Справа № 640/20493/21
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

07 листопада 2022 року справа №640/20493/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «УКРВІПСЕРВІС» (далі по тексту - позивач, ТОВ «УКРВІПСЕРВІС»)
доКиївської митниці (далі по тексту - відповідач)
провизнання протиправними та скасування рішень відповідача про коригування митної вартості товарів від 12 жовтня 2021 року №UA100120/2020/000067/2, від 28 жовтня 2020 року №UA100120/2020/000074/2, від 10 листопада 2020 року №UA100120/2020/000086/2, від 14 грудня 2020 року №UA100120/2020/000088/2 та від 16 грудня 2020 року №UA100120/2020/000089/2
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи про протиправність спірних рішень про коригування митної вартості товарів, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що на підтвердження заявленої митної вартості товару подані всі передбачені чинним законодавством документи, проте відповідач, усупереч наведеному, визнав їх недостатніми та розпочав процедуру консультації, за результатами якої визначив митну вартість товарів за резервним методом.

Ухвалою від 26 липня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/20493/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказав про відповідність оскаржуваних рішень вимогам чинного законодавства, оскільки причинами, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, є неподанння ним всіх запрошених документів, відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах.

Ухвалою від 05 вересня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва замінив первісного відповідача - Київську митницю Держмитслужби його правонаступником - Київською митницею.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

13 грудня 2018 року між компанією DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED (далі - продавець) та ТОВ «УКРВІПСЕРВІС» (далі - покупець) укладено контракт на поставку №1312/2018, згідно з пунктом 1.1 якого продавець зобов`язується поставити товар, вироблений на фабриці Meijing Lighting Factory Co., LTD, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар згідно з кількістю та вартістю, обумовленими сторонами в інвойсах до даного контракту.

Пунктом 1.2 контракту передбачено, що умови поставки до даного контракту зазначаються в інвойсах (у відповідності до Інкотермс 2010).

Meijing Lighting Factory Co., LTD фабрика є підрозділом DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED (пункт 1.3 контракту).

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 контракту загальна вартість цього контракту складає 13 283,23 доларів США. Ціни на товар визначені в інвойсах.

У відповідності до пунктів 3.1, 3.2 контракту покупець здійснює оплату загальної вартості окремої поставки, узгодженій сторонами, після реалізації товару, в окремих випадках, обумовлених сторонами, можлива передоплата. Оплата за товар здійснюється покупцем на протязі 90 банківських днів з дня поставки.

22 січня 2019 року між компанією DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED (далі - продавець) та ТОВ «УКРВІПСЕРВІС» (далі - покупець) укладено додаткову угоду №1 до контракту, якою пункти 2.1, 2.2, 2.3 викладено таким чином: «Асортимент, ціна, кількість, умови поставки конкретної партії товару встановлюються сторонами в інвойсах, які є невід`ємною частиною цього контракту. Ціна товару включає вартість його зберігання та погрузки, тари, упаковки та маркування. Загальна вартість цього контракту складає 1 500 000,00 доларів США.».

При цьому, пункт 3.1 контратку викладено таким чином: «Покупець здійснює оплату загальної вартості кожної окремої партії товару, погодженої сторонами, на протязі 90 банківських днів після реалізації товару, якщо інше не визначено в інвойсі.».

Додатковими угодами від 01 серпня 2019 року №2 та від 15 вересня 2019 року №3 до контракту сторонами внесено зміни до пункту 13 контракту «Юридичні адреси сторін».

12 жовтня 2020 року ТОВ «УКРВІПСЕРВІС» в порядку електронного декларування подано до Київської митниці митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ №UA100120/2020/364951 (далі - МД) з метою митного оформлення товару №1 - №7.

У графі 42 митну вартість товару №1 позивач визначив за ціною договору, а саме: у розмірі 1 170,06 доларів США, товару №2 - 11,04 доларів США, товару №3 - 8 471,87 доларів США, товару №4 - 1 154,25 доларів США, товару №5 - 333,79 доларів США, товару №6 - 8 316,00 доларів США, товару №7 - 34,00 доларів США.

На підтвердження зазначеної у митній декларації митної вартості товару, позивач надав митному органу наступний перелік документів:

- зовнішньоекономічний контракт від 13 грудня 2018 року №1312/2018;

- додаткову угоду від 22 січня 2019 року №1;

- додаткову угоду від 01 серпня 2019 року №2;

- додаткову угоду від 15 вересня 2019 року №3;

- коносамент від 05 вересня 2020 року №SZNLEG1903354;

- рахунок-фактуру (інвойс) від 05 вересня 2020 року №HKUA-0509/2020/71;

- автотранспортну накладну від 09 жовтня 2020 року №4.

За результатами розгляду митної декларації та поданих документів, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 12 жовтня 2020 року №UA100120/2020/000067/2, згідно якого митну вартість імпортованого товару визначено за резервним методом на такому рівні: товару №1 у розмірі 1 902,51 доларів США, товару №2 - 14,59 доларів США, товару №3 - 13 803,00 доларів США, товару №4 - 1 523,10 доларів США, товару №5 - 361,01 доларів США, товару №6 - 8 757,90 доларів США, товару №7 - 38,13 доларів США.

Вказане рішення обґрунтовані тим, що надані для підтвердження митної вартості документи містять розбіжності стосовно відомостей щодо включення числових значень складових митної вартості до ціни товару:

1) в інвойсі від 05 вересня 2020 року №HKUA-0509/2020/71 не зазначено умови оплати за товар, тоді як пунктом 3.1 контракту від 13 грудня 2018 року №1312/2018 (додаткова угода від 22 січня 2019 року №1) передбачено оплату протягом 90 банківських днів після реалізації товару;

2) відповідно до пункту 2.2 контракту від 13 грудня 2018 року №1312/2018 (додаткова угода від 22 січня 2019 року №1) ціна товару включає вартість його зберігання і навантаження, тари, пакування та маркування, а відповідно до інвойсу від 05 вересня 2020 року №HKUA-0509/2020/71 товар поставляється на умовах СPT-Kiev (термін СPT «фрахт/перевезення оплачено до…» означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим, та додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення) - до ціни товару на умовах поставки СPT-Kiev відповідно до пункту 2.2 контратку не включено витрати на транспортування товару до названого місця призначення;

3) до митного оформлення відповідно до пункту 8 частини другої статті 53 Митного кодексу України не подано страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

4) декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СPT витрат й ризиків, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару до названого місця призначення, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Враховуючи вищевикладене та керуючись положеннями частин другої та третьої статті 53 та частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України, декларанту надіслано повідомлення з вимогою надіслати до митного органу протягом 10 календарних наступні документи (за наявності):

1) відповідно до пункту 8 частини другої статті 53 Митного кодексу України страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

2) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається - договір між компанією DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED та компанією виробником товарів Meijing Lighting Factory Co.;

3) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) - рахунок компанії виробника товарів Meijing Lighting Factory Co.;

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару Meijing Lighting Factory Co.;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

На вимогу митного органу, декларант подав такі документи: 1) експертний висновок Житомирської ТПП від 12 жовтня 2020 року №В-1921; 2) прайс-лист компанії DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED.

За результатами опрацювання додаткових документів, митний орган встановив, що прайс-лист компанії DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED містить інформацію щодо ціни товарів на умовах поставки FOB-Shekou, тоді як відповідно до інвойсу від 05 вересня 2020 року №HKUA-0509/2020/71 поставка товарів здійснюється на умовах CPT-Kiev.

12 жовтня 2020 року декларантом надіслано повідомлення про відмову у подачі на вимогу митниці додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України, а тому не виконано вимог щодо надання додаткових документів у повному обсязі.

Митна вартість товару визначена із застосуванням методу визначення митної вартості товарів 2ґ (резервний метод) відповідно до статті 64 Митного кодексу України з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Також, митним органом сформовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товарів від 12 жовтня 2020 року №UA100120/2020/00231.

12 жовтня 2020 року ТОВ «УКРВІПСЕРВІС» в порядку електронного декларування подано до Київської митниці митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ №UA100120/2020/635936 (далі - МД) з метою митного оформлення товару №1 - №5.

У графі 42 митну вартість товару №1 позивач визначив за ціною договору, а саме: у розмірі 2 701,45 доларів США, товару №2 - 827,94 доларів США, товару №3 - 6 898,40 доларів США, товару №4 - 202,52 доларів США, товару №5 - 2 748,14 доларів США.

На підтвердження зазначеної у митній декларації митної вартості товару, позивач надав митному органу наступний перелік документів:

- зовнішньоекономічний контракт від 13 грудня 2018 року №1312/2018;

- додаткову угоду від 22 січня 2019 року №1;

- додаткову угоду від 01 серпня 2019 року №2;

- додаткову угоду від 15 вересня 2019 року №3;

- коносамент від 17 вересня 2020 року №SZNLEG1903283;

- рахунок-фактуру (інвойс) від 17 вересня 2020 року №HKUA-1709/2020/72;

- автотранспортну накладну від 27 жовтня 2020 року №5.

За результатами розгляду митної декларації та поданих документів, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 28 жовтня 2020 року №UA100120/2020/000074/2, згідно якого митну вартість імпортованого товару визначено за резервним методом на такому рівні: товару №1 у розмірі 4 391,28 доларів США, товару №2 - 1 092,88 доларів США, товару №3 - 11 224,69 доларів США, товару №4 - 267,90 доларів США, товару №5 - 4 473,88 доларів США.

Вказане рішення обґрунтовані тим, що надані для підтвердження митної вартості документи містять розбіжності стосовно відомостей щодо включення числових значень складових митної вартості до ціни товару:

1) в інвойсі від 05 вересня 2020 року №HKUA-0509/2020/71 не зазначено умови оплати за товар, тоді як пунктом 3.1 контракту від 13 грудня 2018 року №1312/2018 (додаткова угода від 22 січня 2019 року №1) передбачено оплату протягом 90 банківських днів після реалізації товару;

2) відповідно до пункту 2.2 контракту від 13 грудня 2018 року №1312/2018 (додаткова угода від 22 січня 2019 року №1) ціна товару включає вартість його зберігання і навантаження, тари, пакування та маркування, а відповідно до інвойсу від 05 вересня 2020 року №HKUA-0509/2020/71 товар поставляється на умовах СPT-Kiev (термін СPT «фрахт/перевезення оплачено до…» означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим, та додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення) - до ціни товару на умовах поставки СPT-Kiev відповідно до пункту 2.2 контратку не включено витрати на транспортування товару до названого місця призначення;

3) до митного оформлення відповідно до пункту 8 частини другої статті 53 Митного кодексу України не подано страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

4) декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СPT витрат й ризиків, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару до названого місця призначення, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

5) наявні розбіжності стосовно інформації про сплату фрахту: у коносаменті від 17 вересня 2020 року №SZNLEG1903283 у графі, яка стосується оплати фрахту зазначено «FREIGHT PREPAID», в іншій «AS ARRANGED», що означає оплату фрахту за домовленістю, яка не застосовується при передплаті фрахту.

Враховуючи вищевикладене та керуючись положеннями частин другої та третьої статті 53 та частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України, декларанту надіслано повідомлення з вимогою надіслати до митного органу протягом 10 календарних наступні документи (за наявності):

1) відповідно до пункту 8 частини другої статті 53 Митного кодексу України страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

2) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається - договір між компанією DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED та компанією виробником товарів Meijing Lighting Factory Co.;

3) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) - рахунок компанії виробника товарів Meijing Lighting Factory Co.;

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару Meijing Lighting Factory Co.;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

За результатами опрацювання додаткових документів, митний орган встановив, що прайс-лист компанії DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED, що містить інформацію щодо ціни товарів на умовах поставки FOB-Shekou, які не значною мірою відрізняються від ціни інвойсу на умовах поставки CPT-Kiev. Прайс-лист не містить умов, що необхідні для здійснення замовлення будь-якому продавцю, а саме: чи потрібна попередня оплата, мінімальна партія заказу, термін виконання замовлення та інші дані, отже прайс-лист суперечить поняттю «дійсної вартості» у розумінні статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.

Також, на думку митного органу, прайс-лист не містить даних щодо торгівельних марок товарівю Крім того, виробником частки товарів, що офорлюються за інвойсом є інше підприємство, а саме: Meijing Lighting Factory Co., LTD.

Крім того, експертний висновок від 27 жовтня 2020 року №В-2013, виданий на підставі контракту та інвойсу, у яких відсутні торгові марки Freya, Maytoni, Voitega. Разом з тим, у висновку вони зазначаються.

Також, при перевірці посилань експерта на сайт www.alibaba.com з`ясовано, що всі цінові пропозиції діють на умовах поставки FOB, тобто без додаткових витрат на основне перевезення (морських фрахт) та інші витрати, які виникають при перевезенні товару. Експертом без посилань на вимогу нормативного документа, а тільки за рекомендаціями громадського об`єднання робиться висновок щодо знижки на товар 10%-20%. Отже висновок н6е може бути підставою для визначення вартсоті товарів.

28 жовтня 2020 року декларантом надіслано повідомлення про відмову у подачі на вимогу митниці додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України, а тому не виконано вимог щодо надання додаткових документів у повному обсязі.

Митна вартість товару визначена із застосуванням методу визначення митної вартості товарів 2ґ (резервний метод) відповідно до статті 64 Митного кодексу України з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Також, митним органом сформовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товарів від 12 жовтня 2020 року №UA100120/2020/00231.

Також, митним органом сформовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товарів від 28 жовтня 2020 року №UA100120/2020/00245.

10 листопада 2020 року ТОВ «УКРВІПСЕРВІС» в порядку електронного декларування подано до Київської митниці митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ №UA100120/2020/636673 (далі - МД) з метою митного оформлення товару №1 - №6.

У графі 42 митну вартість товару №1 позивач визначив за ціною договору, а саме: у розмірі 3 134,48 доларів США, товару №2 - 131,15 доларів США, товару №3 - 6 264,29 доларів США, товару №4 - 303,53 доларів США, товару №5 - 1 380,07 доларів США, товару №6 - 3 160,00 доларів США.

На підтвердження зазначеної у митній декларації митної вартості товару, позивач надав митному органу наступний перелік документів:

- зовнішньоекономічний контракт від 13 грудня 2018 року №1312/2018;

- додаткову угоду від 22 січня 2019 року №1;

- додаткову угоду від 01 серпня 2019 року №2;

- додаткову угоду від 15 вересня 2019 року №3;

- коносамент від 30 вересня 2020 року №SZNLEG1903324;

- рахунок-фактуру (інвойс) від 30 вересня 2020 року №HKUA-3009/2020/73;

- автотранспортну накладну від 06 листопада 2020 року №6.

За результатами розгляду митної декларації та поданих документів, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 10 листопада 2020 року №UA100120/2020/000086/2, згідно якого митну вартість імпортованого товару визначено за резервним методом на такому рівні: товару №1 у розмірі 5 094,85 доларів США, товару №2 - 173,50 доларів США, товару №3 - 10 190,63 доларів США, товару №4 - 401,19 доларів США, товару №5 - 2 248,27 доларів США, товару №6 - 3 372,60 доларів США.

Вказане рішення обґрунтовані тим, що надані для підтвердження митної вартості документи містять розбіжності стосовно відомостей щодо включення числових значень складових митної вартості до ціни товару:

1) в інвойсі від 30 вересня 2020 року №HKUA-3009/2020/73 не зазначено умови оплати за товар, тоді як пунктом 3.1 контракту від 13 грудня 2018 року №1312/2018 (додаткова угода від 22 січня 2019 року №1) передбачено оплату протягом 90 банківських днів після реалізації товару;

2) відповідно до пункту 2.2 контракту від 13 грудня 2018 року №1312/2018 (додаткова угода від 22 січня 2019 року №1) ціна товару включає вартість його зберігання і навантаження, тари, пакування та маркування, а відповідно до інвойсу від 30 вересня 2020 року №HKUA-3009/2020/73 товар поставляється на умовах СPT-Kiev (термін СPT «фрахт/перевезення оплачено до…» означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим, та додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення) - до ціни товару на умовах поставки СPT-Kiev відповідно до пункту 2.2 контратку не включено витрати на транспортування товару до названого місця призначення;

3) до митного оформлення відповідно до пункту 8 частини другої статті 53 Митного кодексу України не подано страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

4) декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СPT витрат й ризиків, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару до названого місця призначення, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Враховуючи вищевикладене та керуючись положеннями частин другої та третьої статті 53 та частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України, декларанту надіслано повідомлення з вимогою надіслати до митного органу протягом 10 календарних наступні документи (за наявності):

1) відповідно до пункту 8 частини другої статті 53 Митного кодексу України страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

2) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається - договір між компанією DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED та компанією виробником товарів Meijing Lighting Factory Co.;

3) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) - рахунок компанії виробника товарів Meijing Lighting Factory Co.;

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару Meijing Lighting Factory Co.;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

На вимогу митного органу, декларант подав такі документи: 1) експертний висновок Житомирської ТПП від 10 листопада 2020 року №В-2103; 2) прайс-лист компанії DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED.

За результатами опрацювання додаткових документів, митний орган встановив, що прайс-лист компанії DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED містить інформацію щодо ціни товарів на умовах поставки FOB- Shekou, тоді як відповідно до інвойсу 10 листопада 2020 року №В-2103 поставка товарів здійснюється на умовах CPT-Kiev.

10 листопада 2020 року декларантом надіслано повідомлення про відмову у подачі на вимогу митниці додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України, а тому не виконано вимог щодо надання додаткових документів у повному обсязі.

Митна вартість товару визначена із застосуванням методу визначення митної вартості товарів 2ґ (резервний метод) відповідно до статті 64 Митного кодексу України з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Також, митним органом сформовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товарів від 10 листопада 2020 року №UA100120/2020/00260.

14 грудня 2020 року ТОВ «УКРВІПСЕРВІС» в порядку електронного декларування подано до Київської митниці митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ №UA100120/2020/638634 (далі - МД) з метою митного оформлення товару №1 - №9.

У графі 42 митну вартість товару №1 позивач визначив за ціною договору, а саме: у розмірі 10 625,83 доларів США, товару №2 - 739,05 доларів США, товару №3 - 150,04 доларів США, товару №4 - 22,32 доларів США, товару №5 - 1 257,30 доларів США, товару №6 - 5 085,00 доларів США, товару №7 - 199,40 доларів США, товару №8 - 58,95 доларів США, товару №9 - 925,00 доларів США.

На підтвердження зазначеної у митній декларації митної вартості товару, позивач надав митному органу наступний перелік документів:

- зовнішньоекономічний контракт від 13 грудня 2018 року №1312/2018;

- додаткову угоду від 22 січня 2019 року №1;

- додаткову угоду від 01 серпня 2019 року №2;

- додаткову угоду від 15 вересня 2019 року №3;

- коносамент від 05 листопада 2020 року №SZNLEG1903741;

- рахунок-фактуру (інвойс) від 04 листопада 2020 року №HKUA-0411/2020/74;

- автотранспортну накладну від 11 грудня 2020 року №7Е.

За результатами розгляду митної декларації та поданих документів, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 14 грудня 2020 року №UA100120/2020/000088/2, згідно якого митну вартість імпортованого товару визначено за резервним методом на такому рівні: товару №1 у розмірі 17 324,49 доларів США, товару №2 - 1 201,72 доларів США, товару №3 - 203,04 доларів США, товару №4 - 29,48 доларів США, товару №5 - 2 050,16 доларів США, товару №6 - 5 371,29 доларів США, товару №7 - 214,67 доларів США, товару №8 - 62,07 доларів США, товару №9 - 987,22 доларів США.

Вказані рішення обґрунтовані тим, що надані для підтвердження митної вартості документи містять розбіжності стосовно відомостей щодо включення числових значень складових митної вартості до ціни товару:

1) в інвойсі від 04 листопада 2020 року №HKUA-0411/2020/74 не зазначено умови оплати за товар, тоді як пунктом 3.1 контракту від 13 грудня 2018 року №1312/2018 (додаткова угода від 22 січня 2019 року №1) передбачено оплату протягом 90 банківських днів після реалізації товару;

2) відповідно до пункту 2.2 контракту від 13 грудня 2018 року №1312/2018 (додаткова угода від 22 січня 2019 року №1) ціна товару включає вартість його зберігання і навантаження, тари, пакування та маркування, а відповідно до інвойсу від 04 листопада 2020 року №HKUA-0411/2020/74 товар поставляється на умовах СPT-Kiev (термін СPT «фрахт/перевезення оплачено до…» означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим, та додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення) - до ціни товару на умовах поставки СPT-Kiev відповідно до пункту 2.2 контратку не включено витрати на транспортування товару до названого місця призначення;

3) до митного оформлення відповідно до пункту 8 частини другої статті 53 Митного кодексу України не подано страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

4) декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СPT витрат й ризиків, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару до названого місця призначення, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Враховуючи вищевикладене та керуючись положеннями частин другої та третьої статті 53 та частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України, декларанту надіслано повідомлення з вимогою надіслати до митного органу протягом 10 календарних наступні документи (за наявності):

1) відповідно до пункту 8 частини другої статті 53 Митного кодексу України страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

2) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається - договір між компанією DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED та компанією виробником товарів Meijing Lighting Factory Co.;

3) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) - рахунок компанії виробника товарів Meijing Lighting Factory Co.;

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару Meijing Lighting Factory Co.;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Як зазначив митний орган у своєму рішення, 06 жовтня 2020 року декларантом надіслано повідомлення про відмову у подачі на вимогу митниці додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України, а тому не виконано вимог щодо надання додаткових документів у повному обсязі.

Митна вартість товару визначена із застосуванням методу визначення митної вартості товарів 2ґ (резервний метод) відповідно до статті 64 Митного кодексу України з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Також, митним органом сформовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товарів від 14 грудня 2020 року №UA100120/2020/00278.

16 грудня 2020 року ТОВ «УКРВІПСЕРВІС» в порядку електронного декларування подано до Київської митниці митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ №UA100120/2020/638812 (далі - МД) з метою митного оформлення товару №1 - №11.

У графі 42 митну вартість товару №1 позивач визначив за ціною договору, а саме: у розмірі 12,05 доларів США, товару №2 - 1 835,08 доларів США, товару №3 - 301,20 доларів США, товару №4 - 5 662,65 доларів США, товару №5 - 9 700,00 доларів США, товару №6 - 88,84 доларів США, товару №7 - 83,24 доларів США, товару №8 - 72,75 доларів США, товару №9 - 384,66 доларів США, товару №10 - 641,11 доларів США, товару №11 - 9,45 доларів США.

На підтвердження зазначеної у митній декларації митної вартості товару, позивач надав митному органу наступний перелік документів:

- зовнішньоекономічний контракт від 13 грудня 2018 року №1312/2018;

- додаткову угоду від 22 січня 2019 року №1;

- додаткову угоду від 01 серпня 2019 року №2;

- додаткову угоду від 15 вересня 2019 року №3;

- коносамент від 05 листопада 2020 року №SZNLEG1903798;

- рахунок-фактуру (інвойс) від 05 листопада 2020 року №HKUA-0511/2020/75;

- автотранспортну накладну від 15 грудня 2020 року №8Е.

За результатами розгляду митної декларації та поданих документів, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 16 грудня 2020 року №UA100120/2020/000089/2, згідно якого митну вартість імпортованого товару визначено за резервним методом на такому рівні: товару №1 у розмірі 15,90 доларів США, товару №2 - 2 983,25 доларів США, товару №3 - 490,78 доларів США, товару №4 - 9 208,10 доларів США, товару №5 - 10 376,80 доларів США, товару №6 - 117,31 доларів США, товару №7 - 110,84 доларів США, товару №8 - 96,90 доларів США, товару №9 - 509,07 доларів США, товару №10 - 848,93 доларів США, товару №11 - 10,22 доларів США.

Вказане рішення обґрунтоване тим, що надані для підтвердження митної вартості документи містять розбіжності стосовно відомостей щодо включення числових значень складових митної вартості до ціни товару:

1) в інвойсі від 05 листопада 2020 року №HKUA-0511/2020/75 не зазначено умови оплати за товар, тоді як пунктом 3.1 контракту від 13 грудня 2018 року №1312/2018 (додаткова угода від 22 січня 2019 року №1) передбачено оплату протягом 90 банківських днів після реалізації товару;

2) відповідно до пункту 2.2 контракту від 13 грудня 2018 року №1312/2018 (додаткова угода від 22 січня 2019 року №1) ціна товару включає вартість його зберігання і навантаження, тари, пакування та маркування, а відповідно до інвойсу від 05 листопада 2020 року №HKUA-0511/2020/75 товар поставляється на умовах СPT-Kiev (термін СPT «фрахт/перевезення оплачено до…» означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим, та додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення) - до ціни товару на умовах поставки СPT-Kiev відповідно до пункту 2.2 контратку не включено витрати на транспортування товару до названого місця призначення;

3) до митного оформлення відповідно до пункту 8 частини другої статті 53 Митного кодексу України не подано страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

4) декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СPT витрат й ризиків, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару до названого місця призначення, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Враховуючи вищевикладене та керуючись положеннями частин другої та третьої статті 53 та частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України, декларанту надіслано повідомлення з вимогою надіслати до митного органу протягом 10 календарних наступні документи (за наявності):

1) відповідно до пункту 8 частини другої статті 53 Митного кодексу України страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

2) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається - договір між компанією DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED та компанією виробником товарів Meijing Lighting Factory Co.;

3) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) - рахунок компанії виробника товарів Meijing Lighting Factory Co.;

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару Meijing Lighting Factory Co.;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

На вимогу митного органу, декларант подав такі документи: 1) експертний висновок Житомирської ТПП від 16 грудня 2020 року №В-2420; 2) прайс-лист компанії DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED.

За результатами опрацювання додаткових документів, митний орган встановив, що прайс-лист компанії DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED містить інформацію щодо ціни товарів на умовах поставки FOB- Shekou, тоді як відповідно до інвойсу 05 вересня 2020 року №HKUA-0511/2020/75 поставка товарів здійснюється на умовах CPT-Kiev.

16 грудня 2020 року декларантом надіслано повідомлення про відмову у подачі на вимогу митниці додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України, а тому не виконано вимог щодо надання додаткових документів у повному обсязі.

Митна вартість товару визначена із застосуванням методу визначення митної вартості товарів 2ґ (резервний метод) відповідно до статті 64 Митного кодексу України з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Також, митний орган сформував картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товарів від 16 грудня 2020 року №UA100120/2020/00282.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, Окружний адміністративний суд міста Києва керується такими мотивами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частина перша статті 51 Митного кодексу України встановлює, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до положень частин другої, четвертої, восьмої та дев`ятої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Так, у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до частини першої - третьої, п`ятої статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Зокрема, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина 6 вказаної статті).

Відповідно до частини дванадцятої статті 264 Митного кодексу України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Згідно з частинами першою, сьомою, восьмою, дев`ятою статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Стаття 57 Митного кодексу України встановлює, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої-восьмої та десятої статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Термін «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України; 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Як вимагає частина друга статті 55 Митного кодексу України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити зокрема: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2 параграфу (а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Відповідно до пункту 2 параграфу (b) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

Згідно з пунктом 2 параграфу (с) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до параграфу (b) цього параграфа, оцінка для митних цілей повинна базуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, що визначає обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовуються митним органом при визначенні митної вартості товарів у Графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: - неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); - невірно проведений розрахунок митної вартості; - невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; - надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Отже, митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Наведена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №813/1229/16.

При цьому, право особи оскаржити рішення митного органу передбачено частиною першою статті 29 Митного кодексу України.

Так, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару містять посилання на те, що у поданих до митного оформлення інвойсах не зазначені умови оплати за товар, тоді як пунктом 3.1 контракту від 13 грудня 2018 року №1312/2018 (додаткова угода від 22 січня 2019 року №1) передбачено оплату протягом 90 банківських днів після реалізації товару.

Разом з тим, пунктом 3.1 контракту від 13 грудня 2018 року №1312/2018, з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 22 січня 2019 року №1, передбачено, що покупець здійснює оплату загальної вартості кожної окремої партії товару, погодженої сторонами, на протязі 90 банківських днів після реалізації товару, якщо інше не визначено в інвойсі.

Таким чином, умови контракту не передбачають обов`язкового зазначення в інвойсі строку оплати товару, оскільки такі умови визначені самим контрактом.

У той же час, умови контракту передбачають те, що в інвойсі можуть бути зазначені інші строки оплати, обумовлені сторонами, та у цьому випадку застосуванню підлягають строки зазначені саме в інвойсі.

З огляду на те, що подані позивачем інвойси не містили строку оплати товару, то логічним є висновок про те, що застосуванню підлягали саме строки, визначені пунктом 3.1 контракту від 13 грудня 2018 року №1312/2018, з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 22 січня 2019 року №1, тобто протягом 90 банківських днів після реалізації товару.

Крім того, оскаржуване рішення містить посилання на те, що до ціни товару на умовах поставки СPT-Kiev відповідно до пункту 2.2 контратку не включено витрати на транспортування товару до названого місця призначення, а також те, що декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СPT витрат й ризиків, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару до названого місця призначення, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, на що суд зазначає таке.

Пунктом 1.2 контракту передбачено, що умови поставки до даного контракту зазначаються в інвойсах (у відповідності до Інкотермс 2010).

Відповідно до положень пункту 2.2 контракту від 13 грудня 2018 року №1312/2018, з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 22 січня 2019 року №1, ціна товару включає вартість його зберігання та погрузки, тари, упаковки та маркування.

В поданих декларантом інвойсах визначено, що поставка відбувається на умовах CPT Kiev (INCOTERMS 2010).

Так, у відповідності до Інкотермс 2010 термін CPT (Carriage Paid To (…named placе of destination) Фрахт/перевезення оплачені до (… назва місця призначення) означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики втрати чи пошкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику. За умовами CPT на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Даний термін може застосовуватись під час перевезення товару будь-яким видом транспорту, виключаючи змішані перевезення. Отже, за правилами поставки на умовах СРТ, витрати на доставку товару покладаються на продавця товару, в даному випадку на компанію Development Manufacturing Factory Limited.

З огляду на зазначене, суд вважає помилковими доводи відповідача про ненадання позивачем додаткових документів на підтвердження понесених ним витрат на поставку товару та відсутності інформації щодо ціни яка сплачена, оскільки відповідно до умов контракту станом на час здійснення митного оформлення покупцем не було здійснено оплату поставленого товару.

Суд наголошує, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б вказували на те, що у ціну контракту не включено витрати продавця на перевезення товару, а не зазначення таких витрат в контракті або інвойсі, на переконання суду, не є свідченням про їх не включення за умовами поставки CPT.

Між тим, щодо доводів митного органу в частині відсутності страхових документів слід звернути увагу на те, що відомості про страхування товару відсутні, митний орган не надав до суду належних та достатніх доказів, які б вказували на те, що страхування товару здійснювалось, у той час коли ТОВ «УКРВІПСЕРВІС» стверджує про відсутність обставин страхування товару.

З огляду на викладене, суд вважає, що висновки відповідача про не надання страхових документів позивачем, як підстави для прийняття спірних рішень є необґрунтованими та такими, що не підтвердженні належними та достатніми доказами.

За вказаних обставин, суд також відхиляє доводи відповідача в частині надання декларантом недостовірних відомостей про оплату фрахту, оскільки доставка товару на умовах СРТ, передбачає покладення витрат на продавця товару, тобто компанію Development Manufacturing Factory Limited. Водночас, митним органом не надано доказів того, що вказана обставина якимось чином вплинула на визначення вартості товару.

