Справа № 240/20245/21
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року м. Житомир справа № 240/20245/21

категорія 112050000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 оформлене протоколом від 25.10.2017 №8 в частині зняття його з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов та зобов"язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити його на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 з 21.12.2011 в загальній черзі та з 17.06.2015 в першочерговій черзі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що при переведенні його до іншого місця служби відповідач протиправно не направив облікову справу про зарахування на квартирний облік до нового місця служби разом з особовою справою для зарахування квартирний облік.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач надіслав до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що оскільки позивач був переведений для проходження служби до іншої військової частини до Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, його було знято з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Відповідач подав клопотання про залишення позову без розгляду, у зв"язку з пропуском позивачем строку звернення до суду з позовом.

Оцінивши доводи клопотання, дослідивши матеріали справи, суд зазначає , що в ухвалі про відкриття провадження у справі суд визнав поважними причини пропуску строку звернення до суду з позовом та поновив такий строк.

Жодних обставин, які б давали суду підстави для визнання неповажних причин пропуску строку звернення до суду з вказаним позовом позивачем, ніж ті, які було враховано при відкритті провадження, відповідач суду у клопотанні не навів. У клопотання лише процитовано та зроблено аналіз норм законодавства.

Відтак, суд відмовляє у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Встановлено, що позивач проходив військову службу у військовій частина НОМЕР_1 до 20.10.2017.

Під час проходження служби позивач перебував у військовій частині НОМЕР_1 на обліку осіб, які потребують поліпшенню житлових умов, з 21.12.2011 в загальній черзі та з 17.06.2015 в першочерговій черзі.

Зазначені обставини відповідачем не заперечуються.

Наказом директора кадрової політики Міністерства оборони України від 06.10.2017 №210 позивача призначено для подальшого проходження служби до Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, у зв"язку з чим він вибув до нового місця служби та був виключений зі списків особового складу в/ч з 20.10.2017.

За період проходження служби у Житомирському гарнізоні забезпечений службовим житлом за адресою: АДРЕСА_1 , що сторонами не заперечуються.

Відповідно до п.2 витягу з протоколу №8 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 25.10.2017 постановлено зняти з квартирного обліку осіб, потребуючих поліпшення житлових умов підполковника ОСОБА_1 складом сім"ї дві особи, у зв"язку з направленням до нового місця служби.

У листі від 14.07.2021 №2147 відповідач повідомив позивачу, що у зв"язку з вибуттям до нового місця служби, рішенням житлової комісії від 25.10.2017 позивачу було виключено зі складу житлової комісії та знято з квартирного обліку. Житлову справу було направлено до Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил , одразу після виключення зі списків особового складу військової частини.

Позивач вважає рішення житлової комісії про зняття його з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно із ч.1, 2 ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному КМУ.

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Відповідно до ч.9 ст.12 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за військовослужбовцями, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, зберігаються жилі приміщення, які вони займали до призову на військову службу. Такі військовослужбовці не можуть бути зняті з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та зараховані на квартирний облік у військовій частині за місцем проходження служби.

Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.06 № 1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (Порядок), який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Згідно п. 22 Порядку, облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

У відповідності до п.24 Порядку, військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.

Згідно до пункту 32 Порядку черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).

Наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 року № 737, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.01.2012 р. за № 24/20337, затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція), відповідно до п.1.3 якої забезпечення жилими приміщеннями здійснюється шляхом:

надання службових жилих приміщень військовослужбовцям;

надання для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, які перебувають на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби;

надання за згодою військовослужбовця кредиту або грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення;

участі військовослужбовців та членів їх сімей у державних цільових програмах забезпечення громадян доступним житлом відповідно до законодавства (за їх бажанням);

надання жилої площі у гуртожитках курсантам і військовослужбовцям та працівникам ЗС України;

надання місць у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі;

оренди жилого приміщення військовослужбовцям офіцерського складу.

Військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, на загальних підставах відповідно до вимог чинного законодавства (п.1.5 Інструкції).

Відповідно до п.1.6 Інструкції, з метою дотримання вимог чинного законодавства під час ведення обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, розподілу жилої площі, призначеної для постійного проживання, участі в розподілі службового жилого приміщення та контролю за використанням жилого приміщення в органах військового управління, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях (далі - військові частини), гарнізонах створюються житлові комісії.

При цьому, згідно п.1.11 Інструкції, усі питання, пов`язані з перебуванням військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, на квартирному обліку, із забезпеченням їх жилою площею та розміром жилого приміщення, вирішуються за місцем проходження ними служби, перебування на обліку або в судовому порядку.

Так, повноваження житлових комісій визначені у п.п.10.1.-10.3. Інструкції.

Відповідно до п.10.6 Інструкції, на житлові комісії (об`єднані житлові комісії) органів військового управління, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій ЗС України покладаються такі завдання:

розгляд рапортів військовослужбовців та заяв осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов;

перевірка житлових умов;

розгляд заяв, скарг та пропозицій, прийняття рішень зі спірних питань, які виникли під час роботи житлових комісій військових частин, закладів, установ та організацій, і прийом відвідувачів з житлових питань;

надання звіту про виконану роботу не менше двох разів на рік загальним зборам військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, та радам офіцерів органів військового управління.

За правилами пункту 10.9 Інструкції, робота житлової комісії проводиться на засадах гласності, демократичності та прозорості.

На засіданні житлової комісії можуть бути присутні військовослужбовці, особи, звільнені з військової служби, та члени їх сімей, особи, питання стосовно яких розглядаються на засіданні житлової комісії, та інші особи.

Рішення приймається житловою комісією відкритим голосуванням. Голосування проводиться за наявності на засіданні житлової комісії не менше двох третин членів затвердженого складу житлової комісії. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше двох третин присутніх членів житлової комісії.

Рішення житлової комісії оформлюється у вигляді протоколу, який підписується головою і членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та затверджується командиром військової частини не пізніше ніж через 10 днів з дня проведення засідання житлової комісії. Підпис командира військової частини засвідчується гербовою печаткою військової частини.

При цьому, командири (начальники) військових частин, які затверджують рішення житлових комісій, зобов`язані в межах компетенції перевіряти законність прийнятих житловою комісією рішень. Рішення житлових комісій може бути: переглянуто житловою комісією, яка прийняла це рішення, або її правонаступником з підстав, передбачених законодавством та цією Інструкцією; оскаржено до суду (п.10.15 Інструкції).

Відповідно до п.2 витягу з протоколу №8 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 25.10.2017 постановлено зняти з квартирного обліку осіб, потребуючих поліпшення житлових умов підполковника ОСОБА_1 складом сім"ї дві особи, у зв"язку з направленням до нового місця служби.

Відповідно до п.10.11 Інструкції до повноважень житлової комісії військової частини належать, в тому числі, зарахування військовослужбовців на облік, зняття військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Так, судом встановлено, що позивач проходив військову службу у військовій частина НОМЕР_1 до 20.10.2017, де був постановлений на облік осіб, які потребують поліпшенню житлових умов, з 21.12.2011 в загальній черзі та з 17.06.2015 в першочерговій черзі.

Наказом директора кадрової політики Міністерства оборони України від 06.10.2017 №210 позивача призначено для подальшого проходження служби до Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, у зв"язку з чим він вибув до нового місця служби та був виключений зі списків особового складу в/ч з 20.10.2017.

Зазначені обставини сторонами не заперечуються, відтак у розумінні ч.1 ст.78 КАС України доказуванню не підлягають.

Водночас, за правилами пункту 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.06 № 1081, військовослужбовці знімаються з обліку у разі:

поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла;

засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження;

звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;

подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік;

в інших випадках, передбачених законодавством.

Також, згідно до п. 2.18 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 30.11.11 № 737, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.01.2012 р. за № 24/20337, чинної на час прийняття оскаржуваного рішення, військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі:

поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення;

отримання за рахунок житлових фондів МО України жилого приміщення для постійного проживання;

переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт;

звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу;

подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік;

звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу);

обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку;

в інших випадках, передбачених законодавством.

Військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, виключаються зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, у разі якщо вони були необґрунтовано включені до цих списків або втратили право на отримання жилого приміщення в пільговому порядку.

Рішення про зняття з обліку та виключення зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, приймається житловою комісією військової частини, яка зарахувала військовослужбовця на облік, або її правонаступником.

Тобто, ні Порядок № 1081, ні Інструкція № 737 не містить вичерпних підстав для зняття військовослужбовця з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, оскільки передбачають можливість зняття особи з обліку й в інших передбачених законодавством випадках.

В той же час, відповідно до Інструкції №737 (чинній на момент зняття позивача з квартирного обліку) військовослужбовці знімаються з квартирного обліку з метою подальшого зарахування на квартирний облік за новим місцем проходження військової служби у разі переведення та переїзду до іншого місця проходження служби , в іншу місцевість.

Оскільки судом встановлено та сторонами не заперечуються, що позивача переведено з військової частини № НОМЕР_2 для подальшого проходження служби до Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, тобто до іншого місця служби, в іншу місцевість, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про зняття позивача з квартирного обліку прийнято правомірно.

Відтак, правові підстави для його скасування у суду відсутні.

Суд звертає увагу, що доводи позивача щодо протиправності зняття його з квартирного обліку та наявність підстав для поновлення на такому обліку зводяться лише до того, що відповідач не направив до нового місця проходження служби його облікову справу.

Разом з тим, суд зазначає, що вказані обставини не свідчать про протиправність спірного рішення та не є підставою для його скасування.

Суд вважає, що з огляду на вказане обґрунтування позивачем позовних вимог та враховуючи предмет спору, позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права, оскільки фактично доводи зводяться до протиправності дій щодо не направлення відповідачем облікової справи позивача до нового місця служби для постановлення там на квартирний облік.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів направлення відповідачем облікової справи позивача, після зняття його з квартирного обліку, до нового місця служби. Відповідач вказує на направлення облікової справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом також вживалися заходи для отримання доказів по справі , в тому числі, у відповідача. Зокрема, у листі від 31.05.2022 позивачу було запропоновано надати докази на підтвердження того, що до Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України не надходила облікова справа та докази не перебування на квартирному обліку за новим місцем служби.

Разом з тим, зазначених доказів позивач суду не надав.

Що стосується позовних вимог зобов"язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити його на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 з 21.12.2011 в загальній черзі та з 17.06.2015 в першочерговій черзі.

Суд звертає увагу, що зазначені позовні вимоги задоволенню не підлягають, судом не встановлено наявності підстав для визнання протиправним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 25.10.2017 №8 в частині зняття його з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Крім того, позивач не проходить військову службу у частині НОМЕР_1 , оскільки був переведений до Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України. Більш того, відповідно до наказу начальника Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.11.2018 №323 позивача звільнено зі служби та виключено зі списків особового складу Центру з 06.11.2018 та направлено для зарахування на військовий облік до Житомирського об"єднаного міського військового комісаріату.

Підсумовуючи викладене, враховуючи встановлену судом правомірність спірного рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , суд дійшов висновку про відсутність підстав для зобов"язання відповідача поновити позивача на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 з 21.12.2011 в загальній черзі та з 17.06.2015 в першочерговій черзі.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено суду правомірність оскаржуваного рішення, з огляду на що, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос