Справа № 140/6473/22
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року ЛуцькСправа № 140/6473/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області) звернулося з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) про стягнення в дохід держави податкового боргу в сумі 30 055,81 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач відповідно до вимог статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом. В порушення зазначених норм за ОСОБА_1 обліковується податковий борг в загальному розмірі 30 055,81 грн. Позивачем вживались заходи щодо стягнення заборгованості шляхом надіслання податкової вимоги, однак вони не спричинили погашення податкового боргу відповідачем. У зв`язку з цим позивач просив стягнути з відповідача податковий борг у сумі 30 055,81 грн.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Відповідач скористалася правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 24.10.2022, згідно змісту якого, 27.11.2020 відповідачем сплачено податок за нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (м.Нововолинськ) на суму 1 307,71 та податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки (Литовезька ОТГ) на загальну суму 3 692,99 грн , що підтверджується копією платіжного доручення від 27.11.2020 №67.

ОСОБА_1 вказав, що податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, згідно податкових повідомлень-рішень від 17.04.2020 №0 в сумі 5 053,71 грн, від 17.04 2020 №0 в сумі 3 242,42 грн, від 08.04.2021 №0-0319 в сумі 9 375,35 грн, від 08.04.2021 №0-0319 в сумі 3 363,96 грн, погашені на суму 18 000,00 грн згідно платіжних доручень від 03.12.2020 №70, від 30.12 2020 №75, від 27.01.2021 №87, від 30.11.2021 №138, від 31.12.2021 №152.

Щодо стягнення грошового зобов`язання, згідно податкового повідомлення - рішення від 16.08.2021 №0-0319 в сумі 3 358,76 грн відповідач зазначив, що згідно договору купівлі - продажу нежитлового приміщення від 23.12.2005 приміщення магазину площею 387,9 кв.м. передано у власність гр. ОСОБА_2 .

Вважає, що він не є власником даного майна з 2005 року, тому податкове повідомлення - рішення від 16.08.2021 №0-0319 в сумі 3 358,76 грн не підлягає до задоволення, оскільки податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

Враховуючи зазначене, відповідач просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що податкові повідомлення-рішення від 17.04.2020 №0-0319, від 17.04.2020 №0-0319, від 08.04.2021 №0-0319, від 08.04.2021 №0-0319, від 13.08.2021 №0- 0319, від 17.04.2020 №0-0319, від 17.04.2020 №0-0319, від 08.04.2021 №0-0319, від 08.04.2021 №0-0319, від 16.08.2021 №0-0319, відповідачем в адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалися, правомірність їх винесення під сумнів не ставилася. На даний час відсутні судові рішення про їх скасування. Відтак, дані податкові повідомлення-рішення є чинними, узгодженими та такими, що породжують обов`язок сплати визначеного ним грошового зобов`язання.

Представник позивача вказав, що сплачені суми податкового боргу відповідача, докази сплати яких надано ним до відзиву, були зараховані контролюючим органом в порядку черговості, а саме за боги попередніх періодів. Зокрема, про факт наявності у відповідача податкового боргу попередніх періодів свідчить рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 по справі №140/9699/20, яким задоволено позов ГУ ДПС у Волинській області про стягнення податкового боргу з ОСОБА_1 в сумі 20 644,50 грн.

Вважає твердження відповідача про те, що не підлягає до стягнення податковий борг в сумі 3 358,76 грн, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 16.08.2021 №0-0319, у зв`язку зі зміною власника нежитлового приміщення є необґрунтованим, оскільки з`ясування цих обставин не стосується предмета доказування в даній справі про стягнення податкового боргу. Разом з тим, податкове повідомлення-рішення від 16.08.2021 №0-0319 відповідачем не осаджувалося, а відтак є чинним, узгодженим та таким, що породжує обов`язок сплати визначеного ним грошового зобов`язання.

Крім того, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » пл. 387,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача просив адміністративний позов задовольнити.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як платник податків у ГУ ДПС у Волинській області.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно із підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункту 36.1 статті 36, пункту 38.1 статті 38 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи; виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, із довідки про наявність заборгованості по платежах до бюджету та розрахунку сум податкового боргу за відповідачем обліковується податковий борг:

- з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (м. Нововолинськ) на загальну суму 1 307,71 грн, який виник внаслідок несплати грошових зобов`язань, згідно податкових повідомлень-рішень: від 17.04.2020 №0-0319 в сумі 344,45 грн; від 17.04.2020 №0-0319 в сумі 268,98 грн; від 08.04.2021 №0-0319 в сумі 389,85 грн; від 08.04.2021 №0-0319 в сумі 304,43 грн, загальна сума боргу по даному платежу становить 2 935,13 грн, однак до стягнення підлягає 1 307,71 грн. Стягнення заборгованості в розмірі 1 627,42 було предметом розгляду в справі №140/9699/20;

- з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (Литовезька ОТГ) на загальну суму 3 692,99 грн, який виник внаслідок несплати грошових зобов`язань, згідно податкового повідомлення-рішення від 13.08.2021 №0-0319 в сумі 3 692,99 грн;

- з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (м. Нововолинськ) на загальну суму 21 696,35 грн (в т.ч. пеня - 660,91 грн), який виник внаслідок несплати грошових зобов`язань, згідно податкових повідомлень-рішень від 17.04.2020 №0-0319 в сумі 9 036,63 грн (з врахуванням часткової сплати по даному податку по картці особового рахунку нараховано 5 053,71 грн), від 17.04.2020 №0-0319 в сумі 3 242,42 грн, від 08.04.2021 №0-0319 в сумі 9 375,35 грн, від 08.04.2021 №0-0319 в сумі 3 363, 96 грн;

- з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (смт. Іваничі) на загальну суму 3 358, 76 грн, який виник внаслідок несплати грошових зобов`язань, згідно податкового повідомлення-рішення від 16.08.2021 №0-0319 в сумі 3 358,76 грн.

Оскільки вищевказані податкові повідомлення-рішення не були оскаржені, то визначені ними суми грошових зобов`язань є узгодженим податковим боргом відповідача, у відповідності до положень статті 54 Податкового кодексу України.

Згідно платіжних доручень від 31.12.2021 №152, від 30.11.2021 №138, від 27.01.2021 №87, від 30.12.2020 №75, від 03.12.2020 №70, від 23.11.2020 №67, відповідач сплатив податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

Проте, як встановлено судом з матеріалів адміністративної справи, контролюючим органом вказані кошти зараховано на погашення податкового боргу за попередні періоди, внаслідок чого, ГУ ДПС у Волинській області просить винести рішення суду про стягнення податкового боргу в сумі 30 055,81 грн з відповідача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пунктів 37.1, 37.2 статті 37 Податкового кодексу України, підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов`язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.

Статтею 36 Податкового кодексу України встановлено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з статтею 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Пунктом 38.2 статті 38 Податкового кодексу України передбачено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Відповідно до вимог частини 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У відзиві на позовну заяву, долученого до матеріалів адміністративної справи відповідач зазначає, що заборгованість в розмірі 30 055,81 грн ним сплачено в повному розмірі, внаслідок чого, на думку ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення.

Щодо стягнення грошового зобов`язання, згідно податкового повідомлення - рішення від 16.08.2021 №0-0319 в сумі 3 358,76 грн, відповідач зазначив, що згідно договору купівлі - продажу нежитлового приміщення від 23.12.2005 приміщення магазину площею 387,9 кв.м. передано у власність гр. ОСОБА_2 . Тому, відповідач не є власником даного майна з 2005 року, податкове повідомлення - рішення від 16.08.2021 №0-0319 в сумі 3 358,76 грн не підлягає до задоволення, оскільки податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Пунктом 131.2 статті 131 Податкового кодексу України визначено, що при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

З системного аналізу вказаних норм слідує, що позивачем правомірно здійснено зарахування сплаченої суми податкового зобов`язання на погашення податкового боргу в порядку черговості його виникнення.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що предметом позову в даній справі є стягнення узгодженого податкового боргу в сумі 30 055,81 грн. В даному випадку суд не повинен оцінювати правильність донарахування контролюючим органом сум зобов`язань, оскільки ці обставини входять до предмету доказування у справі щодо правомірності відповідних податкових повідомлень-рішень, а не у цій справі, предметом доказування в якій є підстави (статус) та склад податкового боргу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №К/9901/35660/18.

Стосовно стягнення грошового зобов`язання, згідно податкового повідомлення - рішення від 16.08.2021 №0-0319 в сумі 3 358,76 грн. Дане податкове повідомлення-рішення відповідачем не осаджувалося, а відтак є чинним, узгодженим та таким, що породжує обов`язок сплати визначеного ним грошового зобов`язання.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.5 даної статті Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що позивачем на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України надіслано відповідачу податкову вимогу №105124-56 від 28.08.2019.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом утворюють податковий борг.

Податковий борг відповідача з податку за нерухоме майно відмінне від земельної ділянки підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями, корінцем податкової вимоги, витягом з облікової картки платника податку та довідкою про борг за платежами.

Наявність заборгованості відповідач не спростував.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (пункт 95.4. статті 95 Податкового кодексу України).

Таким чином, враховуючи, що сплаченні кошти платником податку зараховано в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, а на час розгляду справи податковий борг в сумі 30 055,81 грн відповідачем в добровільному порядку не сплачено та відповідних доказів, які б підтверджували погашення такого боргу чи спростовували доводи позивача, відповідачем не надано, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ГУ ДПС у Волинській області про стягнення з відповідача податкового боргу є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи наведене, витрати позивача - суб`єкта владних повноважень зі сплати судового збору за звернення до суду із даним позовом із відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід державного бюджету податковий борг в розмірі 30 055 (тридцять тисяч п`ятдесят п`ять) гривень 81 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Дмитрук