Справа № 420/9456/22
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9456/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами загального позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 31 травня 2022 року №401 про застосування дисциплінарного стягнення в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 22 червня 2022 року №456о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення;

поновити ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №2 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області;

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Херсонській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, а саме, щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень за період з 24.02.2022 по 22.06.2022, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень за період з 24.02.2022 по 22.06.2022, встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Херсонській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток, із врахуванням щомісячної додаткової винагороди встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, за час вимушеного прогулу;

допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Адміністративний позов подано до Одеського окружного адміністративного суду 11.07.2022 року (вхід.№9899/22) через представника (адвоката Душенко Валентину Анатоліївну), яка діє на підставі ордеру серії АТ №1025767 від 08.07.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до наказу №456о/с від 22.06.2022 ОСОБА_1 звільнена зі служби в Національній поліції згідно з п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення за результатами проведеного службового розслідування, підстава - наказ №401 від 31.05.2022.

Відповідно до висновку службового розслідування дисциплінарний проступок виразився у порушенні службової дисципліни, невиконанні службових обов`язків, в порушенні Присяги, невиконанні наказу начальника ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 № 87 та відсутність з 24.02.2022 на службі без поважних причин.

24.05.2022 ОСОБА_1 на електронну пошту отримано лист-запрошення №873/04/32-2022 від 24.05.2022 про необхідність прибуття за адресою: АДРЕСА_1 для дачі пояснень в рамках службового розслідування, яке проводиться за фактом невиконання наказу про евакуацію (передислокацію) підрозділів ГУНП, а також відсутності без поважних причин на службі.

Саме з цієї дати ОСОБА_1 стало відомо про проведення відносно неї службового розслідування.

Про наявність поважної причини та про саму причину неможливості прибуття для дачі пояснень на 27.05.2022, а також про обставини та неможливість передислокації ОСОБА_1 викладено у її рапорті від 25.05.2022, який був спрямований на адресу ГУНП в Херсонській області засобами електронного зв`язку.

Так, ОСОБА_1 письмово повідомлено дисциплінарну комісію про те, що вона є вірною Присязі поліцейського, бажає в подальшому проходити службу в Національній поліції, про наказ щодо передислокації ГУНП їй нічого відомо не було, такий наказ жодним способом до її відома не доводився, ГУНП не було організовано евакуацію особового складу та членів сім`ї, транспортного засобу у власності не має, гуманітарні коридори відсутні, нею декілька разів приймались заходи для виїзду з окупованої території, проте у зв`язку з відмовою окупаційних військ пропускати осіб, що бажають виїхати з окупованої території, виїхати не вдалось.

З 24.02.2022 ОСОБА_1 по теперішній час залишається вірна Присязі.

Згідно листа № 17-07-3552 від 17.06.2022 ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, яке поширює свою діяльність на АР Крим, Запорізьку, Херсонську області, м. Севастополь, ОСОБА_1 не є суб`єктом притягнення до кримінальної відповідальності, зокрема за колабораціонізм чи державну зраду (лист додається).

Про перешкоджання виїзду з окупованої території ОСОБА_1 здійснювалось повідомлення на лінію « 102» (скріншот прийняття виклику додається).

Під час видання та реалізації ГУНП в Херсонській області наказів про застосування дисциплінарного стягнення №401 від 31.05.2022 та про звільнення ОСОБА_1 №456о/с від 22.06.2022 за результатами службового розслідування, не була досліджена та не була врахована поважність причин відсутності ОСОБА_1 на службі, також не була встановлена її вина в існуванні таких причин.

З часу збройної агресії рф, тобто з 24.02.2022 відсутнє залізничне, автобусне рейсове сполучення, не має безпечних виїздів з окупованої території, на адміністративних межах Херсонської області постійно ведуться бойові дії, що унеможливлює безпечний виїзд з вказаної окупованої території.

ОСОБА_1 має на піклуванні двох батьків (пенсіонер та інвалід 3 групи), життєзабезпечення яких залежить від ОСОБА_1 .

Позивач аргументує поважність причин відсутності на службі посиланням на наступні обставини: відсутність гуманітарних коридорів для евакуації; з травня 2022 року виїзд з м. Херсон та Херсонської області був закритий окупантами; існує реальна погроза позбавлення волі та катування працівників поліції, що виїжджають; листом №2024/02.0-7.1 Торгово-промислова палата України засвідчила війну обставинами непереборної сили, що виникли з 24.02.2022 року.

Також позивач аргументує безпідставність тверджень відповідача про невиконання вимог наказу ГУНП в Херсонській області №87 від 24.02.2022 року «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район», які ґрунтуються на висновках службового розслідування щодо умисного невиконання наказу, тому що вони не відповідають дійсності, з посиланням на наступні обставини: про будь-який план евакуації та наказ начальника ГУНП в Херсонській області щодо евакуації (передислокації) позивача повідомлено не було; з вказаним наказом та планом позивач не була ознайомлена, про їх існування та суть їй нічого відомо не було до 24.05.2022 року; надсилання в групу керівників повідомлення щодо евакуації не є доведеним фактом ознайомлення з наказом, враховуючи те, що позивач у вказаній групі не перебуває, а тому протягом 24.02.2022 - 03.03.2022 року працівники поліції продовжували нести службу з охорони громадського порядку.

Крім цього позивач, зазначає про безпідставність висновків службового розслідування, щодо умисного невиконання наказу та стверджує, що ГУНП в Херсонській області з 24.02.2022 року жодних евакуаційних автобусів чи іншого транспорту для забезпечення безпечного виїзду співробітників та членів їх сімей з окупованої території забезпечено не було не зважаючи на необхідність таких заходів регламентованих пп.8, 10 п.10 Наказу Національної поліції України №945 від 12.10.2018 року.

Також, з посиланням на ч.1 ст.4 Дисциплінарного статуту та зазначаючи, що наказ ГУНП в Херсонській області №87 від 24.02.2022 року «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район» не містить строку його виконання та строк його виконання ще не сплинув, стверджує що готовий виїхати на підконтрольне територію України при створенні безпечних гуманітарних коридорів для виїзду.

Позивач стверджує про безпідставність тверджень відповідача про невиконання службових обов`язків поліцейського та зазначає що добросовісно виконувала вказівки керівництва, продовжувала та продовжує здійснювати свої обов`язки поліцейського.

У рапорті від 25.05.2022 ОСОБА_1 неодноразово зазначалось, що вона бажає продовжувати службу в Національній поліції України, що готова виїхати на підконтрольну Україні територію при створенні безпечних гуманітарних коридорів для виїзду.

Від керівництва 24.02.2022 ОСОБА_1 отримала вказівку перебувати вдома до отримання окремих вказівок.

Перебуваючи в подальшому у окупації ОСОБА_1 дистанційно (за наявною можливістю з врахуванням оперативної обстановки) здійснювала виконання своїх посадових (функціональних) обов`язків: здійснювала аналіз оперативної обстановки в області про що в телефонному режимі повідомляв працівникам поліції, аналізувала та вивчала зміни в законодавстві що стосується підрозділів слідства та дізнання, тощо.

Крім того, в порушення вимог ст. ст. 14, 15 Дисциплінарного статуту, розд. V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України №893 від 07.11.2018 щодо повноти та об`єктивності розслідування, з метою встановлення поважності причини відсутності ОСОБА_1 на роботі для підтвердження або спростування її твердження про неможливість безпечного виїзду у зв`язку з проведенням бойових дій на території окупованої Херсонської області, а також про відсутність гуманітарних (евакуаційних) коридорів, дисциплінарною комісією не проведено жодних дій, спрямованих на встановлення всіх обставин події, не витребувано жодної інформації від уповноважених органів.

Тож прийняття рішення про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення та видання наказу про звільнення ОСОБА_1 за невиконання наказу про передислокацію, строк виконання якого ще не сплив, при тому що особа повідомила про бажання такої передислокації та фізичну неможливість самостійно з сім`єю виїхати за межі окупованої території через поважні причини непереборної сили, є передчасним та підлягає скасуванню.

Також, на переконання позивача, ГУНП в Херсонській області протиправно, всупереч вимогам законодавства, порушуючи гарантовані Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію» права ОСОБА_1 не здійснило виплату належного їй грошового забезпечення в повному обсязі, відповідно до діючого законодавства, а саме: додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень щомісячно відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 (далі - Постанова КМУ № 168).

ОСОБА_1 є громадянкою України, склала Присягу поліцейського при прийнятті на службу в Національну поліцію, з 07.11.2015 року проходить службу в поліції та займала посаду старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2

Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області, має спеціальне звання - капітан поліції.

На вказаній посаді та на службі в Національній поліції вона перебувала до 22.06.2022, тобто ОСОБА_1 з лютого по червень 2022 року включно була поліцейським.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 14.07.2022 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

25.08.2022 року за вхід.№ЕС/3353/22 надійшов відзив на позов, який обґрунтовано наступним.

