Справа № 160/13018/22
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
26 серпня 2022 року (23 серпня 2022 року направлена засобами поштового зв`язку) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2 наступні періоди роботи в Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг»:
з 01.07.1998 по 01.04.2010 - за професією машиніст крану (кранівником) в управлінні підготовки виробництва, чорна металургія на дільниці феросплавів виробництво сталі; цеху складського господарства та підготовки виробництва на дільниці феросплавів виробництва сталі; цеху складського господарства і підготовки виробництва, чорна металургія на дільниці феросплавів виробництва сталі;
з 13.04.2012 по 29.03.2015 - за професією машиніст крану (кранівником) в складському господарстві та підготовки виробництва на дільниці феросплавів, виробництва сталі;
з 01.06.2015 по 02.08.2016 - за професією машиніст крану (кранівником) в управлінні складського господарства та підготовки виробництва на дільниці феросплавів: виробництва сталі;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.06.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01 липня 2022 року з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23 січня 2020 року у справі № 1-5/2018 (746/15).
04.10.2022 року від ГУ ПФУ в Харківській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 заперечив щодо задоволення позовних вимог. В мотивування своєї правової позиції відповідач-2 зазначив наступне. Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.06.2022 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Відповідно до п. 4.8 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій. Відповідно до пп. 2 п. 4.2 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. Тобто, після реєстрації звернення (заяви) про призначення пенсії на пільгових умовах Позивача в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, заяву було розглянуто та прийнято рішення за результатами розгляду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.
Під час прийняття рішення Головне управління керувалось наступним. Вік позивача - 50 років. Страховий стаж - 34 роки 07 місяців 03 дні. Пільговий стаж - 11 років 02 місяці 23 дні. Оскільки позивачу на момент звернення виповнилось 50 років, то умови призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах з Списком № 2 визначаються відповідно до Закону № 1058, а не на підставі пункту «б» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-ХІІ, позаяк до 11 жовтня 2017 року позивач не досягла зазначеного віку. Висновки Конституційного Суду України у рішенні від 23.01.2020 року № 1-р/2020 стосувались змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 - VII до Закону № 1788- XII, який станом на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії не застосовувався. Саме рішення Конституційного Суду України у рішенні від 23.01.2020 року № 1-р/2020 не відновлює дію Закону № 1788-ХІІ і положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпеченім» від 03.10.2017 № 2148 - VII неконституційним не визнає. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 01.07.1998 року по 01.04.2010 року, з 13.04.2012 року по 29.03.2015 року та з 01.06.2015 року по 02.08.2016 року, оскільки цехи, зазначені в уточнюючій довідці № 1431- 878 від 15.06.2022 року, виданої HAT «АрселорМіттал Кривий Ріг» не відповідають цехам, зазначеним в витягах наказів « про підтвердження права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за результатами атестації робочих місць».
Таким чином, позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку із недосягненням пенсійного віку.
Окрім того, відповідно до п. 4.10 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передасться до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Усі документи для призначення пенсії, копії яких витребує суд, знаходяться у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області, тому можливості доступу до зазначених документів у підсистемі ІКІС ПФУ «Призначення та виплати пенсій» ППВП та у ІКІС ПФУ «Підсистемі звернення» у Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області немає.
Позивач, в обґрунтування права на пільгову пенсію за Списком №2 з 09.06.2021, посилається на статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788, яка є недіючою при призначенні пенсії на пільгових умовах. Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, яке покладено в основу обґрунтувань позову, не відновлює дію Закону №1788 і не змінює правове регулювання спірних у цій справі правовідносин. Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 впливає на право призначення пенсії на пільгових умовах, яке виникло до 11.10.2017. Тобто, досягти віку, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення», для призначення пільгової пенсії з урахуванням рішення Конституційного Суду України особі необхідно було до 11.10.2017. Копією паспорта громадянина України підтверджується, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 та нею не було досягнуто 50-річного віку станом на 11.10.2017 року (позивачу на той час виповнилося лише 46 років). Позивачу виповнилося 50 років - 10 вересня 2021 року, відповідно, умови призначення їй пільгової пенсії мають визначатися на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки позивачка не досягла 50 років до 11.10.2017 року (дату набуття чинності внесенням змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). Частиною 1 і пунктом 2 частини 2 статті 114 Розділу ХIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» Закону №1058, у редакції, чинній на момент звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України (22.06.2022) і на момент досягнення нею 50 років (10.09.2021), установлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Відмовляючи у призначенні позивачу пенсії, Головне управління керувалося Законом №1058, в редакції Закону №2148, який є чинним і регулює спірні правовідносини, тому Головне управління не діяло всупереч закону. В свою чергу, висновки Конституційного Суду