Справа № 727/54/22
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 р. м. Чернівці Справа № 727/54/22

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. 05.01.2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до Чернівецької міської ради (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати п.п. 1.4, 1.5 рішення Чернівецької міської ради №2421 від 30.09.2020 р. та п.1.1 рішення Чернівецької міської ради №2488 від 23.11.2020 р., якими надано дозвіл ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на розробку проекту відведення земельних ділянок по АДРЕСА_1 .

1.2. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці Танасійчук Н.М. позовну заяву ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійник вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення передано на розгляд за підсудністю до Чернівецького окружного адміністративного суду.

1.3. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу № 727/54/22 передано для розгляду судді Чернівецького окружного адміністративного суду Анісімову О.В.

1.4. Ухвалою суду від 28.01.2022 року даний позов залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

1.5. Ухвалою суду від 18.03.2022 року відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (письмове провадження).

1.6. Ухвалою суду від 18.10.2022 року залучено до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

2.1. П.п. 1.4, 1.5 рішення Чернівецької міської ради №2421 від 30.09.2020 року та п.1.1 рішення Чернівецької міської ради №2488 від 23.11.2020 року надано дозвіл ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на розробку проекту відведення земельних ділянок по АДРЕСА_1 .

2.2. Позивач, будучи власником частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 , вважає такі рішення протиправними, у зав`язку із чим звернулась до суду з цим позовом.

Позиція позивача

2.3. Так, згідно позову, позивач зазначає, що ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України чітко передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

2.4. Відповідно до ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

2.5. Вичерпний перелік підстав для припинення права власності або користування на земельну ділянку визначені ст. 140, 141, 142, 143 ЗК України.

2.6. Однак, всупереч зазначеним вимогам закону, Чернівецькою міською радою надано дозвіл на розробку проектів землеустрою на земельні ділянки, право на користування яких інших осіб, наразі не припинено.

2.7. Більше того, земельна ділянка, на якій знаходиться її будинковолодіння, обгороджена парканом і вільного доступу до спірних земельних ділянок немає. Вказана огорожа є приватною власністю її сусідки, мешканки будинку АДРЕСА_2 - ОСОБА_5 .

2.8. Окрім того, на земельній ділянці, яка увійшла згідно проекту відведення до однієї із спірних ділянок, розташоване її майно - гараж (відомості про який містяться в технічному паспорті) та колодязь (який є моєю власністю згідно свідоцтва про право власності на майно), а отже в силу вимог Земельного кодексу України, вказана земельна ділянка не є вільною і не може бути передана будь-кому у власність чи користування.

2.9. Про вказані обставини вона та її сусіди неодноразово повідомляли Чернівецьку міську раду та Головне управління Держгеокадастру України в Чернівецькій області. Однак, отримали лише відписки. Натоміть, комісія міської ради погодила межі земельних ділянок без урахування всіх наведених доводів.

2.10. Окрім цього, вказує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 20.01.2021 у справі № 318/1274/18, при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, як і у справі, яка переглядається, слід враховувати те, що зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства. Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 червня 2020року у справі № 689/26/17.

Позиція відповідача

2.11. Відповідач подав до суду відзив, згідно змісту якого його представник просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування такої позиції зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку державної реєстрації речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності у зв`язку з їх розмежуванням», яким внесено зміни до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про передачу земельних ділянок у власність або користування (постійне користування, оренда, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) приймається без здійснення державної реєстрації права держави чи територіальної громади на такі земельні ділянки, крім випадків, коли право власності на земельні ділянки державної або комунальної власності вже зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

2.12. Державна реєстрація права держави чи територіальної громади на земельні ділянки, які сформовані із земель державної чи комунальної власності, здійснюється після затвердження в порядку, встановленому Земельним кодексом України, документації із землеустрою, за якою здійснено таке формування, одночасно із державною реєстрацією похідного речового права на такі земельні ділянки (постійне користування, оренда, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут), крім випадків, коли рішенням відповідного органу про затвердження документації із землеустрою передбачено здійснення державної реєстрації переходу права власності на земельні ділянки.

