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа».

Рішенням Львівської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 19.08.2022 № 209000/2022/900083/2 митну вартість товару було скориговано із застосуванням 6 методу визначення митної вартості товарів на рівні від 56,6707 до 87,2808 Євро/шт. залежно від ваги шини (або 1,18 Євро/за кг. нетто).

Згідно з п. 33 рішення про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2022/900083/2 від 19.08.2022 обставинами прийняття рішення та джерелами інформації, що використовувалися митним органом для визначення митої вартості товару, зазначено, що митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов , зазначених у частинах другій та третій статті 53 МК України, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Відповідно до положень Інкотермс - 2010, термін FCA (Free Carrier (named place) Франко перевізник (... назва місця) означає, що продавець доставить товар, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Вказав, що відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, згідно заявлених умов поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг декларантом не подано Таким чином, відомості щодо складових митної вартості (транспортування та страхування) не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу. Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах. Вказав, що на вимогу декларантом надіслано відповідь на вимогу про неможливість подання додаткових документів Відмовою в наданні необхідних додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов зазначених у ч. 2-4 ст. 53 МК України та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МК України, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митний орган має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями ст. 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 року. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК України, Львівська митниця не визнала заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МК України. Митний орган дійшов висновку про неможливість застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03 2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UA209170/2022/54417 від 20.07.2022 №UA100100/2022/30422 від 04.07.2022, № UA100350/2022/606394 від 21.06.2022, №UА209140/2022/46958 від 31.05.2022.

Позивач з вказаними рішеннями про коригування митної вартості товарів та картками відмови не погоджується, вважає їх протиправними та такими, що суперечать поданим декларантом документам та нормам чинного законодавства, відтак звернувся до суду з цим позовом про їх скасування.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Митного кодексу України (далі - МК України) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із ч. 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 вказаного Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII вказаного Кодексу та вказаною главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених вказаним Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначено ч. 2 ст. 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.ч. 5 і 6 ст. 52 вказаного Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій вказаної статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісній характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч. 6 ст. 53 МК України).

Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Така ж позиція знайшла своє відображення у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13.03.2012» № 2 від 13.03.2017.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування зазначеного методу, визначених у ч. 1 ст. 58 вказаного Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 вказаного Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за такі товари.

Частиною 6 ст. 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2, 4 ст. 53 зазначеного Кодексу, або відсутності у таких документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за такі товари;

- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 зазначеного Кодексу;

- надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч.6 ст. 54 вказаного Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч. 2 ст. 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 вказаного Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х вказаного Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої вказаної статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 вказаного Кодексу або до суду.

Частиною 3 ст. 55 МК України також встановлено, що форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з пунктом 2.1 «Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів», затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень ст.ст. 59, 60 та 64 МК України з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (ст. 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Відповідно до ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, відповідно до ч. 2 вказаної статті є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

У частинах 3-6 ст. 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм зазначеного Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 вказаного Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями ст.ст.59 і 60 вказаного Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до ст. 62 вказаного Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст. 63 вказаного Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У ч.ч. 4, 5 ст. 58 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої вказаної статті. Ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 ч. 1 ст. 57 вказаного Кодексу. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. 58 вказаного Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

За приписами ч.ч. 1, 2, 4 ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.ст. 58-63 вказаного Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями вказаної статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово проінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень зазначеної статті, та про використаний при цьому метод.

З аналізу рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2022/900073/2 від 04.08.2022 слідує, що підставою для його прийняття слугувало те, що до митного оформлення не подано додатки до контракту (зокрема, щодо зміни терміну дії контракту); контракт має ознаки підробки; наданий на підтвердження витрат на транспортування документ "довідка" є неналежним; не подано документи, що підтверджують вартість транспортних витрат: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури).

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 54 МКУ, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, оцінено відповідачем як підставу для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. За результатами розгляду всіх наданих документів Львівська митниця дійшла висновку, що, відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ, митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з викладеними обставинами.

Такі ж висновки, як зазначає відповідач у своєму відзиві, сформовано Львівською митницею і у рішеннях про коригування митної вартості товарів № UA209000/2022/900079/2 від 15.08.2022; № UA209000/2022/900083/2 від 19.08.2022.

При цьому, у всіх спірних епізодах митного оформлення товарів позивача, Львівською митницею застосовано резервний метод визначення вартості товарів, що ввозяться, та обчислено митну вартість товарів на підставі попередніх митних декларацій.

Разом з тим, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази судом встановлено, що для здійснення митного оформлення товару позивачем подано до Львівської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію митну декларацію UA209170/2022/058805 від 03.08.2022.

