Справа № 260/4131/22
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви

07 листопада 2022 рокум. Ужгород№ 260/4131/22

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Гаврилко С.Є., вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Захарчука Івана Івановича до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, наказу та зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2022 року до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) в особі представника адвоката Захарчука Івана Івановича ( АДРЕСА_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) та Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), яким просить суд: "1. Постановити рішення, яким дії і рішення відповідачів - ІНФОРМАЦІЯ_3 і ІНФОРМАЦІЯ_4 про призов ОСОБА_2 в порядку мобілізації до 5-го стрілецького батальйону НОМЕР_5 бригади Тро під час воєнного стану як особу, яка не була військовозобов`язаним чи резервістом і не мала досвіду військової служби до військової частини НОМЕР_1 визнати протиправними; 2. Визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.03.2022 року № 54, яким солдата ОСОБА_1 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_5 12 березня 2022 року, зараховано до складу особового складу 5 окремого стрілецького батальйону на посаду номера обслуги кулеметного взводу 2 стрілецької роти, вважати таким, що посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з окладом 2.640 грн. на місяць, шпк "солдат", 3 тарифний розряд; 3. Визнати дії військової частини НОМЕР_1 по направленню солдата ОСОБА_3 до зони бойових дій - протиправними, оскільки в інший спосіб поновити порушені права позивача неможливо; 4. Зобов`язати відповідача - військову частину НОМЕР_1 звільнити військовослужбовця ОСОБА_2 з військової служби через службову невідповідність, оскільки він із-за порушення нормативних актів про мобілізацію був незаконно зарахований до особового складу військової частини, досвіду військової служби не мав, військове звання присвоєно незаконно, військово-облікової спеціальності не мав, відповідної військової підготовки згідно посади "номера обслуги кулеметного взводу 2 стрілецької роти" не проходив, натомість займаній посаді він не відповідає.".
Відповідно до статті 171 частини 1 пункту 3 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року даний позов був залишений без руху та надано позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків шляхом надання суду мотивованої заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та вказати власний реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України та реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України представника позивача ОСОБА_4 , шляхом подачі відповідної позовної заяви, відповідно до кількості учасників справи.
02 листопада 2022 року представник позивача на виконання вимог ухвали надав суду заяву про поновлення строку звернення до суду, відповідно до якої зазначив, що позивач дізнався про оскаржуваний наказ 24 жовтня 2022 року. Раніше позивач міг бути обізнаний лише про номер та дату наказу, але йому не було відомо про зміст цього наказу, а також про те, що такий наказ виданий органом, який не наділений повноваженнями зараховувати призвану по мобілізації особу до особового складу військової частини.
Відповідно до статті 122 частин 1, 2, 3 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
З аналізу зазначених положень процесуального закону слідує, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (стаття 122 частина 5 КАС України).
У такій категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.
Відповідно до статті 2 частини 1 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
У відповідності до статті 4 частини 1 пункту 17 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Таким чином військову службу законодавцем віднесено до публічної служби.
Як вбачається із позовної заяви, позивач, зокрема просить суд визнати протиправними рішення відповідачів - ІНФОРМАЦІЯ_3 і ІНФОРМАЦІЯ_4 про призов ОСОБА_2 в порядку мобілізації до 5-го стрілецького батальйону НОМЕР_5 бригади Тро під час воєнного стану, визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13 березня 2022 року № 54 щодо призову позивача на службу та зарахування до списків особового складу, визнати дії військової частини НОМЕР_1 по направленню солдата ОСОБА_3 до зони бойових дій протиправними та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 звільнити військовослужбовця ОСОБА_2 з військової служби.
В позовній заяві позивач вказує, що 10 березня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_5 через Великоберезнянське відділення солдата ОСОБА_3 , було мобілізовано до 5-го окремого стрілецького батальйону територіальної оборони НОМЕР_5 бригади (в/ч НОМЕР_1 ) і 12 березня 2022 року наказом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13 березня 2022 року № 54 його було зараховано до особового складу 2-ї стрілецької роти НОМЕР_6 стрілецького батальйону (в/ч НОМЕР_1 ).