2.13. Звертає увагу, що ОСОБА_1 не зверталася до міської ради з заявою щодо отримання в користування або у власність земельної ділянки.

2.14. Крім того, згідно рішення Конституційного Суду України у справі № 1-9/2009 від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 «Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання». Разом із тим, судом також зроблено висновок «До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Такий висновок узгоджується із правовими позиціями Конституційного Суду України, викладеними у рішеннях від 27 грудня 2001 року № 20-рп/2001 у справі про укази Президії Верховної Ради України щодо Компартії України, зареєстрованої 22 липня 1991 року (абзац перший пункту 6 мотивувальної частини), від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі про акти органів Верховної Ради України (абзац четвертий пункту 1 мотивувальної частини).»

2.15. Враховуючи, що згідно з оскаржуваним п.п.1.4,1.5 рішення Чернівецької міської ради від 30.09.2020р. №2421 надано дозвіл ОСОБА_2 на складання проекту відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000га, у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_3 та п. 1.1. рішення Чернівецької міської ради від 23.11.2020р. №2488 надано дозвіл ОСОБА_4 , на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0, 1000га, у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_2 , відтак рішення про надання дозволу на його виготовлення вичерпало свою дію шляхом його реалізації.

Позиція третіх осіб

2.16. Треті особи письмових пояснень з викладенням своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову суду не надали, жодної процесуальної активності не проявили.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Згідно свідоцтва про право власності від 13.06.2005 року ОСОБА_1 є власником (форма власності приватна спільна часткова, частка 43/100) будинковолодіння з належними до неї надвірними спорудами, що складається з двох житлових будинків (літ. "А"; літ. "Б") і є неподільною, адреса об`єкта: АДРЕСА_2 . Опис об`єкта власності: 43/100 частин будинковолодіння, що складаються з приміщень в житловому будинку літ. "А": кухня 3-1 площею 9,80 кв.м., житлової кімнати 3-2 площею 15,80 кв.м, житлової кімнати 3-3 площею 19,40 кв.м., коридору 3-4 площею 5,20 кв.м., веранди 3-5 площею 5,50 кв.м., санвузлу 3-6 площею 4,40 кв.м; в підвалі допоміжних приміщень: II площею 8,60 кв.м., 1/2 входу в підвал І площею 3,10 кв.м; крім того: сарай літ. "П", сарай літ. "Р", вольєр літ. "С", криниця" літ. "К", 1/3 криниці літ. "К"', 1/3 вбиральні літ. "Ф".

3.2. Згідно договору про виділ у натурі нерухомового майна, що є спільною частковою власністю від 07.07.2006 року, укладеного між ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , виділено у натурі ОСОБА_1 належних їй часток в будинковолодінні АДРЕСА_2 , таким чином:

- виділено в натурі: приміщення зальною площею 80,10 кв.м, які складаються з частини будинку літ. "А": кухня 3-1 площею 9,80 кв.м., житлової кімнати 3-2 площею 15,80 кв.м, житлової кімнати 3-3 площею 19,40 кв.м., коридору 3-4 площею 5,20 кв.м., веранди 3-5 площею 5,50 кв.м., санвузлу 3-6 площею 4,40 кв.м є ізольованими, мають окремий вхід, відсутні місця загального користування з іншими співвласниками, а також сарай літ. "П", "Р", вольєр літ. "С", криниця. Вказаним договором припинено спільну часткову власність ОСОБА_1 на будинковолодіння з належними до нього надвірними спорудами АДРЕСА_2 .

3.3. Окрім цього, згідно витягу про державну реєстрацію прав від 25.12.2012 року №36959996, а також витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.04.2014 року №20259386, ОСОБА_1 є власником (форма власності приватна спільна часткова, розмір частки 24/100) будинковолодіння з належними до неї надвірними спорудами; опис об`єкта нерухомого майна: житловий будинок літ. А, цегляний, загальною площею 144,40 кв.м, житловою площею 73,30 кв. м, житловий будинок літ. Б, цегляний, загальною площею 48,60 кв. м., житловою площею 27,20 кв.м., сарай літ. В., сарай літ. Г, сарай літ. Д, навіс літ. З, сарай літ. Ж, сарай літ. Е, навіс літ. М, сарай літ. Н, сарай літ. П, гараж лі. Р, навіс літ. С., вбиральня літ. Ф, криниця К, криниця К".

3.4. Судом також встановлено наступне:

- підпунктом 1.4, рішення Чернівецької міської ради №2421 від 30.09.2020 року ОСОБА_2 , як члену сім`ї загиблого учасника бойових дій, надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1000га, у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01) за адресою АДРЕСА_3 . Присвоєно земельній ділянці поштову адресу АДРЕСА_3 ;

- підпунктом 1.5 рішення Чернівецької міської ради №2421 від 30.09.2020 року ОСОБА_3 , як члену сім`ї загиблого учасника бойових дій, надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею по 0,1000га, у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01) за адресою ОСОБА_9 , позаду будинковолодіння АДРЕСА_3 (між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 ) Присвоєно земельній ділянці поштову адресу АДРЕСА_3 ;

- підпунктом 1.1 рішення Чернівецької міської ради №2488 від 23.11.2020 року ОСОБА_4 , як члену сім`ї загиблого учасника бойових дій, надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1000га, у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01) за адресою АДРЕСА_2 . Присвоєно земельній ділянці поштову адресу АДРЕСА_2 .

3.5. Окрім цього, згідно листа Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради від 05.08.2021 року «Про розгляд звернення» ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , повідомлено, що за результатами комісії Чернівецької міської ради з розгляду земельних спорів, яке відбулося 04.08.2021р. рекомендовано:

- погодити межу між земельними ділянками на АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 - АДРЕСА_5 відповідно до розробленої документації із землеустрою ПП «Кайлас-К»;

- управлінню регулювання земельних відносин департаменту урбаністики та архітектури після представлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність за адресою АДРЕСА_2 підготувати проект рішення на розгляд міської ради щодо його затвердження;

- Департаменту урбаністики та архітектури направити листи з повідомленням співвласникам житлових будинків АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 щодо демонтажу огорожі, яка встановлена на землях комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 за вказаною адресою в добровільному порядку у 2- тижневий термін з дня отримання листа;

- у разі не виконання пропозицій співвласниками житлових будинків АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 у пункті 3 юридичному управлінню міської ради надати пропозиції щодо демонтажу вказаної огорожі.

3.6. 19.10.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Чернівецької міської ради із заявою, згідно якої просила не розглядати на сесії Чернівецької міської ради питання щодо затвердження ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 . В обґрунтування вказаної заяви позивачем зазначено, що під час виготовлення документації з землеустрою ПП «Кайлас-К» допущено грубі порушення чинного законодавства. Зокрема нею наголошено, що незважаючи на те, що вона є суміжним землекористувачем земельної ділянки, представники ПП «Кайлас-К» належним чином не повідомили її про дату і час проведення робіт із встановлення меж земельної ділянки. Про розроблення проектної документації вказаною організацією їй стало відомо уже після надходження до неї повідомлення з міської ради щодо передачі питання погодження меж на розгляд комісії з земельних спорів. Більше того, земельна ділянка обгороджена парканом і вільного доступу до неї немає. До неї ніхто не звертався із проханням потрапити на ділянку для проведення замірів. У зв`язку з цим, взагалі не зрозуміло, яким чином проектною організацією визначено межі земельних ділянок ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та чи відповідають вони реальним межам і конфігурації. Окрім того, на земельній ділянці, яка увійшла згідно проекту відведення до однієї із вказаних ділянок, розташоване її майно - гараж та колодязь, а отже в силу вимог Земельного кодексу України, вказана земельна ділянка не є вільною і не може бути передана будь-кому у власність чи користування.

3.7. На подану заяву листом від 28.10.2021 року №М-2403/о-24/01 відповідачем повідомлено, що Комісією Чернівецької міської ради з розгляду земельних спорів від 04.08.2021р.. рекомендовано:

- погодити межу між земельними ділянками на АДРЕСА_3 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 . АДРЕСА_8 , АДРЕСА_2 - АДРЕСА_5 відповідно до розробленої документації із землеустрою ГГП «Кайлас-К»;

- управлінню регулювання земельних відносин департаменту урбаністики та архітектури після представлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність за адресами АДРЕСА_8 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 підготувати проект рішення на розгляд міської ради щодо його затвердження;

- департаменту урбаністики та архітектури направити листи з повідомленням співвласникам житлових будинків АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 щодо демонтажу огорожі, яка встановлена на землях комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 за вказаною адресою в добровільному порядку у 2- тижневий термін з дня отримання листа;

- у разі не виконання пропозицій співвласниками житлових будинків АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 у пункті 3 юридичному управлінню міської ради надати пропозиції щодо демонтажу вказаної огорожі.

3.8. 19.10.2021 року звернулась до Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру із заявою, згідно якої, враховуючи порушення ПП «Кайлас-К» вимог законодавства при виготовленні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , просила вжити заходи реагування до вказаного розробника проектної документації. Як стверджує позивач, відповіді нею не отримано. При цьому, на аналогічне звернення Державна служба з питань геодезії, картографії та кадастру повідомила листом від 10.11.2021 року повідомила ОСОБА_10 , яка як стверджує є її сусідкою, про те, що питання законності дій проектної організації передано на розгляд Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру.

ІV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА

4.1. Предметом цього спору є рішення Чернівецької міської ради №2421 від 30.09.2020 року та №2488 від 23.11.2020 року, якими надано дозвіл ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на розробку проекту відведення земельних ділянок по АДРЕСА_1 .

4.2. Досліджуючи фактичну основу поданого позову, згідно змісту позовної заяви, суд у цій справі дійшов висновку, що позивач не згідна із оскаржуваними рішенням з тих міркувань, що на земельній ділянці, яка увійшла згідно проекту відведення до однієї із спірних ділянок, розташована частина її, а отже в силу вимог Земельного кодексу України, вказана земельна ділянка не є вільною і не може бути передана будь-кому у власність чи користування.

4.3. Водночас, згідно матеріалів справи та даних Єдиного державного реєстру судових рішень, судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду в м. Чернівці від 07.12.2021 року у справі №727/4815/21 закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання неправомірним і скасування рішення Чернівецької міської ради №2421 від 30.09.2020 року та п.п.1.1 рішення №2488 від 23.11.2020 року. Роз`яснено, що розгляд даного спору віднесений до юрисдикції адміністративного суду.

4.4. У свою чергу, ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці Танасійчук Н.М. позовну заяву ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійник вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення передано на розгляд за підсудністю до Чернівецького окружного адміністративного суду.

4.5. Згідно статті 30 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана. Справа, прийнята адміністративним судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому адміністративному суду.

4.6. У зв`язку із цим, ухвалою судді Чернівецького окружного адміністративного суду Анісімова О.В. від 18.03.2022 року справу було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (письмове провадження).

4.7. Поряд з цим, суд наголошує, що згідно пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України, публічно-правовий спір спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

4.8. Суд звертає увагу, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

4.9. Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

4.10. Разом з тим участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак не кожен спір за участю суб`єкта владних повноважень є публічно-правовим.

4.11. Відтак, у рамках розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства в адміністративного суду об`єктивно не може вирішувати питання приватноправових відносин, у тому числі тих, що стосуються питань власності на об`єкти нерухомого майна та належних до них земельних ділянок.

4.12. Натомість, у цій справі, в силу передачі справи на розгляд у порядку адміністративного судочинства, суд зобов`язаний надати оцінку оскаржуваним рішенням Чернівецької міської ради, які прийнятті нею як суб`єктом владних повноважень на реалізацію владних управлінських функцій, а саме в тій частині, чи дотримано процедуру та чи були наявні відповідні підстави для їх прийняття.

4.13. Така оцінка буде надана через призму їх відповідності критеріям законності, які наведені в частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

4.14. Так, статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

4.15. Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

4.16. Статтями 2 та 3 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року №2768-ІІІ (далі - ЗК України в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень) встановлено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

4.17. Відповідно до статті 25 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 року, №858-IV проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок є одним із видів документів із землеустрою.

4.18. Згідно із частиною 1 статті 50 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 року, №858-IV проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок..

4.19. Пунктом а частини 2 статті 83 ЗК передбачено, що у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

4.20. Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу (частина 1 статті 116 ЗК України).

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина 2 статті 116 ЗК України).

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частина 3 статті 116 ЗК України)..

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання (частина 4 статті 116 ЗК України).

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом (частина 5 статті 116 ЗК України).

4.21. Статтею 118 ЗК України передбачений порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

4.22. Зокрема, відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

4.23. Згідно із частиною 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

4.24. Відповідно до частини 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

4.25. Частиною 1 статті 73 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від 21.05.1997 року, №280/97-ВР передбачено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

5.1. Надаючи оцінку цим правовідносинам в контексті відповідності оскаржуваних рішень критеріям законності, які наведені в частині 2 статті 2 КАС України, суд зазначає наступне.

5.2. Так, законодавцем визначено процедуру набуття громадянами у власність або користування земельних ділянок із земель комунальної власності для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

5.3. Нормами ЗК України (у редакції чинній на час прийняття оскаржуваних рішень) також чітко визначені підстави, за наявності яких заявнику може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Разом із цим, даний перелік є вичерпним.

5.4. Підстави для відмови у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у власність або користування, які зазначені в абзаці 1 частини 7 статті 118 ЗК України не підлягають розширеному тлумаченню, визначений нею перелік підстав для відмови є вичерпним, що зокрема слідує із слова лише.

5.5. У разі відсутності наведених підстав для відмови у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у власність (про що обов`язково зазначається в рішенні) та перебування земельної ділянки у комунальній власності (юрисдикційна належність землі територіальній громаді), відповідач зобов`язаний був надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

5.6. Відповідно до змісту позову, позивач вважає оскаржувані рішення протиправними лише з тих мотивів, що на земельній ділянці, яка увійшла згідно проекту відведення до однієї із спірних ділянок, розташоване її майно, а отже в силу вимог Земельного кодексу України, вказана земельна ділянка не є вільною і не може бути передана будь-кому у власність чи користування.

5.7. Разом з цим, суд наголошує на тому, що згідно частини 8 статті 116 КАС України, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки, до клопотання додають лише графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

5.8. На стадії отримання дозволу на складання проекту погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами не передбачено.

5.9. Так, системний аналіз норм ЗК України дає можливість дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

5.10. Тобто, комплекс дій органу місцевого самоврядування щодо перевірки розробленого проекту землеустрою, який має включати у тому числі інформацію про погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, здійснюється на стадії погодження та затвердження проекту землеустрою.

5.11. Тобто, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. Разом з цим, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року в справі № 815/5987/14 та постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.

5.12. Позивачем у цій справі не надано, а судом не встановлено того, що на час прийняття оскаржуваних рішень були наявні підстави для відмови ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок по АДРЕСА_1 , які визначені частиною 6 статті 118 КАС України.

5.13. Відтак, доводи позивача в тій частині, що при прийнятті оскаржуваних рішень відповідач діяв протиправно, суд вважає помилковими.

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ

6.1. Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а згідно частини 2 цієї статті Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

6.2. Відповідачем доведено суду правомірність прийняття оскаржуваних позивачем рішень про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, натомість останньою не доведено суду їх протиправність, а тому, суд вважає позовні вимоги позивача щодо визнання протиправним рішень є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

VІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

7.1. У зв`язку з відмовою у задоволенні цього позову, суд не стягує та не присуджує на користь позивача судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання протиправними та скасування рішень відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Чернівецька міська рада (м. Чернівці, Центральна площа, буд. 1, ).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_10 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_10 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_11 ).

Суддя О.В. Анісімов