Справа № 500/3384/22
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3384/22

09 листопада 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якій просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області вiд 13 вересня 2022 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з 29 серпня 2022 року призначити і провести виплату пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 на підставі Закону України «Про пенсій не забезпечення » та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач неодноразово звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області позивачу відмовлено у призначенні пенсії, в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Відмову мотивовано тим, що пільговій довідці від 22.09.2021 №65 вказана не вірна постанова Кабінету Міністрів України, якою затверджено Списки виробництв, робіт і професій, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Також не надано документів, котрі би підтверджували, в якому саме цеху працював позивач.

Позивач вважає відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправною, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 27.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

24.10.2022 відповідач подав до суду відзив на позов, в якому заперечив проти позовних вимог та вказав, що позивачу було відмовлено в призначенні пенсії, в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Так, у наданій позивачем пільговій довідці від 22.09.2021 №65 вказана не вірна постанова Кабінету Міністрів України якою, затверджено Списки виробництв, робіт і професій, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Також не надано документів, котрі би підтверджували, в якому саме цеху позивач працював. Оскільки, за результатами атестації робочих місць (накази за 1994, 2002 та 2007 роки), підтверджено право на пільгову пенсію електрозварника ручного зварювання в цеху металовиробів, а згідно документів, позивач був прийнятий в арматурний цех. Враховуючи зазначене, до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за Списком №2, можливо зарахувати лише період з 03.02.1987 по 21.08.1992, що є не достатнім для призначення пенсії на пільгових умовах.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Згідно з відомостями трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач працював:

- з 08 липня 1983 року по 11 листопада 1984 року токарем в Промисловій базі Тернопільського управління будівництвом;

- з 09 грудня 1984 року по 24 листопада 1986 року проходив строкову військову службу в Радянській Армії;

- 03 лютого 1987 року прийнятий на роботу електрозварником ручного зварювання в Промислову базу будівельно-монтажного тресту «Тернопільпромбуд», яка неодноразово була реорганізована та змінювала назву.

Так, 02 січня 1991 року Промислову базу будівельно-монтажного тресту «Тернопільпромбуд» було перейменовано в Промислову базу орендної фірми «Тернопільбуд» правонаступником якої з 15 грудня 1994 року є Промислова база ТзОВ «Тернопільбуд -ЛТД», з 25 жовтня 2001 року правонаступником ТзОВ « Тернопільбуд-ЛТД» стала Промислова база ВАТ « Тернопільбуд », з 04 червня 2009 року правонаступником ВАТ «Тернопільбуд» стала Промислова база ТзОВ «Тернопільбуд», де позивач продовжував працювати на посаді електрозварника ручного зварювання.

- 04 лютого 2013 року, згідно статті 36 КЗпП, позивач звільнений з роботи з ТзОВ «Тернопільбуд » у зв`язку з переведенням на роботу електрозварника ручного зварювання на комбінат «Будіндустрія ТОВ Тернопільбуд », звідки звільнився з роботи 04 травня 2013 року.

- з 16 травня 2013 року по 06 червня 2014 року працював на посаді покрівельника в приватному підприємстві «Східний масив плюс»;

- з 22 червня 2015 року по 01 грудня 2015 року працював на посаді покрівельника в приватному підприємстві «Східний масив»;

- з 03 січня 2017 року по 20 червня 2017 року працював на посаді покрівельника в приватному підприємстві «Східний масив плюс»;

- з 21 червня 2017 року по 13 серпня 2018 року працював на посаді охоронника відділу охорони та безпеки ТзОВ «Венбест»;

- 10 червня 2019 року і поданий час працює на посаді покрівельника в приватному підприємстві «Східний масив плюс».

Як вбачається з довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 16.06.2021 №45 та від 22.09.2021 №65 виданих промисловою базою ТзОВ «Тернопільбуд» у період з 02.02.1987 по 04.02.2013 позивач працював повний робочий день на посаді електрозварник ручного зварювання, що передбачена Списком №2 (26 років 0 місяців 2 дні) (а.с.31-32).