В подальшому позивача було відправлено в зону бойових дій (Луганської області), де він перебував до 26 травня 2022 року.
Таким чином, даний позов пов`язаний із обставами щодо призову ОСОБА_2 в порядку мобілізації, які мали місце починаючи з березня 2022 року.
З даною позовною заявою до Закарпатського окружного адміністративного суд позивач звернувся 18 жовтня 2022 року.
Отже, позивач звернувся до адміністративного суду з пропуском установленого процесуальним законом місячного строку звернення до суду.
Процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Законодавче обмеження строку протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Обґрунтовуючи причину пропуску строку, позивач зазначає, що дізнався про оскаржуваний наказ 24 жовтня 2022 року. Раніше позивач міг бути обізнаний лише про номер та дату наказу, але йому не було відомо про зміст цього наказу, а також про те, що такий наказ виданий органом, який не наділений повноваженнями зараховувати призвану по мобілізації особу до особового складу військової частини.
З даного приводу слід зазначити, що починаючи з 13 березня 2022 року позивач перебуває на військовій службі, а відтак виконуючи обов`язки пов`язані з військовою службою, позивач безпосередньо був обізнаний про факти можливого порушення його прав щодо призову на військову службу.
Окрім того, у позовній заяві позивач зазначає, що його було відкомандировано до місця постійної дислокації в/ч НОМЕР_1 у АДРЕСА_5 , та 15 липня 2022 року він проходив медичне обстеження військово-лікарською комісією при НКП "Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня", а відтак починаючи з липня 2022 року позивач не перебував у зоні бойових дій.
В клопотанні про поновлення строку звернення до суду позивачем не наведено обґрунтувань та не надано доказів неможливості звернутися до суду до отримання інформації на адвокатські запити. Всі клопотання про витребування доказів в разі ненадання документів суб`єктом владних повноважень на вимогу позивача, могли бути заявлені останнім при зверненні до суду.
Суддя додатково зазначає, що у даному випадку реалізація позивачем дій щодо отримання оскаржуваного наказу не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.
З урахуванням наведеного, суддя дійшов висновку, що підстави, наведені позивачем у клопотанні про поновлення пропущеного строку звернення до суду є неповажними підставами для поновлення строку звернення до суду з даним позовом, клопотання про поновлення строку не містить зазначення інших поважних підстав для поновлення строку звернення до суду з вказаним позовом, які є об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.
У справі Європейського суду з прав людини "Стаббігс та інші проти Великобританії" визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.
У Рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" від 25 січня 2000 року Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Відповідно, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
З урахуванням положень статей 122, 123 КАС України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений саме на позивача.
Оцінюючи обставини, що перешкоджали реалізації процесуального права на звернення до суду, на які позивач посилається як на поважні, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів і з того, чи мав позивач за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду (чи відсутні були вагомі перешкоди, труднощі для реалізації цього права).
Розглянувши наведені у клопотанні про поновлення строків звернення до суду причини, суд не вбачає об`єктивних непереборних підстав, які можна вважати обґрунтованими та поважними для пропуску звернення до суду.
Жодних інших обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на звернення до суду з позовом, позивачем не наведено, існування будь-яких перешкод у реалізації ним своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів не зазначено та судом не встановлено.
Доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено. Відтак, суд визнає причини пропущення строку звернення до суду з даним позовом неповажними.
За таких обставин, вказані позивачем у заяві причини пропуску строку не можуть бути визнані поважними.
Відповідно до статті 123 частини 2 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Згідно статті 169 частини 4 пункту 9 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
З огляду на вищенаведене позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Захарчука Івана Івановича до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, наказу та зобов`язання вчинити дії через пропуск строку звернення до суду слід повернути позивачу.
На підставі наведеного та керуючись статтями 169, 122, 123, 241, 243, 248 КАС України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Захарчука Івана Івановича до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, наказу та зобов`язання вчинити дії повернути позивачеві.
Копію ухвали про повернення позовної заяви та позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.Є. Гаврилко