До вказаної митної декларації ФОП ОСОБА_1 долучено такі документи: пакувальний лист (Packing list) № б/н від 01.08.2022; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) №29649 від 01.08.2022; автотранспортну накладну (Road consignment note) № б/н від 01.08.2022; декларацію про походження товару (Declaration of origin) № 29649 від 01.08.2022; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № б/н від 03.08.2022; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № GMBH-0102 від 11.05.2014; договір про надання послуг митного брокера № ЛТШ-4993 від 25.01.2021; заяву декларанта або уповноваженої ним особи, в вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари, що включені до Зеленого переліку відходів № 76/22 від 24.05.2022; інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими держав № 8828863 від 03.08.2022; перепустку № D-066144 від 03.08.2022; прайс лист № б/н від 01.08.2022; копію митної декларації країни відправлення №22DE52E3 від 03.08.2022.

Митну вартість товару згідно з поданою митною декларацією визначено за першим методом - за ціною договору, на рівні від 34,47 до 35,21 Євро/шт. залежно від ваги шини (або 0,56 Євро/за кг. нетто).

Наданий до митного оформлення Інвойс від 01.08.2022 № 29649 у розумінні ст. 52 МК України містить відомості про вартість товарів.

Судом також встановлено, що 03.08.2022 відповідачем надіслано позивачу вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару відповідно до ст. 53 Митного кодексу України, а саме: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайсл-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На виконання вказаного повідомлення позивачем 04.08.2022 надано відповідачу пояснення. Пояснення мотивував тим, що відповідно до ст. 53 Митного кодексу України додаткові документи надаються за наявності таких, однак у ФОП ОСОБА_1 немає в наявності додаткових документів, окрім тих, що вже були надані до митного оформлення. Просив завершити митне оформлення.

Також для здійснення митного оформлення товару позивачем подано до Львівської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію митну декларацію UA209170/2022/061300 від 12.08.2022.

До вказаної митної декларації ФОП ОСОБА_1 долучено такі документи: пакувальний лист (Packing list) № б/н від 09.08.2022; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) №29712 від 09.08.2022; автотранспортну накладну (Road consignment note) № б/н від 09.08.2022; декларацію про походження товару (Declaration of origin) № 29712 від 09.08.2022; банківський платіжний документ, що стосується товару № б/н віл 11.08.2022; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № б/н від 10.08.2022; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № GMBH-0102 від 11.05.2014; договір про надання послуг митного брокера № ЛТШ-4993 від 25.01.2021; заяву декларанта або уповноваженої ним особи, в вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари, що включені до Зеленого переліку відходів № 76/22 від 24.05.2022; інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими держав № 8858217 від 11.08.2022; перепустку № D-068244 від 12.08.2022; прайс лист № б/н від 09.08.2022; копію митної декларації країни відправлення №22DE64E7 від 09.08.2022.

Митну вартість товару згідно з поданою митною декларацією визначено за першим методом - за ціною договору, на рівні від 32,17 до 34,50 Євро/шт. залежно від ваги шини (або 0,55 Євро/за кг. нетто).

При цьому, наданий до митного оформлення Інвойс від 09.08.2022 № 29712 у розумінні ст. 52 МК України містить відомості про вартість товарів.

Відповідачем 13 серпня 2022 року надіслано позивачу вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару відповідно до ст. 53 Митного кодексу України а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару(видаткові, податкові накладні, платіжні документи з попередніх поставок); - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - виписку з бухгалтерської документації; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На виконання вказаного повідомлення позивачем 13.08.2022 надано відповідачу пояснення. До пояснення надано зовнішньоекономічний контракт № GMBH-0102 від 11.05.2014 вдруге, банківський платіжний документа від 11.08.2022 вдруге, довідку про транспортні витрати від 10.08.2022 вдруге, договір транспортного експедирування від 01.01.2021, копію митної декларації країни відправлення вдруге. Також пояснення мотивував тим, що відповідно до ст. 53 Митного кодексу України додаткові документи надаються за наявності таких, однак у ФОП ОСОБА_1 немає в наявності додаткових документів, окрім тих, що вже були надані до митного оформлення. Просив завершити митне оформлення.

Крім того, для здійснення митного оформлення товару позивачем подано до Львівської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію митну декларацію UA209170/2022/062741 від 18.08.2022.

До вказаної митної декларації ФОП ОСОБА_1 долучено такі документи: пакувальний лист (Packing list) № б/н від 16.08.2022; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) №29757 від 16.08.2022; автотранспортну накладну (Road consignment note) № б/н від 16.08.2022; декларацію про походження товару (Declaration of origin) № 29757 від 16.08.2022; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № б/н від 16.08.2022; прейскурант (прайс-лист) виробника товару № б/н від 16.08.2022; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № GMBH-0102 від 11.05.2014; договір про надання послуг митного брокера № ЛТШ-4993 від 25.01.2021; договір (контракт) про перевезення № б/н від 01.01.2021; заяву декларанта або уповноваженої ним особи, в вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари, що включені до Зеленого переліку відходів № 76/22 від 24.05.2022; інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими держав № 8881038 від 18.08.2022; перепустку № D-069571 від 18.08.2022; копію митної декларації країни відправлення №22DE98Е9 від 16.08.2022.

Митну вартість товару згідно з поданою митною декларацією визначено за першим методом - за ціною договору, на рівні від 33,63 до 35,15 Євро/шт. залежно від ваги шини (або 0,56 Євро/за кг. нетто).

Наданий до митного оформлення інвойс № 29757 від 16.08.2022 у розумінні ст. 52 МК України містить відомості про вартість товарів.

Відповідачем 18 серпня 2022 року надіслано позивачу вимогу про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару відповідно до ст. 53 Митного кодексу України а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару(видаткові, податкові накладні, платіжні документи з попередніх поставок); - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - виписку з бухгалтерської документації; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На виконання вказаного повідомлення позивачем 18.08.2022 надано відповідачу пояснення. До пояснення надано зовнішньоекономічний контракт № GMBH-0102 від 11.05.2014 вдруге, довідку про транспортні витрати від 16.08.2022 вдруге, договір транспортного експедирування від 01.01.2021. Також пояснення мотивував тим, що відповідно до ст. 53 Митного кодексу України додаткові документи надаються за наявності таких, однак у ФОП ОСОБА_1 немає в наявності додаткових документів, окрім тих, що вже були надані до митного оформлення. Просив завершити митне оформлення.

Надаючи оцінку аргументам позивача про відсутність у відповідача правових підстав надіслання вимоги про надання додаткових документів, суд зазначає, що витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з цим, витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Установивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

У свою чергу, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Суд при розгляді цієї справи в силу приписів ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 29.01.2019 у справі № 815/6827/17.

Суд вважає, що неподання декларантом запитуваних митним органом документів за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.12.2019 у справі № 810/5295/17.

Однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Крім цього, суд зазначає, що позивачем до митного оформлення надано довідки про транспортні витрати № б/н від 03.08.2022, № б/н від 10.08.2022 та № б/н від 16.08.2022, що містять дані про вартість перевезення з пункту відправлення до кордону (Spelle-Краківець) та містить номери автотранспортних засобів, якими здійснено таке перевезення ( НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ), що відповідає товаросупровідним документам, які подані до митного оформлення, та дозволяє ідентифікувати зазначені документи як такі, що підтверджують складову митної вартості поставки, відтак вартість перевезення є підтвердженою.

При цьому, з наданих позивачем документів судом встановлено, що товари з транспортного перевезення товарів, які ввозилися позивачем, надавалися ТзОВ «БЛМ Транс» на підставі договору транспортного експедирування від 16.02.2021, договору перевезення вантажу від 21.06.2021 та ТзОВ «ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ» на підставі договору транспортного експедирування від 01.01.2021 та відповідних заявок на перевезення.

На підтвердження факту перевезення вантажів, позивачем надано відповідні документи: рахунки на оплату, акти надання послуг, платіжні доручення, рахунки-фактури, акти здачі-приймання робіт (а.с. 74-83).

Водночас Митним кодексом України не визначено види доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідки про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Аналогічна правова позиція наведена в рішенні Верховного Суду від 31.05.2019 у справі № 804/16553/14. Така ж позиція наведена в узагальненій практиці застосування адміністративними судами положень Митного кодексу (в редакції від 13.03.2012) в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 13.10.2017.

Інших витрат пов`язаних з транспортуванням, навантаженням, обробкою, позивачем не понесено. Отже, якщо за твердженням декларанта додаткових витрат, пов`язаних з транспортуванням (окрім наведених в довідках про транспортні витрати від 03.08.2022, від 10.08.2022, від 16.08.2022), навантаженням, обробкою, не було, то декларант не повинен доводити цей факт. Декларант повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами, які, на його думку, входять до митної вартості товарів. Натомість, якщо митниця стверджує, додаткові витрати все ж таки здійснювалося, то митниця повинна довести наявність цього факту.

Відтак доводи відповідача в оскарженому рішенні про коригування митної вартості товарів про відсутність у позивача документів на підтвердження заявленої митної вартості товарів і обраного методу визначення митної вартості є безпідставними.