Вказані довідки видані на підставі наказів про результати проведення атестації робочих місць на умовах праці №32-в від 06.07.1994, №22-в від 04.12.2002, №41-в від 02.12.2007, №61 від 26.12.2011 (а.с16-27), наказів про прийняття на роботу № 21-к від 03.02.1987, №103-к1 від 30.06.1987, №15-к від 01.02.1989, №05-к від 04.02.2013, а також особової карти, відомостей про нарахування заробітної плати за 1987-2013 роки.

Судом встановлено, що 14 лютого 2021 року позивач досяг 55-річного віку, у зв`язку з чим він неодноразово звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявами про призначення пенсії за віком за Списком №2 згідно зі статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, на заяву позивача про призначення пенсії від 30.06.2021, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 07.07.2021 №1900-0214-8/20112 позивачу відмовлено в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 03.02.1987 по 04.02.2013 на посаді електрозварювальних ручного зварювання в ТзОВ «Тернопільбуд», згідно з довідкою №45 від 16.06.2021, оскільки довідка не відповідає Додатку №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (не вказано посилання на Список №2, розділ, підрозділ посади, відпрацьовані робочі дні).

22.09.2021 позивач вдруге звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії та надав нову довідку від 22.09.2021 №65 видану промисловою базою ТзОВ «Тернопільбуд». Однак листом від 04.10.2021 №1900-0214-9/29419 відповідач відмовив у призначенні пенсії, посилаючись на те, що для обчислення пільгового стажу неможливо врахувати довідку від 22.09.2021 №65 видану промисловою базою ТОВ «Тернопільбуд», оскільки згідно пункту 3 Порядку 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтверджена документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

В подальшому позивач знову звертався до відповідача із заявами про призначення пенсії (останній раз позивач звертався 29 серпня 2022 року). За результатами розгляду його заяви від 29 серпня 2022 року, Головним управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 13.09.2022 №3206-3374/К-02/8-1900/22 відмовлено у призначенні пенсії.

Відмова мотивована, тим що в пільговій довідці від 22.09.2021 №65 вказана не вірна постанова Кабінету Міністрів України, якою затверджено Списки виробництв, робіт і професій, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Також не надано документів, котрі би підтверджували, в якому саме цеху позивач працював. Оскільки, за результатами атестації робочих місць (накази за 1994, 2002 та 2007 роки), підтверджено право на пільгову пенсію електрозварника ручного зварювання в цеху металовиробів, а згідно наданих документів, позивач був прийнятий в арматурний цех. Тому, до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за Списком №2, можливо зарахувати лише період з 03.02.1987 по 21.08.1992, що є не достатнім для призначення пенсії на пільгових умовах.

Позивач вважаючи дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 19.07.2003 №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) та Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Згідно з пунктом 2 розділу XV Закону №1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; (далі -Закон №1788), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За приписами статті 100 Закону №1788, особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Отже, необхідною умовою для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2.

Статтею 62 Закону №1788 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (пункт 20 Порядку №637).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Спірним у даній справі є питання стосовно зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 02.02.1987 по 04.02.2013 на посаді електрозварника ручного зварювання.

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (Список №2), відповідач посилається на те, що до пільгового стажу неможливо зарахувати період, зокрема, з 02.02.1987 по 04.02.2013, оскільки у довідці від 22.09.2021 № 65 виданої промисловою базою ТзОВ «Тернопільбуд» вказана не вірна постанова Кабінету Міністрів України якою, затверджено Списки виробництв, робіт і професій, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Також не надано документів, котрі би підтверджували, в якому саме цеху позивач працював

Надаючи оцінку наведеним доводам відповідача, суд зазначає наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 (далі Порядок, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах (п. 2 Порядку).