України у рішенні №1-р/2020 від 23.01.2020 стосувались змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 до Закону №1788, який, як зазначено вище, станом на час виникнення спірних у цій справі правовідносин не діяв і Головним управлінням під час прийняття рішення не застосовувався. Наведені положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції від 11.10.2017 року та на сьогодні) та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148 від 03.10.2017 року такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) не визнавалися. Таким чином, у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області був відсутній вибір між більш чи менш сприятливим для позивача законом, оскільки спірні правовідносини на час їх виникнення регулював один закон - Закон №1058. Головне управління у спірних правовідносинах діяло за принципом належного урядування, а саме: послідовно, своєчасно, прозоро і виходячи з наданих йому законом повноважень не могло змінити ситуацію на користь позивача. Наявність у позивача легітимних очікувань також не відміняє закріпленого у статті 19 Конституції України обов`язку діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України і не може бути достатньою підставою для прийняття пенсійним органом як суб`єктом владних повноважень позитивного для позивачки рішення.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області наголосило, що на момент досягнення позивачкою 50 років (10.09.2021 року) та на момент звернення із заявою про призначення пенсії (22.06.2022 року), пенсія за віком на пільгових умовах призначається на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 (в редакції від 11.10.2017 року), яким передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки після досягнення ними 55 років. Отже, відповідач-1 вважає за неможливе задоволення позовних вимог у цій справі на підставі норм Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відтак, підстави для задоволення позовної вимоги позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.07.2022 року відсутні.
Згідно наданих до управління документів, зокрема уточнюючої довідки №1431-878 від 15.06.2022 року, ОСОБА_1 працювала повний робочий день в ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг. Управління підготовки виробництва, чорна металургія на дільниці феросплавів: виробництво сталі:
Цех складського господарства та підготовки виробництва на дільниці феросплавів: виробництво сталі:
з 16.01.2003 року по 31.03.2009 року - машиністом крана (кранівником), що передбачено Списком №2 Розділ ІІІ, підрозділ 2а, позиція 3.2а, затвердженим постановою КМУ №36 від 16.01.2003.
Цех складського господарства і підготовка виробництва, чорна металургія на дільниці феросплавів: виробництво сталі:
з 01.04.2009 року по 12.04.2012 року - машиністом крана (кранівником), що передбачено Списком №2 Розділ ІІІ, підрозділ 2а, позиція 3.2а, затвердженим постановою КМУ №36 від 16.01.2003.
Складське господарство та підготовка виробництва на дільниці феросплавів, виробництво сталі:
з 13.04.2012 року по 31.05.2015 року - машиністом крана (кранівником), що передбачено Списком №2 Розділ ІІІ, підрозділ 2а, позиція 3.2а, затвердженим постановою КМУ №36 від 16.01.2003.
Управління складського господарства та підготовки виробництва на дільниці феросплавів: виробництво сталі:
з 01.06.2015 року по 02.08.2016 року - машиністом крана (кранівником), що передбачено Списком №2 Розділ ІІІ, підрозділ 2а, позиція 3.2а, затвердженим постановою КМУ №36 від 16.01.2003. Підтверджено атестацією робочих місць: наказ №525 від 09.12.1994 наказ №417 від 20.03.2000 наказ №300 від 18.04.2005 наказ №349 від 02.04.2010 наказ №347 від 30.03.2015
Лист про продовження дії раніше проведених атестацій №003/07-1-229 від 11.06.2009 року.
Так, згідно із витягу з наказу №525 від 09.12.1994 року професію машиніст крана (кранівник) було атестовано по Списку №2 саме в цеху підготовки виробництва: дільниця феросплавів згідно із витягів з наказу №417 від 20.03.2000 та Наказу №300 від 18.04.2005 професію машиніст крана (кранівник) було атестовано по Списку №2 саме в цеху підготовки виробництва: дільниця феросплавів та вогнетривів згідно із витягів з Наказу №349 від 02.04.2010 та Наказу №347 від 30.03.2015 професію машиніст крана (кранівник) було атестовано по Списку №2 саме в цеху складського господарства та підготовки виробництва: дільниця феросплавів та вогнетривів. Таким чином, вимога позивача про зарахування періодів роботи з 01.07.1998 року по 01.04.2010 року, з 13.04.2012 року по 29.03.2015 року та з 01.06.2015 року по 02.08.2016 року в ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг до пільгового стажу є безпідставною та протиправною, адже однією з обов`язкових умов виникнення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 є проведення атестації робочих місць. Отже, відповідно до приписів наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, у зв`язку з відсутністю атестації робочих місць по підприємству професії, за якою працювала позивач, періоди з 01.07.1998 року по 01.04.2010 року, з 13.04.2012 року по 29.03.2015 року та з 01.06.2015 року по 02.08.2016 року не зараховуються до пільгового стажу роботи по Списку №2. Загальний страховий стаж позивача становить - 34 роки 07 місяців 03 дні, в тому числі пільговий стаж за Списком №2 - 11 років 02 місяці 23 дні.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2022 року зазначена вище справа розподілена та 29.08.2022 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.08.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.06.2022 року звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою з питання призначення пенсії за віком за Списком №2 відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та надала відповідні документи. На момент звернення позивачу виповнилось 50 років.
За принципом екстериторіальності, заява ОСОБА_1 розглядалася Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.
Рішенням №04 від 29.06.2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

