Справа № 282/812/22
Суддя: Носач В. М.
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 282/812/22
Провадження № 2-а/282/19/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року

смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - Носача В.М.,

при секретарі судового засідання - Поварчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Гарбузюк Олександр Олександрович, до поліцейського СРПП ВП №5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшого сержанта поліції Іванчука Сергія Леонідовича, Головного управління національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Гарбузюк О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до поліцейського СРПП ВП №5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшого сержанта поліції Іванчука Сергія Леонідовича, ГУНП в Житомирській області про скасування постанови від 27.08.2022 серії БАБ №163179 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Окрім того просив відшкодувати судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що вищезазначеною постановою поліцейського СРПП ВП №5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (чотириста двадцять п`ять гривень) за ч.1 ст.126, ч.1 ст.121 та ст.125 КУпАП за те, що нібито 27.08.2022 у невстановлений час на автодорозі село Романівна - село міського типу Романів невстановленого району та невстановленої області ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «ВАЗ» моделі «21063» з д.н.з. НОМЕР_1 не маючи при собі посвідчення водія встановленої категорії, на транспортному засобі не працюють задні габаритні ліхтарі в темну пору доби, транспортний засіб не укомплектований аптечкою та вогнегасником, чим порушив п. 2.1.а; 31.6. б; 31.4.7.Є ПДР України.

Дану постанову позивач вважає незаконною, а тому просив її скасувати.

Ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 27 вересня 2022 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомленням) сторін.

19.10.2022 на адресу суду від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 . Відзив мотивовано тим, що підставою для зупинки транспортного засобу слугувало керування водієм транспортним засобом у якого в темну пору доби не працював задній габаритний ліхтар. Крім того, водій не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, транспортний засіб не укомплектований аптечкою та вогнегасником, що є порушенням п.2.1а, 31.6 б, 31.4.7 є ПДР України. У відзиві також вказано, що позивач був повідомлений про час та місце розгляду справи та йому були роз`яснені його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (зачитано вголос), а також він мав можливість ознайомитися із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу, однак цілеспрямовано відмовився від такого права, а тому позивач не був обмежений у своїх правах.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою серії БАБ № 163179 від 27.08.2022 винесеною поліцейським СРПП ВП № 5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшим сержантом поліції Іванчуком Сергієм Леонідовичем притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. (чотириста двадцять п`ять гривень). Постанова мотивована тим, що 27.08.2022 на автодорозі село Романівна - село міського типу Романів ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «ВАЗ» моделі «21063» з д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення водія встановленої категорії, на транспортному засобі не працюють задні габаритні ліхтарі в темну пору доби, транспортний засіб не укомплектований аптечкою та вогнегасником, чим порушив п. 2.1.а; 31.6. б; 31.4.7.Є ПДР України.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У випадках, передбачених частиною першою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Отже, саме інспектор Національної поліції уповноважений розглядати адміністративні справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та за наслідками розгляду приймати постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що встановлений частиною третьою ст. 286 КАС України перелік можливих судових рішень є вичерпним, і не передбачає право суду визнавати дії суб`єкта владних повноважень протиправними у даній категорії справ, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовної вимоги в частині визнання дій поліцейського СРПП ВП №5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області незаконними.

Відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП передбачена за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Статтею 125 КУпАП, передбачена відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.126 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 та ст.125 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідачем, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, факт порушення позивачем ОСОБА_1 правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, оскільки доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надали.

Так, при перегляді відеозаписів, що містяться на диску, доданому відповідачем до відзиву, як доказ вчинення ОСОБА_1 правопорушень зазначених у оскаржуваній постанові, встановлено, що працівником поліції був зупинений автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21063» з д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Підійшовши до водія, працівник поліції не представився та не повідомивши причини зупинки вказав, що в нього є підозра відносно того, що водій керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, після чого працівник поліції провів огляд водія на стан сп`яніння та всі послідуючі дії були спрямовані складання матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП. Разом з тим, з дослідженого відеозапису вбачається, що на ньому не зафіксовано того, що поліцейським було проведено розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 та ст. 125 КУпАП. Так само, доданий відеозапис не містить відомостей про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 та ст. 125 КУпАП.

Окрім того, поліцейським належним чином не встановлено час вчинення ОСОБА_1 зазначених правопорушень, так як вказані відомості у оскаржуваній постанові відсутні.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 та ст. 125 КУпАП, є не доведеним.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 та ст. 125 КУпАП, підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 496 грн 20 коп.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Враховуючи, що представником позивача у позовній заяві вказано, що докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу будуть надані в порядку п.2 с.7 ст.139 КАС України, питання про стягнення таких витрат судом не вирішувалось.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 33, 140, 247, 258, 276, 283, 293 КУпАП, ст. 9, 72, 77, 121, 139, 194, 229, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) задовольнити частково.

Скасувати постанову серії БАБ № 163179 від 27.08.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі, винесену поліцейським СРПП ВП № 5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшим сержантом поліції Іванчуком Сергієм Леонідовичем.

Справу про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) - закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області (місце знаходження: вул. Старий бульвар, 5/37, м. Житомир) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В.М. Носач