Справа № 440/6688/22
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2022-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/6688/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Глобинської міської ради про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 /позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Глобинської міської ради (далі - відповідач), в якому просив стягнути з Глобинської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в період з 08.12.2020 (день звільнення) по 08.02.2022 (день проведення остаточного розрахунку, які належали до виплати на час звільнення) в сумі 361875,60 грн.

Позов обґрунтований тим, що на дату звільнення позивача із займаної посади 08.12.2020 відповідач не провів із позивачем розрахунок по заробітній платі, а саме: не виплатив компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 40992,60 грн, яка стягнута надалі рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.09.2021 у справі №440/4827/21. Вказана сума виплачена відповідачем лише 08.02.2022. Таким чином, відповідно до положень статті 117 Кодексу законів про працю України позивач вважає, що має право на отримання середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 08.12.2020 по момент фактичного розрахунку 08.02.2022 у загальній сумі 361875,60 грн.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

У наданому до суду відзиві на позовну заяву /а.с. 27 - 29/ представник відповідача заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні у повному обсязі, посилаючись на те, що заборгованість зі сплати заробітної плати виникла не з вини Глобинської міської ради, оскільки у останньої були відсутні відомості щодо невиплаченої компенсації за невикористану відпустку ОСОБА_1 , натомість обов`язок сплати компенсації був покладений на головного бухгалтера Обознівської сільської ради ОСОБА_2 , яка інформації щодо наявності заборгованості при проведенні розрахунку до Глобинської міської ради не надала, що підтверджує Передавальний акт, в УДКСУ в Глобинському районі кредиторська заборгованість на кінець 2020 року не була зареєстрована. Також зауважував, що розмір стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є неспівмірним з розміром заборгованості (більше ніж 8 разів).

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2022 у задоволенні клопотання Глобинської міської ради про залишення позовної заяви без розгляду та клопотання про витребування доказів відмовлено.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

Відповідно до розпорядження Глобинського міського голови "Про звільнення у зв`язку з припиненням повноважень" № 373/03-04-О.С. від 08.12.2020 /а.с. 41/ ОСОБА_1 звільнено з посади Обознівського сільського голови 08.12.2020 у зв`язку з припиненням повноважень.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.09.2022, яке набрало законної сили 19.10.2021 у справі №440/4827/21 /а.с. 7-8/ адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Глобинської міської ради (вул. Центральна, 285, м. Глобине, Полтавська область, 39000, ) про стягнення компенсації за невикористану відпустку задоволено. Стягнуто з Глобинської міської ради (вул. Центральна, 285, м. Глобине, Полтавська область, 39000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 40992,60 грн.

Відповідно до виписки по надходженням АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 07.04.2022 /а.с. 9/ та платіжного доручення №34 від 07.02.2022 /а.с. 43/ Глобинською міською радою 08.02.2022 виплачено ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку відповідно до рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.09.2022 у справі №440/4827/21, в сумі 32999,04 грн.

Посилаючись на те, що станом на дату звільнення позивача із займаної посади 08.12.2020 відповідач не провів із позивачем розрахунок по виплаті компенсації за невикористану відпустку у сумі 40992,60 грн, яка була присуджена позивачу рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.09.2021 у справі №440/4827/21, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 08.12.2020 по момент фактичного розрахунку 08.02.2022.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до положень статті 3 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 7 червня 2001 року № 2493-III посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

За приписами частини 3 статті 7 вказаного Закону на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

За змістом статті 1 Кодексу законів про працю України /далі - КЗпП України, у редакції, чинній на час виникнення та існування спірних правовідносин/ Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя працівників, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Відповідно до частини 1 статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 117 КЗпП України (в редакції Закону № 2352-IX від 01.07.2022, чинній на час звернення позивача до суду та розгляду справи в суді) встановлено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Розрахунок середнього заробітку здійснюється на підставі пунктів 2 та 8 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" від 08.02.1995 №100.