З тексту згаданого рішення убачається, що датою звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України є 22.06.2022 року. Вік заявниці: 50 років. Страховий стаж заявниці становить: 34 роки 7 місяців 3 дні (з них 11 років 2 місяці 23 дні робота за Списком №2). Коментар: Відповідно до пп. 2 п. 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. До страхового стажу зараховано всі періоди згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу. Періоди роботи з 01.07.1998 року по 01.04.2010 року, з 13.04.2012 року по 29.03.2015 року та з 01.06.2015 року по 02.08.2016 року не можливо зарахувати до пільгового стажу, оскільки цехи зазначені в пільговій довідці № 1431-878 від 15.06.2022 року, виданої ПАТ АрсслорМіттал Кривий Ріг, не відповідають цехам в витягах з наказів Про підтвердження права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за результатом атестації робочих місць. Отже, вирішено: відмовити в призначенні пенсії за віком (на пільгових умовах за Списком №2) ОСОБА_1 у зв`язку із недосягненням віку передбаченого пп. 2 п. 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Не погоджуючись з такими діями відповідачів позивач, з метою захисту своїх порушених прав, звернулася із даною позовною заявою до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

03 жовтня 2017 року Верховною Радою України ухвалено Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII (далі - Закон № 2148-VIII), що доповнив Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) розділом XIV-І, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:

«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, народжених до 31 березня 1969 року - після досягнення 54 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

За приписами статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ (далі - Закон № 213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2021 року за результатами апеляційного розгляду зразкової справи № 360/3611/20, правові висновки якого суд має враховувати при прийнятті рішення (частина 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як встановлено судом, на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії, позивач досягла необхідного визначеного пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» віку, мала необхідний страховий та пільговий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, що не заперечується відповідачами у відзивах.

Таким чином, вирішуючи питання про призначення пенсії позивачу відповідачі не застосували підхід, який був би найбільш сприятливим для останньої, а саме: не врахували висновки, викладені Конституційним Судом України в рішенні від 23 січня 2020 року № 1-р/2020.

Що стосується незарахування відповідачем-1 стажу роботи за Списком №2, то згідно з п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 Порядку встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до п.20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Також, згідно з п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від І8.11.2005 р. № 383 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесенню до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до п.4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з п.4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п.20 Порядку № 637.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У випадку, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно даних трудової книжки позивача та довідки Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 1431-878 від 15.06.2022 року про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудового книжки або відповідних записів,- згідно результатів атестації робочих місць за умовами праці, ОСОБА_1 працювала в періоди:

- з 01.07.1998 року по 01.04.2010 року - за професією машиніст крану (кранівником) в управлінні підготовки виробництва, чорна металургія на дільниці феросплавів виробництво сталі, цеху складського господарства та підготовки виробництва на дільниці феросплавів виробництва сталі, цеху складського господарства і підготовки виробництва, чорна металургія на дільниці феросплавів виробництва сталі

- з 13.04.2012 року по 29.03.2015 року - за професією машиніст крану (кранівником) в складському господарстві та підготовки виробництва на дільниці феросплавів, виробництва сталі

- з 01.06.2015 року по 02.08.2016 року - за професією машиніст крану (кранівником) в управлінні складського господарства та підготовки виробництва на дільниці феросплавів: виробництва сталі.

При цьому, протягом вказаних періодів у позивача не змінювалася ані професія, ані робоче місце.