Доводи відповідача про те, що до митного оформлення позивачем не подано додатки до контракту (зокрема, щодо зміни терміну дії контракту); контракт має ознаки підробки суд оцінює критично, з огляду на те, що такі спростовуються наявною у матеріалах справи копією контракту. Суд із аналізу копії контракту № GMBH-0102 від 11.05.2014 (нова редакція) не знайшов об`єктивних недоліків змісту та форми такого контракту. При цьому, вказана копія містить як підписи та печатки обох сторін договору, так і інформацію щодо строку дії цього контракту (до 31.12.2023).

Щодо обраного відповідачем резервного методу визначення митної вартості суд зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 вказаного Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х вказаного Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої вказаної статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 вказаного Кодексу або до суду.

У ч. 3 ст. 55 МК України також встановлено, що форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з пунктом 2.1 «Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів», затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень ст.ст. 59, 60 та 64 МК України з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (ст. 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Зі змісту гр. 33 оскаржуваних рішень про коригування митної вартості слідує, що митний орган не застосовує метод 2а, 2б з причин відсутності в органу доходів та зборів та декларанта інформації про ідентичні товари та подібні (аналогічні) товари; методи 2в та 2г з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Окрім цього, зазначено, що джерелом для коригування митної вартості слугували інші митні декларації. Вказав також, що коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводились.

Суд зазначає, що покликання відповідача на відомості з інформаційних баз даних контролюючого органу не є належним доказом щодо неправильного визначення позивачем митної вартості товару, зазначеного у митній декларації, оскільки такі відомості мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати перевагу над наданими декларантом первинними документами про товар. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

Верховний Суд з цього питання сформував правову позицію, яка викладена у постановах від 21.02.2018 у справі № 820/17417/14, від 04.09.2018 у справі № 818/1186/17, відповідно до якої рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 у справі № 520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 ч. 2 ст. 55 Митного кодексу, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку, що митний орган не надав доказів того, що документи подані позивачем, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. У поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті за цей товар.

Суд бере до уваги те, що відсутність у позивача витребуваних відповідачем додаткових документів жодним чином не впливає на правильність визначення позивачем (декларантом) митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. А наявність однієї лише вказівки відповідача на перелічені ним розбіжності та недоліки у поданих позивачем документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, не є достатньою для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

У зв`язку з цим неподання позивачем (декларантом) запитуваних (витребуваних) відповідачем додаткових документів з об`єктивних причин, зокрема з причин їх невизначеності та відсутності, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не може бути достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування відповідачем іншого методу визначення митної вартості, а також не може бути підставою для прийняття оскаржуваних рішень та здійснення коригування митної вартості.

Аналогічна правова позиція висловлена і Верховним Судом у постанові від 07.11.2019 у справі № 160/1329/19.

Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності свого рішення. Натомість позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Зі змісту позовних вимог слідує, що позивач просить визнати протиправними дії відповідача, що відмови у застосуванні митної вартості, заявленої позивачем за першим методом митної оцінки за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

З цього приводу суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

При цьому відповідно до частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, серед іншого, про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

З урахуванням визначених ст. 245 КАС України повноважень суду при вирішенні справи, а також того, що дії відповідача знайшли своє відображення у прийнятті ним оскаржуваних карток відмови та рішень про коригування митної вартості товарів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в застосуванні митної вартості, заявленої ФОП ОСОБА_1 , за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

З урахуванням зазначеного суд на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що вимоги позивача в частині визнання протиправними та скасування рішення Львівської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA209000/2022/900073/2 від 04.08.2022; №UA209000/2022/900079/2 від 15.08.2022; № UA209000/2022/900083/2 від 19.08.2022 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2022/000818; №UA209170/2022/000866; № UA209170/2022/000899 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням зазначеного суд на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас суд зауважує, що на користь позивача слід стягнути всю суми судового збору, оскільки, незважаючи на часткове задоволення позовних вимог, суд визнав порушення законних прав позивача внаслідок неправомірних рішень суб`єкта владних повноважень, а спір по суті вирішено на користь позивача, тоді як прийняття рішення про часткове задоволення позову пов`язується виключно із способом захисту порушених прав. У спірному випадку розмір компенсації судових витрат необхідно визначати, виходячи з кількості (а не розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 620/1116/20.

Отже, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем при зверненні до суду із цим позовом судового збору в розмірі 11895,99 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Львівської митниці Держмитслужби (79000 м. Львів вул. Костюшка 1; ) про скасування карток відмови, визнання протиправним та скасування рішень про коригування митної вартості товарів задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900073/2 від 04.08.2022; №UA209000/2022/900079/2 від 15.08.2022; №UA209000/2022/900083/2 від 19.08.2022.

3. Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці Держмитслужби №UA209170/2022/000818; №UA209170/2022/000866; №UA209170/2022/000899.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці Держмитслужби на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у сумі 11895 (одинадцять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять) грн 99 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Р.П. Качур