Згідно з пунктом 4 Порядку, атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з МОЗ (п. 8 Порядку).

Відповідно до положень пункту 9 Порядку, перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно з пунктом 3 Порядком застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за №1451/11731 (далі Порядок №383, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

За правилами пункту 4 Порядку №383 згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника (пункт 4.2 Порядку №383).

Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.

Комплексний аналіз норм Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Як було зазначено судом раніше, згідно з пунктом 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Судом з`ясовано, що у період роботи позивача з 02.02.1987 по 04.02.2013 на посаді «електрозварник ручного зварювання» були чинним положення постанови КМУ від 22.08.1956 №1173, якою було затверджено Список №2 виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і пільгових розмірах.

Згідно з розділом XXXII «Загальні професії» Списку №2, що затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, до професій і посад, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відносяться: зокрема електрозварники.

Список №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, діяв до 11.03.1994.

Потім регулював ці відносини Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, що діяв до 16.01.2003. Цей Список містить в собі розділ XXXIII «Загальні професії», пункт 906, - електрозварники ручного зварювання.

В подальшому чинними були Списки №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003.

Відповідно до розділу XXXIII «Загальні професії (У всіх галузях господарства)» Списку 2, затвердженого вказаною постановою Кабінету Міністрів України, право на пільгову пенсію мають: електрозварники ручного зварювання (код 33).

Таким чином, посада «електрозварник ручного зварювання» (у період з 02.02.1987 по 04.02.2013) була передбачена у вищезазначених Списках №2. При цьому, починаючи з 1994 року на підприємствах, де був працевлаштований позивач, проводилася атестація робочих місць, що також підтверджується, зокрема наказами №32-в від 06.07.1994, №22-в від 04.12.2002, №41-в від 02.12.2007, №61 від 26 12 2011 (а.с 16-27.).

Щодо зазначення у довідці від 22.09.2021 №65 виданої промисловою базою ТзОВ «Тернопільбуд» невірної постанови Кабінету Міністрів України якою, затверджено Списки виробництв, робіт і професій, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, то суд зазначає, що вказана обставина жодним чином не може бути підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки, така довідка видається роботодавцем, а тому відповідальністю за допущення описки у такій довідці покладається на роботодавця, а не на працівника.

Судом встановлено, що подана позивачем довідка від 22.09.2021 №65 засвідчена печаткою підприємства та підписами посадових осіб, містить обов`язкові відомості про періоди роботи, характер виконуваної роботи у спірний період та підстави видачі довідки з посиланням на первинні документи.

Крім того, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідач також посилається на те, що позивачем не надано документів, котрі би підтверджували, в якому саме цеху позивач працював.

Частиною 3 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

При цьому, пунктом 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо того, що відповідачем вчинялись будь-які дії щодо витребування необхідних документів, а не вчинення органами Пенсійного фонду України таких дій, на думку суду, покладає надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки надані останнім документи містять усі необхідні реквізити та відомості, які дають право позивачу для зарахування спірних періодів до пільгового стажу, у тому числі, за Списком №2.

Варто також зауважити, що факт перебування позивача на посаді електрозварники ручного зварювання, підтверджується також наявними в матеріалах справи архівними довідками, наказами, трудовою книжкою, що відповідачем не заперечується та не спростовується.

Таким чином, підсумовуючи наведене, суд зазначає, що на момент звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах у позивача були наявні усі підстави, передбачені пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з огляду на що суд дійшов висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах є протиправною.

З урахуванням викладеного та з метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити і здійснити виплату позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з 29 серпня 2022 року.

Суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Оскільки позов підлягає до задоволення, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн, сплачений згідно з квитанції №18 від 21.09.2022 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управляння Пенсійного фонду України в Тернопільській області в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах по списку №2 на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управляння Пенсійного фонду України в Тернопільській області з 29 серпня 2022 року призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по списку №2 на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 09 листопада 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.