За таких обставин, робота позивача за професією машиніст крану (кранівник) ями у означені періоди, за умовами праці, характеризувалася наявністю шкідливих і важких умов праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженими постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. N2 10 (список № 2, розділ III, підрозділ 2а, позиція 2040200а-13790), постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162 (список № 2, розділ III, підрозділ а, позиція 2040200а-13790), постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. № 36 (список № 2, розділ III, підрозділ 2а, позиція 3.2а), що підтверджується результатами атестації робочих місць за умовами праці.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими Постановою КМ України від 1 серпня 1992 р. № 442, та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці Міністерства праці України № 41 від 01.09.1992 р.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з п.4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом п.8 та 9 Порядку № 442, проведення атестації робочих місць, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

Згідно витягів з наказів «Про підтвердження права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за результатами атестації робочих місць» № 525 від 09 грудня 1994 року по Криворізькому державному металургійному комбінату «Криворіжсталь», № 417 від 20 березня 2000 року - по Криворізькому державному гірничо-металургійному комбінату «Криворіжсталь», № 300 от 18.04.2005 р. по ВАТ «Криворізький гірничо-металургійний комбінат «Криворіжсталь», № 349 від 02 квітня 2010 року по ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», № 347 від 30 березня 2015 року по ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та № 315 від 30 березня 2020 року по ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», атестація робочих місць проводилася своєчасно та, на підставі її результатів підтверджено, що робота позивача за професією машиніст крану (кранівник), протягом періодів її роботи, за умовами праці відноситься до робіт, передбачених Списком № 2.

Враховуючи те, що на вказаних роботах та за вказаними професіями позивач пропрацювала 25 років 4 місяці 15 днів та на момент звернення за призначенням пенсії позивач досягла 50 років, то відповідно до вимог пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» остання набула право виходу на пенсію за віком на пільгових умовах.

Тому у даному випадку відповідача-1 повинен зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2 наступні періоди роботи в Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг»: з 01.07.1998 по 01.04.2010 - за професією машиніст крану (кранівником) в управлінні підготовки виробництва, чорна металургія на дільниці феросплавів виробництво сталі; цеху| складського господарства та підготовки виробництва на дільниці феросплавів виробництва сталі; цеху складського господарства і підготовки виробництва, чорна металургія на дільниці феросплавів виробництва сталі; з 13.04.2012 по 29.03.2015 - за професією машиніст крану (кранівником) в складському господарстві та підготовки виробництва на дільниці феросплавів, виробництва сталі; з 01.06.2015 по 02.08.2016 - за професією машиніст крану (кранівником) в управлінні складського господарства та підготовки виробництва на дільниці феросплавів: виробництва сталі.

За таких обставин, рішення про відмову у призначенні пенсії від 29.06.2022 року № 04 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відому в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, як особі, що на момент звернення із заявою від 22.06.2022 року досягла 50 років, мала страховий стаж роботи 34 роки 7 місяців 3 дні, у тому числі на роботах за списком № 2 - 25 років 4 місяці 15 днів, з посиланням на пункт 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01 липня 2022 року з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23 січня 2020 року у справі № 1-5/2018 (746/15), суд зазначає наступне.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Відповідно до частин 1, 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 22.06.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової позиції, викладеної у цьому рішенні.

Відповідно до пункту 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 992,40 грн., що документально підтверджується квитанцією від 23.08.2022 року, яка роздрукована з мережі інтернету з порталу http://court.gov/ua/.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій територіальних органів Пенсійного фонду України і позовні вимоги підлягають фактично підлягають задоволенню, лише з корегуванням обраного позивачем способу судового захисту, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у сумі 661,40 грн. та за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у сумі 330,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 29 червня 2022 року №04 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2 наступні періоди роботи в Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг»: з 01.07.1998 року по 01.04.2010 року - за професією машиніст крану (кранівником) в управлінні підготовки виробництва, чорна металургія на дільниці феросплавів виробництво сталі; цеху складського господарства та підготовки виробництва на дільниці феросплавів виробництва сталі; цеху складського господарства і підготовки виробництва, чорна металургія на дільниці феросплавів виробництва сталі; з 13.04.2012 року по 29.03.2015 року - за професією машиніст крану (кранівником) в складському господарстві та підготовки виробництва на дільниці феросплавів, виробництва сталі; з 01.06.2015 року по 02.08.2016 року - за професією машиніст крану (кранівником) в управлінні складського господарства та підготовки виробництва на дільниці феросплавів: виробництва сталі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення пенсії за віком від 22.06.2022 року за Списком №2 на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ ) документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 661,60 грн. (шістсот шістдесят одна гривня шістдесят копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 330,80 грн. (триста тридцять гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник