Справа № 500/3284/22
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3284/22

07 листопада 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій, позивач просив суд:

визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №48 від 20.04.2022 про відмову ОСОБА_1 в призначенні дострокової пенсії за віком, та скасувати його;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком з 01 квітня 2022 року, відповідно до ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14.04.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Відповідач відмовив у такому призначенні у зв`язку з тим, що право на достроковий вихід на пенсію вже використала дружина позивача. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його конституційне право на соціальний захист.

Ухвалою суді від 19.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області 30.09.2022 надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень вказано, що підстави для призначення дострокової пенсії позивачу відповідно до ст.115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відсутні. Дружина позивача використала своє право вибору на отримання пенсії не залежно від її виду до досягнення пенсійного віку, а тому Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області правомірно відмовлено у призначенні позивачу дострокової пенсії за віком.

Від позивача 14.10.2022 надійшла відповідь на відзив, в якому просить залучити до участі у справі як співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, оскільки рішення про відмову прийняте саме цим органом.

Ухвалою суду від 18.10.2022 залучено до участі у справі Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві та встановлено строк для подання відзиву на позов.

Розглянувши позовну заяву, відзив на позовну заяву, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Раславка Кременецького району Тернопільської області, де проживає і на даний час.

05.11.1989 між ним і громадянкою ОСОБА_2 було укладено шлюб (свідоцтво про шлюб серії № НОМЕР_1 ).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії № НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_1 , є батьком, про що зроблено запис № 15 в книзі реєстрації актів про народження.

Згідно Медичного висновку №563 від 31.07.1993 ОСОБА_3 (син) має захворювання, яке відповідає розділу 1 пункту І Додатку І наказу Про перелік медичних показань та порядок видачі медичних висновків дітям-інвалідам з дитинства віком до 16 років № 175 від 05.12.1991, а саме олігофренію. Довідкою до акта огляду МСЕК № 0056220 від 26.11.2012 підтверджується, що був здійснений повторний огляд ОСОБА_3 і встановлена І група інвалідності підгрупа А довічно, інвалід з дитинства.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 20.01.2022.

14.04.2022 позивач звернувся до Тернопільського управління ПФУ в Тернопільській області із заявою про призначення йому дострокової пенсії за віком на підставі п.3 ч.1 ст.115 ЗУ Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування. Вказана заява була прийнята та зареєстрована того ж дня за № 1057.

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №48 від 20.04.2022 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю права на призначення дострокової пенсії, оскільки згідно поданих документів долучених до заяви, є заява матері дитини-інваліда про використане право на призначення пенсії (незалежно від виду) до досягнення віку, передбаченого статтею 26 Закону.

Страховий стаж позивача складає 32 роки 02 місяці 15 днів.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1900-0209-8/11758 від 26.04.2022 року позивача повідомлено про відмову у призначенні пенсії за віком.

Вважаючи свої права на пенсійне забезпечення порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до ст.1 Закону №1058-ІV, пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно із п.1 ч.1 ст.8 Закону №1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону №1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.115 Закону №1058-IV, право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому, до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років.

За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком після досягнення 55 років та за наявності страхового стажу не менше 20 років.

Статтею 17 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) передбачено, що жінки, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти є і ж статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії (стаття 94).

У разі відсутності матері, коли виховання дитини-інваліда здійснювалось його батьком, йому призначається пенсія за віком після досягнення 55 років при стажі роботи 20 років.

Тобто, дострокова пенсія за віком призначається одному з батьків за вибором матері у випадку досягнення встановленого віку та наявності страхового стажу.

Судом встановлено, що дружина позивача - ОСОБА_5 перебуває на обліку в Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та з 29.06.2016 отримує пенсію за вислугою років, що підтверджується довідкою відповідача.

Отже, станом на 14.04.2022 (день звернення позивача до відповідача із заявою про призначення достроково пенсії за віком) дружина позивача пенсію за віком призначену їй як матері інваліда з дитинства, не отримувала.

Суд зазначає, що ні Закон №1058-IV, ні Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстровано у Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1), не визначають таку підставу для відмови у призначенні пенсії, як використання права на призначення пенсії дружиною.

Таким чином, дружина позивача, право на отримання пенсії з підстав, передбачених пунктом третім частини першої статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, не використала, надавши згоду на призначення пенсії з цих підстав своєму чоловікові, що узгоджується з приписами абзацу другого пункту третього частини першої статті 115 Закону № 1058-IV.

Отже, дружина позивача, маючи право на різні види пенсії, обрала вид пенсії за вислугою років, а позивач з огляду на положення статті 115 Закону має суб`єктивне право як один із членів подружжя, що здійснювало виховання дитини з інвалідністю, на призначення дострокової пенсії за віком.

Враховуючи вищевикладене, твердження відповідача про те, що дружиною позивача вже використано право на призначення їй пенсії (незалежно від виду) до досягнення пенсійного віку (тобто дострокове призначення пенсії), й відсутність у зв`язку з цим у позивача права на призначення дострокової пенсії за віком, як у батька дитини з інвалідністю відповідно до пункту третього частини першої статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, є безпідставним та ґрунтується на неправильному застосуванні норм чинного законодавства.

У свою чергу, суд зазначає, що допустимість реалізації права батька дитини з інвалідністю на призначення йому дострокової пенсії за віком не може ставитися в залежність від реалізації матір`ю свого права на пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання. Крім того, на час звернення до відповідача із відповідною заявою позивачем дотримані умови щодо досягнення необхідного віку (55 років) та наявності страхового стажу не менше 20 років, що не заперечується відповідачем у спірній відмові.

За таких обставин, відмова відповідача у призначенні позивачу дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування є протиправною, а позовна вимога в цій частині підлягає задоволенню у спосіб: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві № 48 від 20.04.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком відповідно до абзацу 2 пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити дострокову пенсію за віком ОСОБА_1 , відповідно до абзацу 2 пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно із частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Разом з тим, суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно із ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки, позивач звернувся до відповідача 14.04.2022 (не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку), тому пенсія за віком має бути призначена з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 01.04.2022, а тому дана вимога підлягає до задоволення.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні дострокової пенсії за віком, як батькові дитини з інвалідністю, що здійснював виховання дитини з інвалідністю до шестирічного віку відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не відповідають вимогам пунктів 1, 3, 5, 6 частини другої статті 2 КАС України.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позовних вимог та згідно із ст.139 КАС України судові витрати позивачки в сумі 992 грн. 40 коп., сплачені згідно квитанції підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві та з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві № 48 від 20.04.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком відповідно до абзацу 2 пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити дострокову пенсію за віком ОСОБА_1 , відповідно до абзацу 2 пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 01.04.2022.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 496,20 грн.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України вм. Києві на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 07 листопада 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: с. Раславка,Кременецький район, Тернопільська область,47045 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769);

- Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження/місце проживання: вул. Бульварно-Кудрявська, 16,м. Київ 53,04053 42098368);

Головуючий суддя Осташ А.В.