З дня окупації території Херсонської області виконання обов`язків поліцейського є неможливим на цій території. Проте позивач вважає, що порушене його право, яке необхідно відновити, шляхом поновлення його на службі в поліції, обов`язки по якій, він в умовах окупації не матиме можливості виконувати без виконання наказу керівника про виїзд за визначеним місцем дислокації особового складу ГУ НП в Херсонській області.

Таким чином, неможливість реалізації права на працю обумовлена не протиправними діями відповідача, а протиправною бездіяльністю позивача.

Відповідач вважає, що відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Відповідач вказує, що після виходу колишніх працівників поліції із тимчасово контрольованих ворогом регіонів Херсонської територіальної громади або після деокупації зазначених регіонів за результатами перевірок та співбесід ГУНП в Херсонській області приймаються та прийматимуться рішення про можливість поновлення на службі працівників з метою дотримання гарантованого Конституцією України права на працю.

Зазначене рішення ухвалене на нараді керівництва Національної поліції від 22.04.2022 року №9.

Відповідач звертає увагу на те, що на сьогодні, до 37 поліцейських, які прибули до місця дислокації ГУ НП в Херсонській області м. Миколаєва та пройшли відповідну перевірку, начальником ГУ НП в Херсонській області застосовано інший вид стягнення ніж звільнення, а саме, попереджено про дотримання службової дисципліни. Чотирнадцять наказів про застосування дисциплінарного стягнення та наказів про звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України після проходження колишніми поліцейськими перевірок - скасовано.

Крім того, відповідач звертає увагу на те, що в позовній заяві не зазначено, яке право або інтерес позивача ГУНП в Херсонській області порушено, з врахуванням неможливості несення служби в поліції в тимчасово окупованих територіальних громадах Херсонської області станом на день звернення до суду.

Щодо доведеності обставин, на які посилається позивач у позовній заяви відповідач зазначає, що належних доказів на підставі яких суд може встановити наявність обставин (фактів) на які посилається представник позивача у позові суду не надано.

За інформацією АВ ЦЗ ГУНП в Херсонській області, за відділом №2 Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області були закріплені службові автотранспортні засоби: ВАЗ 2099, 2 автомобілі ВАЗ 2107, Skoda Rapid, Toyota prius.

За інформацією УКЗ ГУНП в Херсонській області протягом 22 днів (з 18.04-09.05.2022) у той період, якій зазначено позивачем у позові, на підконтрольну територію прибуло 686 атестованих працівників ГУНП в Херсонській області.

За інформацією Херсонської обласної військової адміністрації, станом на 30.05.2022 року, за даними операторів мобільного зв`язку тимчасово окуповану територію Херсонської області покинуло 178 224 особи жителів Херсонської області.

Крім того, відповідач зазначає, що можливість виїхати з тимчасово окупованих громад Херсонської області підтверджується публікаціями в засобах масової інформації «Українській правді» від 24.05.2022 року в статті Херсонську область залишило 50% населення та «Типичний Херсон» від 12.05.2022 року в якій стверджується про те, що з тимчасово окупованої Херсонщини виїхав кожний п`ятий мешканець.

Відповідач зазначає, що вищезазначене дає підстави стверджувати, що всі мешканці Херсонської області та працівники поліції, які мали та мають намір та бажання вийти на підконтрольну Україні територію покинули та продовжують виїжджати з тимчасово окупованої територіальної громади Херсонської області.

Доведеність наказу про евакуацію до позивачки підтверджується поясненнями начальника ВП №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області Пісоцьким В.М. , яким в межах службового розслідування надано пояснення, що 25.02.2022 до всього особового складу було доведено вказівку про необхідність виїзду до м. Миколаєва.

На обґрунтування позовних вимог представником позивача в позові зазначено, що діючих та колишніх працівників позбавляють волі, катують з метою примушування їх до вчинення дій або виступів, що дискредитують поліцію України. Обґрунтовується даний факт посиланням на те, що 08.05.2022 був затриманий командир РПОП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3

Щодо затримання командира РПОП ГУНП в Херсонській області підполковника поліції ОСОБА_3 відповідач зазначає, що в травні 2022 року підполковник поліції ОСОБА_3 вийшов з тимчасово окупованої території Херсонської територіальної громади та прибув за місцем дислокації ГУНП в Херсонській області, що підтверджується довідкою УКЗ ГУНП в Херсонській області та дає підстави для висновків про можливість працівникам поліції виїхати з тимчасово окупованої території Херсонської області для виконання своїх службових обов`язків за відсутності офіційних зелених коридорів, навіть після затримання окупаційними військами.

Відносно правомірності притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 відповідач зазначає, що на розгляд керівництва ГУНП в Херсонській області надійшла доповідна записка заступника начальника ГУНП полковника поліції Баклана O.A. від 10.05.2022 про те, що деякі поліцейські ГУНП не виконали вимоги наказу ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 №87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів НП в Херсонській області в безпечний район», не покинули територіальні громади Херсонської області, які перебувають у тимчасовій окупації РФ, для здійснення відповідно до своєї посади повноважень, безпосередньо пов`язаних з реалізацією завдань та виконанням функцій покладених на поліцію, на підконтрольній Україні території та станом на 07.05.2022 відсутні без поважних причин на службі.

Службовим розслідуванням встановлено, що заступником начальника УКЗ ГУНП підполковником поліції Дячуком С.А. , у присутності в якості свідків заступника начальника відділу УКЗ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_6 та начальника відділу УКЗ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_7 , 07.05.2022 та 10.05.2022 складено акти про відсутність на службі (робочому місці) в місцях дислокації ГУНП працівників поліції, зокрема ОСОБА_1 (акти №621/2/02-2022 від 07.05.2022 та №660/2/02-2022 від 10.05.2022).

В ході службового розслідування оцінюючи зібрані матеріали дисциплінарна комісія прийшла до висновків, що в діях старшого слідчого слідчого відділення відділу №2 Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області ОСОБА_1 наявний дисциплінарний проступок, яким згідно Дисциплінарного Статуту Національної поліції України визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ними службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Наявні відомості зібрані в ході службового розслідування підтверджують вчинення тяжкого дисциплінарного проступку, а саме, порушення Присяги працівника поліції, невиконання наказу керівника, невиконанні обов`язків поліцейського в період дії воєнного стану в Україні, не здійсненні заходів правового режиму воєнного стану, що стало наслідком неприбуття до місця несення служби (евакуації), визначених наказом ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 №87, та відсутності з 24.02.2022 на службі без поважних причин

Пояснення ОСОБА_1 з приводу неможливості евакуюватися у зв`язку з відсутністю «зелених коридорів», дисциплінарною комісією не розцінені такими як «поважність відсутності на службі в період дії воєнного стану» на підставі того, що станом на 31.05.2022 1523 працівника поліції ГУНП в Херсонській області виконало наказ начальника про евакуацію в безпечне місце за відсутності «зелених коридорів» та на сьогодні несуть службу на підконтрольній Україні території. Належних доказів про намагання виїхати на підконтрольну Україні територію ні дисциплінарній комісії ні суду позивачкою не надано. Не надаються документи, що її батько потребує постійного догляду.

Крім того, більшість членів дисциплінарної комісії покинули ГУНП в Херсонської області 25.02.2022 близько опівдня, що підтверджує відсутність блокування виїзду збройними силами РФ з м. Херсона, принаймні до опівдня 25.02.2022.

Таким чином, дисциплінарна комісія прийшла до висновку про те, що ОСОБА_1 вчинено дисциплінарний проступок, який полягає в порушенні службової дисципліни, не виконанні службових обов`язків поліцейського в період дії воєнного стану в Україні, в порушенні Присяги працівника поліції, не виконанні наказу начальника ГУНП від 24.02.2022 №87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район» та відсутності з 24.02.2022 на службі без поважних причин.

Під час визначення виду стягнення начальником ГУНП в Херсонській області на підставі ч.8 ст. 19 Дисциплінарного проступку враховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Херсонській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку із врахуванням щомісячної додаткової винагороди встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року відповідач зауважує, що згідно п.2 розділу 1 «Методичних рекомендацій щодо виплати додаткової винагороди поліцейським під час дії воєнного стану, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Методичні рекомендації), додаткова винагорода є окремим тимчасовим видом грошового забезпечення поліцейських, який виплачується на період дії воєнного стану, за період проходження ними служби, зокрема тим, які виконують службові обов`язки за штатними посадами або на яких у встановленому порядку покладено тимчасове виконання обов`язків за іншими посадами або на яких у встановленому порядку покладено тимчасове виконання обов`язків за іншими посадами та тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії згідно з умовами, передбаченими розділами 2-5 Методичних рекомендацій.

Виплата винагород здійснюється органом, установою за місцем постійного проходження служби поліцейського де він призначений на штатну посаду на підставі наказів такого органу, установи.

Видання наказу здійснюється щомісяця не пізніше 28 числа (до завершення воєнного стану). Накази про встановлення винагороди поліцейським, які тимчасово зареєстровані та стали на облік згідно з вимогами наказу Національної поліції України від 10 березня 2022 року №190 «Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану» чи стосовно яких була відсутня інформація для встановлення винагороди, можуть бути видані після отримання необхідних даних, інформації тощо.

Розділом IV Методичних рекомендацій встановлені періоди, що не враховуються та особливості, що не унеможливлюють установлення додаткової винагороди, зокрема відсутність працівників за місцем знаходження органу (підрозділу), закладу з незаконних причин.

Відповідач стверджує, що ОСОБА_1 на день видання наказів про виплату додаткової винагороди (з 24.02.2022 по 22.06.2022 року) не несла службу в поліції виконуючи службові обов`язки за штатною посадою, не брала безпосередню участь у бойових діях, не забезпечувала здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії, була відсутня за місцем дислокації (знаходження евакуації) ГУНП в Херсонській області, а також не перебувала на обліку в інших територіальних органах Національної поліції України, з огляду на що правові підстави для нарахування та виплати додаткової винагороди - відсутні.

31.08.2022 р. за вхід.№ЕС/3475/22 надійшла відповідь на відзив, в якій наголошено, що твердження про ненадання разом з рапортами доказів про відсутність гуманітарних коридорів не заслуговує на увагу у зв`язку з тим, що це загальновідома інформація доведена до широкого кола осіб, яка раз на декілька днів розміщувалась в засобах масової інформації, а також на офіційному сайті Мінреінтеграції, цією ж інформацією володіла і Національна поліція, оскільки до евакуації задіюються поліцейські.

Про факт того, що наказ про евакуацію не доводився до відома ОСОБА_1 в своїх рапортах Позивач повідомляла ГУНП. У випадку якщо б наказ був доведений до ОСОБА_1 , то у розпорядженні ГУНП повинні бути точні та безсумнівні відомості про таке доведення до відома до Позивача та особового складу підрозділу.

Відносно надання суду позивачем доказів своєї невинуватості представник позивача посилаючись на приписи ст. 77 КАС України, зауважує, що позивач знаходиться на окупованій території та його можливості щодо збору доказів та матеріалів суттєво обмежені, у нього відсутній доступ до службової документації відповідача, а тому довести правомірність своїх дій та прийнятих рішень по відношенню до ОСОБА_1 зобов`язаний саме відповідач, надавши беззаперечні, безсумнівні та об`єктивні докази.

Щодо посилання відповідача на п.6 розділу IV рішення наради керівництва Національної поліції від 22.04.2022 року (протокол наради НПУ №9) представник позивача зазначила про імперативний характер вказівки «видати накази про звільненні зі служби в Національної поліції» на наперед визначення відповідачем неповажною будь-якої причини відсутності на службі.

ОСОБА_1 у групі керівників, а також у групі УОАЗОР не перебувала та не перебуває, тому у неї відсутні відомості та наявність таких груп, зміст повідомлень в них. 25.02.2022 вона разом з ОСОБА_8 та іншими керівниками в ГУНП не перебувала та нічого про віддані в той день та місці наказі не знає та знати не могла. З 24.02.2022 ОСОБА_1 за вказівкою керівництва перебувала за місцем мешкання очікуючи додаткових вказівок від керівництва.

Долучені скріншоти з переписки керівників у групі керівників, на яку посилається Відповідач, спростовує його ж твердження про віддання якихось повторних, остаточних чи інших наказів про передислокацію (евакуацію). Так, в групі «Нач ВВП» за 25.02.2022 (у скріншотах зазначене як «п`ятниця» мабуть мається на увазі 25.02.2022) наявна лише вимога до керівників про надання стройових записок щодо місцезнаходження кожного з працівників, повідомлення про прорив оборони міста та залишення особовим складом робочих місць. А за день до цього, тобто 24.02.2022 наявна вказівка про здійснення евакуації лише секретних матеріалів та зброї, жодного слова про здійснення евакуації особового складу немає.

Щодо проведення евакуаційних заходів представник позивача вважає доводи у відзиву відповідача необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на фактах, та не спростовують позивних вимог. Жодних доказів того, що позивачу був доведений наказ про обов`язкову евакуацію чи передислокацію ГУНП відповідачем не надано та не спростовується відсутність з 24.02.2022 року безпечних зелених коридорів для евакуації особового складу та членів їх сімей.

Також представник позивача зазначає, що наказ ГУНП від 10.05.2022 року №184 про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії не містить жодного прізвища працівника поліції тому вважає, що службове розслідування проведено незаконно і, відповідно, висновок службового розслідування, наказ про застосування дисциплінарного стягнення, наказ про звільнення також видані незаконно.

Щодо використання власного транспорту для евакуації співробітника та членів його сім`ї, то очевидно, що при відсутності власного транспорту евакуювати себе та членів своєї сім`ї неможливо.

ОСОБА_1 у власності транспортних засобів не має, також у неї відсутнє посвідчення водія.

В спростування доводів відповідача відносно «невиконання чи неналежного виконання обов`язків поліцейського» представник позивача посилається на виписки з карточного рахунку про нарахування заробітної плати в лютому, березні, квітні, травні 2022 року, що на його думку свідчить про те, що позивачем в дійсності виконувались службові обов`язки поліцейського, які оплачувались роботодавцем (тобто відповідачем).

Щодо обгрунтованості вимог в частині стягнення на користь позивача, в тому числі, додаткової винагороди, представник зауважує, що Постанова КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» видана 28.02.2022 року та застосовується з 24.02.2022 року. В подальшому до неї, зокрема до п. 1, вносились зміни - 07.03.2022, 24.03.2022, 02.04.2022, 08.07.2022 та 19.07.2022 року.

Зміни внесені до Постанови №168 в редакціях від 07.03.2022, 24.03.2022 та 02.04.2022 року, зокрема і в п.1, умов виплати поліцейським додаткової грошової винагороди в розмірі 30 000 гривень не змінювали, тобто для виплати такої винагороди визначальними факторами є: період дії воєнного стану, особа повинна бути поліцейським. Будь-яких інших додаткових умов, як то пропорційність участі у будь-яких заходах, до 08.07.2022 року для виплати щомісячної додаткової винагороди Постановою КМУ №168 не встановлювалось.

В той же час, представник позивача вважає необґрунтованими посилання відповідача на положення Методичних рекомендацій щодо виплати додаткової винагороди поліцейським під час дії воєнного стану, передбаченої Постановою КМУ №168, оскільки зазначені рекомендації видані без здійснення їх реєстрації в НПУ, ніяким наказом не затверджені та встановлюють нові, не передбачені нормативно-правовим актом умови для здійснення виплат.

05.09.2022 року за вхід.№ЕП/25391/22 надійшла відповідь на відзив позивача, в якій викладено наступне.

Щодо відданих 24.02.2022 наказів керівництвом ВП № 2 ХРУП ГУНП в Херсонській області, а саме нібито віддання та доведення наказу про евакуацію особового складу.

Таке твердження ГУНП в Херсонській області не відповідає дійсності.

В період часу з 2008 року по червень 2022 року я проходила службу в ГУНП в Херсонській області.

Так, 24.02.2022 мені на мій особистий мобільний телефон близько 04:00 (точний час вже не пам`ятаю) подзвонив начальник СВ ВП № 2 ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 , та повідомила про те, що бойова тривога з отриманням вогнепальної зброї. Через хвилин 30, я вже знаходилась в черговій частині, як і інші працівники мого відділу та ми отримували зброї, та розійшлись по кабінетам, чекати від керівництва якихсь команд та пояснень. Так начальник СВ ОСОБА_10 повідомила всім слідчим та дізнавачам про те, що треба зібрати всі перспективні (де маються підозри особам) справи та скласти їй до кабінету, а також зібрати всі свої особисті речі (одяг, ноутбуки, тощо). В подальшому мені стало відомо, що всі справи були складані до службового автомобіля, що з ними було далі мені не відомо. Я продовжувала знаходитись у своєму кабінеті разом зі своєю колегою ОСОБА_11 . Чоловіки мого підрозділу отримували крім Пістолета Макарова (далі ПМ), ще й і автомати, бронежилети. Після чого мені та всім дівчатам ВП №2, начальник ВП №2 Пісоцький, повідомив про те, щоб ми йшли додому та захищали свої сім`ї, та зброю забирали з собою. Хлопців мого підрозділу в той день направили до автобуса, та хотіли вивезти озброєними в Херсонську область для відсічі збройної агресії, але буквально через годину в той же день їх повернули та також направили по домівкам. Після цього від начальника ВП №2, більше не поступало ніяких вказівок, наказів, тощо.

Вказані обставини та доведені в той день керівництвом вказівки підтверджує також і ОСОБА_12 , працівник ВП № 2 ХРУП ГУНП, пояснення якої я додаю до цієї відповіді на відзив.

Щодо нібито моєї відмови виїхати з окупованої території та неприйняття заходів з цією метою.

Таке твердження ГУНП в Херсонській області суперечить фактичним обставинам.

З 24 лютого 2022 року по теперішній час керівництвом ГУНП в Херсонській області не було організовано жодної евакуації особистого складу підрозділів ГУНП в Херсонській області та їх родин. Також, керівники ГУНП в Херсонській області, які покинули територію Херсонської області (Херсон), жодного разу не повідомили про те, що вони виїжджають, та покидають свій особовий склад. Хочу повідомити що на протязі всієї служби в ОВС, в нас неодноразово проводилась кадровим забезпеченням, УВБ, інспекцією по особовому складу тривоги в відділі поліції, де останні вказували, що при надзвичайних ситуаціях ми повинні взяти чемодан та кримінальні провадження, після чого за нами вишлють автобус, та нас евакуюють, але при реальній обстановці, що склалась, нікому не було до нас справи.

Неодноразово в соціальних мережах/телефонних розмовах я підтримувала спілкування з колегами та керівництвом про те, чи можна якось виїхати з Херсону, так як особистого транспортного засобу я не маю, на що відповіді конкретної не було. При розмові з кадровим забезпеченням ГУНП в Херсонській області, останні повідомляли, що треба якось виїжджати, але яким чином, чим, вони не повідомляли та про наказ про евакуацію, який був складений керівництвом, ніхто не казав та не показував. Також вони погрожували, якщо ми не будемо виїжджати нас звільнять, при цьому не пояснюючи, яким чином виїжджати, та за що саме нас звільнять. В подальшому через декілька місяців мені стало відомо, що хтось з керівництва намагається скласти наказ про евакуацію «задніми» числами, але той наказ я не бачила.

З часу збройної агресії Російської Федерації по теперішній час виїзд з міста Херсона на підконтрольну територію України був фактично заблокований військовими формуваннями Російської Федерації (далі - РФ), тобто з м. Херсона відсутнє автобусне (транспортне) рейсове сполучення, не має безпечних виїздів з окупованої території «зелених коридорів», на адміністративних межах Херсонської області постійно ведуться бойові дії, що також унеможливлює безпечний виїзд з вказаної окупованої території. З вказаної дати по теперішній час не було жодного дня щоб був «зелений коридор» на виїзд з окупованої території Херсонської області.

Також, у мене на піклуванні перебувають мої батьки. Батько являється пенсіонером, мати інвалідом 3 групи. Також мешкає бабуся з хворобою Паркінсона тяжкого ступеню та тьотя пенсіонерка. Крім того, у мене не має та не було власного транспортного засобу, щоб організувати свій виїзд та виїзд своєї родини на підконтрольну територію України, а рейсове сполучення автобусів для виїзду відсутнє, Про даний факт я казала колегам та керівництву, на що чула відповідь «головне щоб я виїхала, бо мені ще жити, родичі вже у віці».

Хочу також повідомити, що на протязі вказаного часу я декілька разів намагалася виїхати з тимчасово окупованої території Херсонської області, проте військовослужбовці РФ на блокпосту мене не пропустили та я повернулась до м. Херсона.

Про те, що я намагалась виїхати з міста Херсону, а саме 26.04.2022, але мене не випустили військові російської федерації, та розвернули колону автомобілів додому, я здійснювала від свого імені та мобільного телефону ( НОМЕР_1 ) звернення на лінію «102».

Вказані обставини підтверджують і ОСОБА_12 , і ОСОБА_13 , і ОСОБА_14 , пояснення яких я додаю до цієї відповіді на відзив.

Щодо проведення службової перевірки, мого неприбуття для надання пояснень.

24.05.2022 мені на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов лист з електронної адреси: ІНФОРМАЦІЯ_2 від Голови дисциплінарної комісії - заступника начальника ГУНП в Херсонській області О. Баклана №873/04/32-2022 від 24.05.2022 про те, що відносно мене проводиться службове розслідування за фактом невиконання наказу начальника ГУНП в Херсонській області щодо евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП у визначений безпечний район, а також відсутності мене без поважних причин на робочому місці, та у листі також зазначено що пропонують мені прибути 27.05.2022 за адресою: АДРЕСА_1 для надання пояснень дисциплінарній комісії ГУНП. За даним фактом мною було направлено відправнику відповідь, що мені не відомо про будь який наказ начальника ГУНП в Херсонській області щодо евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області у визначений безпечний район, мене особисто з вказаним наказом ніхто не ознайомлював та мені про нього нічого не відомо. Кадровим забезпеченням ГУНП в Херсонській області не було надано в усній/письмовій формі наказ про евакуацію. Так, з 24 лютого 2022 року (тобто з часу збройної агресії російської федерації відносно України) по теперішній час я перебуваю у м. Херсоні (за місцем свого проживання), про що кожного дня повідомляла керівництво та письмово ГУНП в Херсонській області.

Щодо підстав мого звільнення - неприбуття без поважних причин на роботу, відсутність в травні в м. Миколаєві.

У кінці квітня 2022 року від керівництва ГУНП мені стало відомо, що ті працівники поліції які залишилися на окупованій території України будуть звільнені з лав Національній поліції. Відповідно до трудового законодавства України, працівники які не виходять на роботу внаслідок ведення воєнних дій та пов`язаних з ними обставин, не можуть бути звільнені за пунктом 4 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю за підставою «прогул». Зазначене обумовлено необхідністю збереження життя та здоров`я таких працівників та їх сімей і вважається як відсутність на роботі з поважних причин.

За час несення своєї служби в органах Національній поліції України я завжди сумлінно виконувала свої функціональні обов`язки, завжди була та залишаюсь вірним присязі Народу України, вважаю вказане звільнення незаконним та яке суперечить законодавству України.

З 24.02.2022 керівництво було точно проінформовано про місце мого знаходження та мою діяльність. З 24.02.2022 нас керівник направив перебувати за місцем мешкання та очікувати додаткових вказівок. Після 01.03.2022 була створена група в телеграм каналі, а потім вже в «Signal», назва « ІНФОРМАЦІЯ_3 », (вона існує і на даний час) у якій всі працівники поліції ВП №2 ХРУП ГУНП, повинні були виходити на зв`язок з 08:00 до 09:00 та доповідати про своє місце знаходження та чи все в нас добре. Особисто я доповідала своєму начальнику СВ відділу поліції №2 ОСОБА_9 НОМЕР_2 . Доповідали ми десь до кінця квітня або травня 2022 року.

Ухвалою суду від 05.09.2022 року розгляд справи продовжено в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 03.10.2022 року.

Ухвалою суду від 16.09.2022 року клопотання представника позивача за вхід.№ЕС/3851/22 від 15.09.2022 року задоволено. Призначено розгляд справи №420/9456/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в онлайн системі відеоконференцзв`язку «EASYCON».

16.09.2022 року за вхід.№ЕС/3892/22 надійшли заперечення ГУНП в Херсонській області, в яких відповідачем стверджується про те, що

Щодо тверджень представника позивача про ненадання разом з рапортом доказів про відсутність гуманітарних коридорів, тому що це загальновідома інформація, яка раз на декілька днів розміщувалась в засобах масової інформації, а також на сайті Мінреінтеграції відповідач зазначає, що службовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 року та 25.02.2022 року зберігалася можливість безперешкодного виїзду за межі Херсонської області, тому твердження про те, що позивач не зміг виїхати за територію області через відсутність зелених коридорів відповідач вважає не обґрунтованим, а доказів поважності причин не виконання наказу начальника про евакуацію саме в ці дні позивачем не надано.

Щодо тверджень представника позивача, що позивач позбавлений права довести свою невинуватість, тому на відповідача покладено обов`язок доводити правомірність дії відповідач посилається на ч.1 ст. 77 КАС України та зазначає, що, перебування на окупованій території, і відсутність доступу до документації відповідача не звільняють позивача від обов`язку довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. При цьому здійснення представництва інтересів позивача в суді відбувається адвокатом, який перебуває на підконтрольній Україні території, та не обмежений можливістю зібрати докази з метою обґрунтування позовних вимог.

Представник позивача стверджує, що позивач про існування наказу начальника про евакуацію (передислокацію) ГУНП в Херсонській області не знав, так як не перебував у групі «Інформування керівників» в месенджері «Телеграмм», і доказів доведення наказу ГУНП в Херсонській області ОСОБА_1 не надано.

Проте, з пояснень начальника ВП №2 вбачається, що наказ про евакуацію доводився до особового складу.

Крім того, ОСОБА_1 як поліцейський, який складав присягу на вірність служити Українському народові з моменту офіційного опублікування Указу Президента України «Про введення в України воєнного стану», мала вживати всіх можливих заходів з метою виконання повноважень необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, з пояснень ОСОБА_16 вбачається, що для забезпечення евакуаційних заходів територіальних (відокремлених) підрозділів ГУНП в області УОАЗОР ГУНП розроблено два алгоритми дій керівників підрозділів під час раптового військового вторгнення, якими передбачалася евакуація особового складу підрозділу наявним автотранспортом (службовим та приватним). Розроблені алгоритми були надіслані в усі територіальні (відокремлені) підрозділи з інструкцією по їх застосуванню.

Неодноразово ГУНП відпрацьовувалися тренування з евакуаційних заходів, наголошувалось, що, при евакуації особового складу та членів сімей поліцейських, необхідно буде використовувати приватний автотранспорт, який належить безпосередньо поліцейським.