Так, абзацами першим - третім пункту 2 Порядку №100 встановлено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до пункту 8 вказаного Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Системний аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником в день звільнення повний розрахунок та виплатити всі суми, що йому належать до виплати. В разі невиконання такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу настає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. Таке правове регулювання є способом досягти балансу між захистом прав працівника та додержанням принципів справедливості і співмірності у трудових відносинах, враховуючи фактичні обставини, за яких стався несвоєчасний розрахунок та міру добросовісної поведінки роботодавця.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивача звільнено 08.12.2020, при цьому виплату позивачу грошової компенсації за невикористану відпустку здійснено відповідачем лише 08.02.2022, відтак суд доходить висновку про допущення відповідачем бездіяльності щодо виплати позивачу компенсації за невикористану відпустку, внаслідок чого відповідач повинен виплатити позивачу його середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку відповідно до положень статті 117 КЗпП України, але не більш ніж за шість місяців.

Суд відхиляє доводи відповідача про відсутність вини у своєчасному розрахунку при звільненні із позивачем з огляду на те, що обов`язок сплати компенсації був покладений на головного бухгалтера Обознівської сільської ради ОСОБА_2 , яка інформації щодо наявності заборгованості при проведенні розрахунку до Глобинської міської ради не надала, що підтверджує Передавальний акт, в УДКСУ в Глобинському районі кредиторська заборгованість на кінець 2020 року не була зареєстрована.

Суд акцентує увагу на тому, що позивача звільнено на виконання рішення першої сесії Глобинської міської ради VIII скликання від 08.12.2020 № 1 згідно із розпорядженням Глобинського міського голови від 08.12.2020 № 373/03-04-О.С., пунктом 2 якого визначено головному бухгалтеру Обознівської сільської ради (Царенко А.А.) виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану частину щорічної основної відпустки терміном 10 календарних днів за період з 08.07.2017 по 07.07.2018, додаткову оплачувану відпустку терміном 15 календарних днів (стаж служби в органах місцевого самоврядування станом на 08.07.2016 складав 22 роки), додаткову оплачувану відпустку 15 календарних днів (стаж служби в органах місцевого самоврядування станом на 08.07.2017 складав 23 роки), додаткову оплачувану відпустку 15 календарних днів (стаж служби в органах місцевого самоврядування станом на 08.07.2018 складав 24 роки), додаткову оплачувану відпустку 15 календарних днів (стаж служби в органах місцевого самоврядування станом на 08.07.2019 складав 25 роки).

Таким чином Глобинська міська рада була обізнана із наявністю обов`язку виплати позивачеві грошової компенсації за невикористану частину відпустки, однак не вжила достатніх заходів щодо контролю за виконанням відповідного розпорядження, тому доводи про відсутність вини у своєчасному розрахунку при звільненні із позивачем є необгрунтованими.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Глобинської міської ради № 02-28/2344 від 21.09.2022 /а.с. 44/ середньомісячна заробітна плата складає 24381,00 грн.

З огляду на вимоги статті 117 КЗпП України, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за 6 місяців становить 146286,00 грн (24381,00 грн х 6 місяців).

Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв встановлення справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його колишнього роботодавця (пункт 71 постанови від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц).

Суд може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, і таке зменшення має залежати від розміру недоплаченої суми (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 27 квітня 2016 року у справі №6-113цс16; висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц, щодо відступлення від частини висновків Верховного Суду України, наведених у постанові від 27 квітня 2016 року у справі №6-113цс16).

Зменшуючи розмір відшкодування, визначений відповідно до статті 117 КЗпП України, виходячи зі середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні, необхідно враховувати таке (пункт 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц):

- розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором;

- період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум;

- ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника;

- інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність можливого розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Наведений підхід до вирішення питання обрахунку належного до виплати розміру середнього заробітку підтримано Верховним Судом, зокрема, у постанові від 30.11.2020 у справі № 480/3105/19.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи співмірність розміру можливих пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні, суд вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи та наведеним вище критеріям зменшення розміру відшкодування та визначення до виплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 40992,60 грн, що становить 100% від суми заборгованості, яка належала до виплати позивачу на час звільнення та не була виплачена позивачу у день його звільнення.

Таким чином, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 40992,60 грн, що дорівнює 100% виплаченої із затримкою компенсації за невикористану відпустку.

Водночас, в решті позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити за їх необґрунтованістю, виходячи з наведених вище мотивів.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За подання позову до суду позивач поніс витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 3618,76 грн.

Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позову, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 409,93 грн.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Глобинської міської ради (вул. Центральна, 285, м. Глобине, Полтавська область, 39000, ) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити частково.

Стягнути з Глобинської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 40992,60 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Глобинської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 904,93 грн (дев`ятсот чотири гривні дев`яносто три копійки).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.В. Довгопол