Зазначене пояснення підтверджує обізнаність позивача про те, як діяти в разі раптового військового вторгнення.

Щодо тверджень представника позивача про те, що виявлення ознак дисциплінарного проступку в діях ОСОБА_1 мало бути відбутися 26.02.2022 року, відповідач посилається на доповідь заступника начальника ГУНП полковника поліції Баклан О.А. від 10.05.2022 року керівнику ГУНП в Херсонській області про те, що деякі поліцейські ГУНП не виконали вимоги наказу ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 року №87, не покинули територіальні громади Херсонській області, які перебувають у тимчасовій окупації РФ та станом на 07.05.2022 року відсутні без поважних причин на службі, а також посилаючись на ст.21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України зазначає, що дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

Щодо посилання представника позивача на не зазначення в наказі про призначення службового розслідування прізвища, імені та по батькові позивача, відповідач зазначає, що прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого порушувалося питання проведення службового розслідування, було зазначені в доповідній записці Баклана О.А. та на яку як на підставу призначення службового розслідування є посилання у наказі.

Щодо зазначеного представником позивача про те, що транспорт для евакуації ГУНП не організовано, та факт наявності службового транспорту в підрозділі, де проходив службу позивач, не свідчить про наявність можливості евакуації, відповідач зазначає, що позивач знав про необхідність евакуюватися враховуючи що ним вживалися заходи з евакуації майна та документів, при цьому алгоритм дій під час раптового військового вторгнення, який до всіх доводився та неодноразово відпрацьовувався, передбачав евакуацію після майна та документів особового складу підрозділів наявним автотранспортом. Також службовим розслідуванням встановлено можливість позивача евакуюватися на службовому та представленому органами державної влади транспорті 24.02.2022 року та 25.02.2022 року.

Щодо приведених представником позивача прикладів неможливості виїзду з тимчасово окупованої території Херсонській області слідчого ОСОБА_25, криміналіста ОСОБА_18 , працівника УОФЗОР Уманського, екс ректора ОДУВС ОСОБА_19 , відповідач зазначає, що перелічені особи були викрадені окупантами за місцем їх мешкання, а не під час перетину блок-постів, що на думку відповідача свідчить про те, що ризик залишатися на тимчасово окупованій території навіть на теперішній час перевищує ризик перетину блок постів.

Щодо зазначеного представником позивача про замовчування даних про осіб, які були взяті в полон або безвісті зникли відповідач вважає, що зазначена інформація тільки свідчить про ризик перебування на окупованій території і необхідність евакуації на підконтрольну ЗСУ територію.

Щодо обґрунтування представника позивача відносно необхідності виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди згідно Постанови КМУ №168, відповідач зазначає, що доказів здійснення позивачем функції (обов`язків) поліцейського або інші дії, як передбачено у п.1 Постанови №168, на окупованій території суду не надано, відсутня така інформація і у ГУНП в Херсонській області. Виплата такої винагороди здійснюється на підставі наказів командирів. Наказ відносно ОСОБА_1 про виплату їй додаткової винагороди не видавався. ОСОБА_1 на день видання наказів про додаткову винагороду не несла службу в поліції виконуючи службові обов`язки за штатною посадою, не брала безпосередню участь у бойових діях, не забезпечувала здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії, була відсутня за місцем дислокації ГУНП в Херсонській області, а також не перебувала на обліку в інших територіальних органах Національної поліції.

Позивач на підтвердження обставин, про які зазначає у відповіді на відзив посилається на пояснення ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 .

Проте, пояснення ОСОБА_14 не доводять обставин, на які посилається позивачка, оскільки остання проживає на території Одеської області не є працівником ВП №2 та не може володіти інформацією про обставини доведення до позивачки наказу про евакуацію.

Пояснення ОСОБА_20 викликають сумнів, оскільки він не є працівником ВП №2 та не може володіти інформацією про доведеність наказу про евакуацію до позивача.

Пояснення ОСОБА_21 викликають сумнів у об`єктивності, оскільки, вона є позивачем у справі № 420/9463/22 за позовом до ГУНП щодо визнання дій протиправними та поновлення на посаді з аналогічних підстав.

Крім того, щодо поданих пояснень варто зазначити наступне.

Згідно з ч. 10 ст. 44 КАС України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 94 КАС України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Статтею 94 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для

правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.

Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Пояснення, долучені до відповіді на відзив, представляють собою фотокопії документів, направлені засобами електронної пошти, що виключає можливість переконатися в їх справжності, а тому не можливо визнати їх належними доказами у справі.

Крім того, подані до суду пояснення не спростовують зібраних та перевірених матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок ОСОБА_1

30.09.2022 року за вхід.№ЕС/4247/22 надійшли додаткові докази від ГУНП в Херсонській області.

Ухвалою суду від 03.10.2022 року закрито підготовче провадження по адміністративній справі №420/9456/22. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкрите судове засідання на « 26» жовтня 2022 року об 11 годині 00 хвилин.

Судове засідання по суті, яке призначено на 26.102022 року, відкладено на 02.11.2022 р. через відсутність електропостачання в будівлі суду.

02.11.2022 року розгляд справи по суті продовжено в порядку письмового провадження.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 2008 року по 06.11.2015 року проходив службу в ОВС, а з 07.11.2015 року - в Національній поліції.

З інформаційної довідки від 28.07.2022 року №2631/01/25-2022, наданої начальником ГУНП в Херсонській області ОСОБА_2 до Одеського окружного адміністративного суду, вбачається, зокрема наступне.

14.02.2022 відповідно наказу Голови Національної поліції України №124 особовий склад ГУНП в Херсонській області був переведений на посилений варіант службової діяльності.

24.02.2022, близько 05.00 год з боку рф через територію тимчасово окупованого півострова Крим, розпочалося військове вторгнення на територію Херсонської області. Полковником поліції ОСОБА_22 через чергового ГУНП в Херсонській області було надано наказ «Бойова тривога» службам, органам та підрозділам ГУНП і міжрегіональним територіальним підрозділам НПУ з місцем дислокації в м. Херсон. Також, було надано вказівку розпочати заходи по евакуації документації, зброї та матеріальних цінностей відповідно до встановленого порядку.

О 06.00 год. 24.02.2022 у службовому кабінеті начальника ГУНП в Херсонській області полковника поліції ОСОБА_22 за участю заступників та керівників служб Головного управління було розгорнуто роботу оперативного штабу управління. У цей же час відповідно до наданого керівником ГУНП наказу особовий склад структурних підрозділів ГУНП в Херсонській області та окремих МТО по прибуттю за місцем дислокації адміністративної будівлі ГУНП в Херсонській області (м. Херсон, вул. Лютеранська, 4) у черговій частині главку отримали табельну та автоматичну зброю.

О 06.00 год. 24.02.2022 було розпочато евакуацію до м. Херсон матеріальних цінностей та зброї.

О 07.00 год. 24.02.2022 керівництвом ГУНП в Херсонській області було отримано підтверджену інформацію про завдання ракетних ударів окупаційними військами російської федерації по аеропорту міста Херсон та ряду військових частин.

О 07.47 год. 24.02.2022 за вказівкою начальника ГУНП в Херсонській області введено в дію оперативний план «Фортеця» по охороні та обороні адміністративної будівлі ГУНП в Херсонській області, за адресою: м. Херсон, вул. Лютеранська, 4.

Близько 08.45 год. за результатами доповіді керівництву Національної поліції України начальником ГУНП в Херсонській області полковником поліції ОСОБА_2 про поточну ситуацію прийнято рішення про залучення максимальної кількості особового складу на забезпечення громадського порядку і безпеки шляхом авто та пішого патрулювання. О 09.00 год. 24.02.2022 проведено загальний збір особового складу ГУНП в Херсонській області, на якому поліцейським з числа осіб чоловічої статі надано вказівку заступати на охорону громадського порядку, особам жіночої статі, надано вказівку залишити місце дислокації та тимчасово залишатися за місцем проживання на зв`язку.

Керівництву ГУНП в Херсонській області систематично надходила інформація про розгортання активних бойових дій на підступах до міста Херсон. Так, близько 11.00 год. 24.02.2022 було отримано дані щодо десантування окупантів в районі Антонівського мосту. Над містом та адмінбудівлею ГУНП візуально спостерігалося переміщення ворожих гелікоптерів. Об 11.20 год. 24.02.2022 отримано підтверджену інформацію про те, що українські військові залишили територію Каховської ГЕС, охорону якої вони здійснювали.

Після інформування керівництва Національної поліції України про поточну ситуацію полковником поліції ОСОБА_22 було прийнято рішення про евакуацію особового складу ГУНП в Херсонській області та його структурних підрозділів до м.Миколаїв.

Інформація була опублікована в групі «Інформування керівників ГУНП» у месенджері «Telegram», яка використовувалася для здійснення інформування керівників органів та підрозділів ГУНП в Херсонській області (на той час у вказаній групі перебувало 192 керівника різних рівнів). Об 11.28 год. 24.02.2022 начальником УОАЗОР ГУНП полковником поліції Кутасовим Русланом Миколайовичем в зазначену групу надіслано наказ щодо необхідності евакуації, який отриманий від начальника ГУНП полковника поліції ОСОБА_22 та подальшу дублювання наказу про евакуацію особовому складу в бік м. Миколаєва. «Все 100% евакуация л/с!! В сторону Николаева», а о 11.42 год. підтверджено дану команду трьома знаками оклику «!!!».

Водночас, за погодженням із керівництвом Національної поліції України було призупинено евакуацію начальника ГУНП, його заступників, співробітників РПОП, РПСП «Херсон» та «КОРД», а також окремих співробітників відділу зв`язку, УОАЗОР, УПД, УОС, оскільки саме ці працівника поліції були забезпечені засобами індивідуально захисту, бронежилетами 4 класу.

О 15.42 год. 24.02.2022 начальнику ГУНП ОСОБА_22 була зроблена доповідь про те, що 17 територіальних (відокремлених) підрозділів та ГУНП в Херсонській області евакуйовано до ГУНП в Миколаївській області.

За підписом начальника ГУНП в Херсонській області видано наказ від 24.02.2022 № 87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області у безпечний район, згідно якого з 06.00 год. 24.02.2022 у зв`язку із веденням активних дій на більшості території Херсонської області основним місцем евакуації ГУНП в Херсонській області визначено Миколаївську область, додатковими - Кіровоградську, Чернівецьку та Івано - Франківську.

Впродовж вечора 24.02.2022, в ніч та на ранок 25.02.2022 в районі Антонівського мосту велись активні бойові дії. Керівництво ГУНП в Херсонській області та ряду служб у цей період часу перебували у розташуванні підрозділу, спеціальні підрозділи несли службу на визначених позиціях, інші працівники поліції виконували реагування на заяви та повідомлення громадян, забезпечували охорону громадського порядку.

Близько 12.30 год. 25.02.2022 начальником ГУНП в Херсонській області полковником поліції ОСОБА_2 отримано інформацію про те, що близько 11.00 год. цього ж дня бійці ЗСУ залишили визначені увечері бойові позиції та почали відступ у напрямку м. Миколаїв.

Близько 13.00 год. 25.02.2022 полковник поліції ОСОБА_22 доповів керівництву Національної поліції України про поточний стан ситуації та наявність можливості оточення сил ГУНП в Херсонській області, розташованих у м. Херсон, у зв`язку з чим було погоджено рішення остаточно залишити м. Херсон та передислоковуватися до м. Миколаїв. Вказівку про ймовірність оточення міста та наказ про необхідність проведення евакуації заступником начальника ГУНП в Херсонській області Захарченком ДА. за дорученням начальника ГУНП в Херсонській області ОСОБА_22 було розміщено в групі «Інформування керівників ГУНП» месенджеру «Телеграмм», повторно доведено до відома керівників органів та підрозділів полиці, які на той час, ще не евакуювалися з метою остаточної евакуацію всього особового складу ГУНП в Херсонській області.

Близько 14.30 год. 25.02.2022 начальник ГУНП в Херсонській області, його заступники, окремі керівники служб ГУНП в Херсонській області разом із підпорядкованим особовим складом у складі колони залишили м. Херсон у напрямку м. Миколаєва.

10.05.2022 начальнику ГУНП в Херсонській області ОСОБА_22 від заступника начальника ГУНП полковника поліції Баклана О.А. надійшла доповідна записка про те, що деякі поліцейські ГУНП не виконали вимоги наказу ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 №87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район», не покинули територіальні громади Херсонської області, які перебувають у тимчасовій окупації РФ, для здійснення відповідно до своєї посади повноважень, безпосередньо пов`язаних з реалізацією завдань та виконанням функцій покладених на поліцію, на підконтрольній Україні території та станом на 07.05.2022 відсутні без поважних причин на службі.

Наказом ГУНП від 10.05.2022 №184 за фактом порушення службової дисципліни працівниками ГУНП в Херсонській області, що виразилось у невиконанні наказу начальника ГУНП щодо евакуації (передислокації) підпорядкованих підрозділів у визначений безпечний район, а також відсутності працівників поліції без поважних причин на службі, призначене службове розслідування.

За результатами службового розслідування наказом ГУНП від 31.05.2022 №401 окремих працівників притягнуто до дисциплінарної відповідальності за грубе порушення службової дисципліни, невиконання обов`язків поліцейського, вимог частини 4 статті 8, пункту 1,2 частини 1 статті 18, пункту 24 статті 23, пункту 2 статті 24, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 5 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337 -VIII, абзацу 1, 2 Розділу П Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179 шляхом звільнення зі служби в поліції.

Після виходу колишніх працівників поліції на підконтрольну ЗСУ територію, за результатом спеціальних перевірок та співбесід, ГУНП в Херсонській області приймаються рішення про їх поновлення на службі в поліції.

Наказом ГУНП в Херсонській області від 10.05.2022 року №185 «Про припинення виплат грошового забезпечення поліцейським» наказано припинити з 10.05.2022 року виплату грошового забезпечення, зокрема, ОСОБА_1 .

Наказом ГУНП в Херсонській області від 23.05.2022 року №220 «Про продовження строку службового розслідування» було продовжено строк службового розслідування до 31.05.2022 року.

ГУНП в Херсонській області 24.05.2022 року за №873/04/32-2022 сформовано та направлено повідомлення про проведення службового розслідування та запропоновано з`явитися для надання пояснень.

Рапортом від 25.05.2022 року ОСОБА_1 повідомила відповідача про наявність поважних причин неможливості прибути для дачі пояснень на 27.05.2022 року, а також про обставини та неможливість передислокації. Зокрема, позивачем повідомлено про те, що вона є вірною Присязі поліцейського, бажає в подальшому проходити службу в Національній поліції, про наказ щодо передислокації ГУНП їй нічого відомо не було, цей наказ до його відома жодним способом не доводився, ГУНП не було організовано евакуацію особового складу та членів сім`ї, транспортного засобу у власності не має, гуманітарні коридори відсутні, нею приймались заходи для виїзду з окупованої території, проте у зв`язку з відмовою окупаційних військ пропустити осіб, що бажають виїхати, вона виїхати не змогла. Крім того, зазначила, що у неї на піклуванні перебувають батько та мати.

Також позивач вказала, що вона дистанційно (за наявною можливістю, так як перебуваю в окупації) здійснюю виконання своїх посадових (функціональних) обов`язків, а саме: здійснюю аналіз оперативної обстановки в області, аналізую та вивчаю зміни в законодавстві, що стосується підрозділів дізнання, тощо.

За результатами службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками служб та підрозділів ГУНП в Херсонській області, що виразилось у невиконанні наказу начальника ГУНП щодо евакуації (передислокації) підпорядкованих підрозділів у визначений безпечний район, а також відсутності деяких працівників поліції без поважних причин на службі, складено та затверджено 31.05.2022 року начальником ГУНП в Херсонській області висновок.

В ході службового розслідування, оцінюючи зібрані матеріали, дисциплінарна комісія прийшла до висновків, що в діях старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_1 наявний дисциплінарний проступок, яким згідно Дисциплінарного Статуту Національної поліції України визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ними службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Наявні відомості, зібрані в ході службового розслідування, підтверджують вчинення тяжкого дисциплінарного проступку, а саме порушення Присяги працівника поліції, невиконання наказу керівника, невиконанні обов`язків поліцейського в період дії воєнного стану в Україні, не здійсненні заходів правового режиму воєнного стану, що стало наслідком неприбуття до місця несення служби (евакуації), визначених наказом ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 року №87, та відсутності з 24.02.2022 року на службі без поважних причин.

Порушення в період дії воєнного стану частини 4 статті 8, пункту 1, 2 частини 1 статті 18, пункту 24 статті 23, пункту 2 статті 24, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 5 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України, абзацу 1, 2 Розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 №1179, ОСОБА_1 свідчить про вчинення тяжкого дисциплінарного проступку не сумісного з подальшим проходженням служби в поліції.

Згідно інформації Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України до переліку громад, які перебувають на тимчасово окупованих та оточених територіях віднесено територіальні громади Херсонської області.

Таким чином, територіальні громади Херсонської області станом на 31.05.2022 року залишаються тимчасово окуповані, що не уможливлює несення служби поліцейськими, які залишилися на непідконтрольній Україні території.

На підставі висновку службового розслідування наказом Головного управління Національної поліції в Херсонській області №401 від 31.05.2022 року «Про застосування дисциплінарного стягнення», вирішено за грубе порушення службової дисципліни, невиконання обов`язків поліцейського, вимог ч. 4 ст. 8, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 24 ст. 23, п. 2 ст. 24, ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз. 1, 2 Розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, капітана поліції ОСОБА_1 , старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №2 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області, звільнити зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 22.06.2022 року №456 о/с, ОСОБА_1 , згідно з п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення звільнено зі служби в поліції.

Ознайомлений з зазначеним наказом позивач 23.06.2022 року при отриманні його копії на електронну пошту.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, врегульовано Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону 580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

До основних завдань, які покладені на поліцію віднесено: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (ст. 2 ЗУ "Про Національну поліцію").

Згідно з пунктами 1, 2, 6 частини першої статті 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.

Згідно з п. 13 ч. 4 ст. 9 Закону України «Про критичну інфраструктуру», до життєво важливих функцій та/або послуг, порушення яких призводить до негативних наслідків для національної безпеки України, належать, зокрема: правопорядок, здійснення правосуддя, тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», у період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію» у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Таким чином, аналіз приведених норм права доводить, що працівники поліції мають спеціальний статус, і приймаючи присягу працівника поліції позивач взяв на себе підвищені вимоги, які пред`являються до працівників поліції при проходженні служби і яких вони повинні дотримуватися, де за порушення вимог Закону №580-VIII передбачена дисциплінарна відповідальність згідно Дисциплінарного статуту.

Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (ч.3 ст.11 Закону).

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII (надалі - Дисциплінарний статут).

Службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (частина перша статті 1 Дисциплінарного статуту).

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України (ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту).

Згідно з статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів (частина перша та друга статті 16 Дисциплінарного статуту).

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Так, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3)вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення поліцейським незначного проступку з урахуванням його сумлінного ставлення до виконання обов`язків за посадою або нетривалого перебування на посаді (до трьох місяців) керівник може обмежитися раніше застосованим до такого поліцейського дисциплінарним стягненням.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893 (надалі - Порядок № 893).

Згідно з розділом VI Порядку №893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості: дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для проведення службового розслідування; форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження).

У разі залучення до проведення службового розслідування фахівців та представника поліцейського також зазначаються їх прізвища, ініціали та статуси у службовому розслідуванні.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України Про захист персональних даних), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Аналіз наведених правових норм дозволяє стверджувати, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Вирішуючи спір, суд враховує, що обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому: - чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; - чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; - чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; - чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Аналогічні висновки неодноразово висловлювались Верховним Судом у своїх рішеннях та, зокрема, у постанові від 06 лютого 2020 року у справі № 826/1916/17.

Відповідно до ч.1 ст.26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Так, судом встановлено, що підставою службового розслідування став невихід на службу позивача та невиконання наказу начальника ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 року № 87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район», яким було оголошено евакуацію особового складу, документів та майна у визначене безпечне місце.

Відповідно до наказу начальника ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 року № 87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район», наказано з 06:00 24 лютого 2022 року ввести в дію План евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район (п. 1 наказу). Основним місцем евакуації визначити Миколаївську область (п.2 наказу). Заступникам начальника Головного управління, керівникам структурних підрозділів апарату, начальникам територіальних (відокремлених) підрозділів ГУНП та підпорядкованих їм відділів і відділень поліції забезпечити виконання заходів, передбачених Планом. Організувати завантаження та вивезення у визначені безпечні райони службової документації, зброї та інших матеріальних цінностей. Довести до відома підпорядкованих працівників інформацію щодо місця передислокації ГУНП у відповідних областях (п. 3 наказу).

Станом на час розгляду справи наказ начальника ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 року № 87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район» не скасовано, відомості щодо його оскарження в судовому порядку у суду - відсутні.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, зокрема, на те, що цей наказ не був доведений до його відома.

Однак, відповідне твердження позивача судом оцінюється критично з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 2 Дисциплінарного статуту, за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських.

Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.

Під час виконання службових обов`язків поліцейський підпорядковується лише своєму безпосередньому та прямому керівникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Дисциплінарного статуту, наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.

Наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень (ч. 2 ст. 4 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Дисциплінарного статуту, наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Наказ віддається (видається), як правило, у порядку підпорядкованості. За потреби прямий керівник може віддати (видати) наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього керівника, про що він повідомляє безпосередньому керівнику підлеглого або підлеглий сам доповідає про отримання нового наказу своєму безпосередньому керівнику (ч. 4 ст. 4 Дисциплінарного статуту).

Таким чином, аналіз статті 4 Дисциплінарного статуту дозволяє дійти висновку, що наказ необов`язково має бути відданий у письмовій формі,- також допускається форма його віддання усно з використанням технічних засобів зв`язку.

З наявних у матеріалах справи інформаційних довідок начальника ГУНП в Херсонській області ОСОБА_22 від 28.07.2022 року №2631/01/25-2022, заступників начальника ГУНП в Херсонській області Д. Захарченка за №2679/05/25 та О. Баклана за №2702/04/25-2022 від 01.08.2022 року вбачається, що наказ про необхідність проведення евакуації було доручено розмістити в групі «Інформування керівників ГУНП» месенджеру «Телеграмм». На підтвердження розміщення відповідного наказу відповідачем до матеріалів справи надано відповідні скріншоти відповідної бесіди.

Проте, суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту перебування позивача у групі «Інформування керівників ГУНП» месенджеру «Телеграмм».

В той же час, з пояснень керівника позивача - начальника ВП № 2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області Пісоцького В.М., вбачається, що «…25.02.2022 року до всього особового складу, який перебував на тимчасово окупованій території, було доведено вказівку про необхідність виїзду до м. Миколаєва, вказана інформація доводилась мною, заступниками та старшими служб. Дана вказівка доводилась після цього неодноразово…».

Окрім того, наявною у матеріалах справи довідкою підполковника поліції Жана Вотуся - старшого інспектора з особливих доручень з мобілізаційної роботи, територіальної оборони та цивільного захисту УОАЗОР ГУНП в Херсонській області підтверджено, що у жовтні 2021 року УОАЗОР ГУНП в Херсонській області розроблено детальний План евакуації ГУНП в Херсонській області (інвентарний №94дск від 25.10.2021), яким передбачено основні етапи та послідовність проведення евакуаційних заходів (знищений 24.02.2022, акт №1980/01/20-2022дск). Також плани евакуації розроблялись у всіх територіальних (відокремлених) підрозділах ГУНП в області. В період 3-5 листопада 2021 року з особовим складом територіальних (відокремлених) та структурних підрозділів ГУНП в Херсонській області проводилися практичні тренування. Для забезпечення евакуаційних заходів територіальних (відокремлених) підрозділів ГУНП в області УОАЗОР ГУНП розроблено два алгоритми дій керівників підрозділів під час раптового військового вторгнення, якими передбачалася евакуація особового складу підрозділу наявним автотранспортом (службовим та приватним). Розроблені алгоритми були надіслані в усі територіальні (відокремлені) підрозділи з інструкцією по їх застосуванню.

З урахуванням вищевказаного, суд доходить висновку, що позивач повинен був знати про основні евакуаційні заходи.

Крім цього, суд зазначає, що ОСОБА_1 станом на 24.02.2022 року має стаж роботи і поліції (міліції) близько 14 років (2008р.-2022 р.), отже має достатній професійний досвід, значну юридичну обізнаність, досвід правотлумачення та правозастосування, а тому повинна бути обізнана про специфічні умови служби в поліції.

Вказана правова позиція щодо обізнаності юриста висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.08.2019 року по справі №9901/118/19, яка на переконання суду є релевантною до спірних правовідносин, оскільки відображає достатність професійного досвіду та вміння його застосувати.

Таким чином, на переконання суду, позивач зі стажем служби в органах внутрішніх справ України близько 14 роки, обіймаючи посаду старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області, маючи звання капітана поліції до роботи в особливий період та проведення евакуаційних заходів, могла усвідомлювати необхідність подальшого виїзду з окупованої території та повинна була, за умов необізнаності про існування відповідних вказівок, вчинити дії з метою отримання таких.

Однак, з наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що позивач лише у письмових поясненнях в ході службового розслідування повідомив про необізнаність щодо існування наказу щодо евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП.

При цьому, суд критично ставиться до відповідного твердження позивача з урахуванням наявності в останнього часткового доступу до мережі «Інтернет» та можливості використання месенджеру «Телеграмм» для спілкування з колегами, приймаючи до уваги той факт, що відповідно до Довідки УКЗ ГУНП в Херсонській області від 31.05.2022 року №1037/2/02-2022 станом на 09.05.2022 року з тимчасово окупованої території України на підконтрольну Україні територію евакуювалися 1467 поліцейських з 2117.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

З урахуванням вищезазначеного, на переконання суду, ОСОБА_1 була обізнана про необхідність евакуації з тимчасово непідконтрольної території України, однак не зробила цього по даний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту за відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

В той же час, матеріали справи не містять доказів на підтвердження повідомлення ОСОБА_1 безпосереднього керівника про неможливість евакуації з тимчасово окупованих територій до моменту отримання повідомлення про проведення службового розслідування та подання в його межах рапорту.

В обґрунтування наявності об`єктивних причин, що унеможливлюють евакуацію позивача з тимчасово окупованих територій ОСОБА_1 , в тому числі, посилається на не створення «зелених коридорів», відсутність власних транспортних засобів та транспортного сполучення тимчасово окупованої території Херсонської області та підконтрольних Україні територій.

Однак, встановленими судом обставинами та наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, інформаційними довідками заступників начальника ГУНП в Херсонській області полковник поліції Захарченко Д.А. та полковник поліції Баклан О.А. підтверджується, що 24.02.2022 року та 25.02.2022 принаймні до 14 год. 30 хв. зберігалася можливість безперешкодного виїзду за межі Херсонської області.

При цьому можливість виїзду з тимчасово окупованої території Херсонської області в подальшому підтверджується даними про кількість осіб, які покинули територію Херсонської області, викладеними, в тому числі, у листі Херсонської обласної військової адміністрації від 25.07.2022 року № 01-01-66-2708/0/22/346 та публікаціями в ЗМІ.

В той же час, з наданого позивачем в рамках службового розслідування рапорту вбачається, що позивачем вчинялись декілька спроб виїзду на підконтрольні Україні території.

При цьому, у доповідній записці на ім`я Начальника ГУНП в Херсонській області позивачем взагалі не зазначається про спроби виїзду на підконтрольні Україні території.

Позивачем до відповіді на відзив, яка надана особисто нею, додані пояснення ОСОБА_14 , знайомої позивачки, яка мешкає у м. Южний Одеської області, в яких зазначено, що ОСОБА_1 намагалась виїхати, але її не випустили.

Також ОСОБА_24 надані пояснення ОСОБА_20 , який відповідно до пояснень є її хлопцем, пояснив, що ОСОБА_1 декілька разів намагалась виїхати на підконтрольні Україні території, але безуспішно.

Суд критично ставиться до наданих пояснень, оскільки сама ОСОБА_1 у доповідній записці на ім`я керівництва не зазначає про спроби виїхати на підконтрольні Україні території, а у рапорті на ім`я голови дисциплінарної комісії зазначає про спроби виїзду.

Такі розбіжності в доповідній записці та у рапорті ставлять під сумнів і пояснення ОСОБА_14 та ОСОБА_20 .

Таким чином, враховуючи інформацію щодо евакуації станом на 31.05.2022 року з тимчасово окупованої території України на підконтрольну Україні територію 1525 поліцейських, що становить 72% від фактично чисельності поліцейських в ГУНП в Херсонській області, суд не вважає обґрунтованими посилання позивача на не створення «зелених коридорів», відсутність власного транспорту та транспортного сполучення, як на непереборні обставини, що унеможливили виїзд з тимчасово окупованої території Херсонської області.

Решта доводів, зазначених позивачем у заявах по суті справи, не доводять поважність причини невиїзду ОСОБА_1 з окупованої території, або ж його об`єктивну неможливість.

Суд звертає увагу, що поліцейському не надано повноважень самостійного, вільного визначення ним місця несення служби, зміну підрозділу, самостійного усунення поліцейським від виконання обов`язків за основним місцем несення служби без відповідного наказу прямого керівника.

В той же час позивач, починаючи з 24.02.2022 року та до моменту розгляду справи, перебуває на окупованій території Херсонської області та про жодні спроби прибути до місця дислокації підрозділу у місті Миколаїв керівництву не повідомляв до проведення відповідного службового розслідування.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що з тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них. Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 у справі №815/4478/16.

Суд вважає за необхідне зазначити й те, що чинним законодавством не визначено поняття дискредитації.

Дискредитація (від французького слова discrediter - підривати довіру) - це підрив довіри когось, приниження чиєїсь гідності, авторитету. Аналізуючи складові цього поняття, суд дійшов до висновку, що вони тісно пов`язані з морально-етичними нормами. Отже, вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Отже під вчинками, що дискредитують звання працівника Національно поліції України та власне органи національної поліції, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою органу внутрішніх справ у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ.

З огляду на вказане, з точки зору стороннього розсудливого спостерігача, порушення позивачем цих приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава.

Зазначене безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників поліції. Приймаючи присягу, позивач зобов`язався вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки (постанова Верховного Суду від 25.04.2019 у справі №816/604/17).

Верховним Судом у постанові від 02.10.2018 у справі №815/4463/17 сформована правова позиція щодо того, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Суд звертає увагу й на те, що як охоронець громадського порядку, держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі «Звежинський проти Польщі» (заява №34049/96), рішення ЄСПЛ від 19.04.2007 у справі «Вільхо Ескелінен та інші проти Фінляндії» (заява №63235/00).

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів Національної поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо недоведеності позивачем факту існування поважних причин, які зумовили об`єктивну неможливість виїзду ОСОБА_1 на підконтрольну Україні територію та відсутність на робочому місці.

Крім викладеного, суд також зазначає, що певні дефекти адміністративного акту можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акту (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акту не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акту необхідно розуміти не як вимоги до самого акту, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так дефектні процедури прийняття адміністративного акту, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акту робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акту, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акту адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №813/1790/18.

Крім того, аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. Скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості (рішення від 24.03.1988 по справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden).

При цьому, суд також приймає до уваги правовий підхід, закладений ЄСПЛ при вирішенні справи «Сутяжник проти РФ» (рішення від 25.04.2018) та застосований Верховним Судом у справах №№ 826/5575/17, 910/10616/17, відповідно до якого надмірне прагнення до чистоти, переваги форми над змістом є правовим пуризмом. Скасування правильного по суті рішення, за відсутності фундаментального порушення, є відступленням від принципу правової визначеності («res judicata») та недопустимим.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що дії відповідача щодо проведення службового розслідування відносно позивача, вчинені з дотриманням Дисциплінарного статуту та Порядку №893, вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, сформований в результаті цих дій висновок про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є обґрунтованими, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є співмірним до вчиненого проступку.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Херсонській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 всіх сум, що належать їй від підприємства, установи, організації, а саме, щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень за період з 24.02.2022 по 22.06.2022 року, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року; зобов`язання Головного управління в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень за період з 24.02.2022 по 22.06.2022 року встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року; стягнення з Головного управління Національної поліції в Херсонській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку, із врахуванням щомісячної додаткової винагороди встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року за час вимушеного прогулу, суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з огляду на встановлені під час розгляду справи та підтверджені наявними у матеріалах справи доказами факти невиконання позивачем, як наказу начальника ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 року №87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район», так і в цілому функціональних обов`язків поліцейського в період перебування на Херсонщині до теперішнього часу, як результат цього відсутність позивача у місці несення служби, що зумовило фактичне невиконання ОСОБА_1 покладених на неї, як на поліцейського, службових обов`язків та подальше звільнення з лав Національної поліції України.

Окрім цього, суд дійшов висновку, що підставою для відмови в задоволенні вказаних вимог також є наступне.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Як вбачається з прохальної частини позову, позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення виплат.

Разом з цим, як свідчать матеріали справи відповідачем прийнято наказ ГУНП в Херсонській області від 10.05.2022 року №185 «Про припинення виплат грошового забезпечення поліцейським», яким наказано припинити з 10.05.2022 року виплату грошового забезпечення, зокрема, ОСОБА_1 , який є актом індивідуальної дії.

Зазначений судом акт індивідуальної дії не оскаржено позивачем

Натомість, Постановою КМУ від 28 лютого 2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» передбачено, що виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Такі накази відповідачем не видавались, а отже і бездіяльності щодо не нарахування не виплати додаткової винагороди судом не встановлено.

Відповідно до ст. 6 Конституції України, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, повноваження кожного органу законодавчої, виконавчої та судової влади не є безмежними, а визначаються Конституцією та законами України.

Сукупність повноважень суду щодо розгляду та вирішення справ позначається спеціальним терміном «юрисдикція». У ч. 3 ст. 124 Конституції визначено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Суд має повноваження розглядати та вирішувати справу (має юрисдикцію), якщо має місце юридичний спір. Відповідно, відсутність юридичного спору свідчить про те, що суд не має повноважень вирішувати справу.

Юридичний спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права. Правові спори виникають внаслідок порушення суб`єктивних прав у результаті протиправних дій, а також у разі невизнання або оспорювання суб`єктивних прав.

Юридична зацікавленість (інтерес) у зверненні до суду повинна мати об`єктивну основу. Для розгляду справи недостатньо лише суб`єктивного твердження позивача, наведеного у позовній заяві, про порушення права, свободи або законного інтересу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому.

Спір виникає на підставі юридичного факту й саме цим породжує відповідні правовідносини.

Разом з цим, юридичного факту звернення до суду з оскарженням акту індивідуальної дії та бездіяльності щодо не прийняття наказів про виплату додаткової винагороди не має, а отже відповідні правовідносини не виникли.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно частин першої - третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено обґрунтованість позовних вимог з викладених судом вище підстав.

Таким чином, оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов ОСОБА_1 таким, що не підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_3 , телефон: НОМЕР_4 )

Головне управління Національної поліції в Херсонській області (адреса: 73003, м. Херсон, вул. Лютеранська, 4 (м. Миколаїв, вул. Декабристів, 5) , електронна пошта: )

Головуючий суддя Н.В. Потоцька

.