Також, не можуть бути взяті до уваги посилання митного органу в рішеннях про коригування митної вартості на ту обставину, що надані декларантом прайс-листи не від виробника товару, з огляду на таке.

Суд встановив, що декларантом надані прайс-листи компанії Development Manufacturing Factory Limited.

Суд зазначає, що пунктом 1.1 контракту на поставку від 13 грудня 2018 року №1312/2018 визначено, що продавець зобов`язується поставити товар, вироблений на фабриці Meijing Lighting Factory Co., LTD, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар згідно з кількістю та вартістю, обумовленими сторонами в інвойсах до даного контракту.

Згідно з пунктом 1.3 цього контракту Meijing Lighting Factory Co., LTD фабрика є підрозділом DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED.

З огляду на викладене, контракт на поставку від 13 грудня 2018 року №1312/2018 укладний з виробником товару - DEVELOPMENT MANUFACTURING FACTORY LIMITED, а сам товар виробляється підрозділом цього виробника Meijing Lighting Factory Co., LTD, про що зазначено сторонами у контракті.

Вказана обставина жодним чином не впливає на визначення вартості імпортованого товару, що також не спростовано відповідачем.

Крім того, стосовно посилань митного органу на те, що в прайс-листі зазначено інші умови поставки товару, ніж в контракті та інвойсах, суд зазначає, що на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) прайс-листа, який може оформлюватись продавцем у довільній формі та на власний розсуд. Чинним національним та міжнародним законодавством не передбачений виключний необхідний перелік інформації, яку повинен містити прайс-лист, з огляду на те, що жодна інформація, викладена в прайс-листі не суперечить його суті.

Відхиляючи доводи відповідача на недійсність експертних висновків, суд зазначає, що експертний висновок, у розумінні статті 53 Митного кодексу України, не є обов`язковим документом, який подається до митного оформлення з метою визначення дійсної вартості товару, а є додатковим документом який може бути поданий на розсуд декларанта.

Водночас, суд наголошує, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (стаття 53) заборонено.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 05 березня 2019 року у справі №815/5791/17.

Інших розбіжностей у поданих до митного оформлення документах у спірних рішеннях про коригування митної вартості не зазначено.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання митного органу на неможливість застосування попередніх методів і визначення митної вартості із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України, яка найбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях за митними деклараціями, що наведені у спірних рішеннях, оскільки при здійсненні коригування митної вартості в рішенні про коригування митний орган обов`язково повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які ним використовувалися при визначенні митної вартості за відповідним методом. Тобто, у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості імпортованих позивачем товарів, відповідач повинен був навести конкретну інформацію та критерії, за якими він порівнював відповідних товар з тим, який був імпортований позивачем (період постачання, країну відправлення, умови поставки тощо). У спірних рішеннях про коригування митної вартості такі дані відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 березня 2018 року у справі №809/4367/15.

За таких обставин, вимоги митниці про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей є неправомірним, а коригування митної вартості, заявленої позивачем, на цих підставах - необґрунтованим, а тому оскаржувані рішення Київської митниці підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач не довів правомірність та обґрунтованість оскаржуваних рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, адміністративний позов ТОВ «УКРВІПСЕРВІС» підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про стягнення на його користь витрат на правничу допомогу, суд встановив таке.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Пункт 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою та другою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 та від 22 грудня 2018 року у справі №826/856/18.

Отже, на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд встановив, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав суду такі документи:

- копії договорів про надання правової допомоги від 15 червня 2021 року №000067/2-МВ, №000074/2-МВ, №000086/2-МВ, №000088/2-МВ, №000089/2-МВ;

- копії рахунків на оплату від 17 червня 2021 року №07/06 на суму 7 500,00 грн., від 17 червня 2021 року №03/06 на суму 7 500,00 грн., від 17 червня 2021 року №04/06 на суму 7 500,00 грн., від 17 червня 2021 року №05/06 на суму 7 500,00 грн., від 17 червня 2021 року №06/06 на суму 7 500,00 грн.;

- копії платіжних доручень від 22 червня 2021 року №3701 на суму 7 500,00 грн., від 22 червня 2021 року №3704 на суму 7 500,00 грн., від 22 червня 2021 року №3700 на суму 7 500,00 грн., від 22 червня 2021 року №3698 на суму 7 500,00 грн., від 22 червня 2021 року №3696 на суму 7 500,00 грн.;

- акти прийому-наданих послуг (поточний) по договорів про надання правової допомоги стосовно кожного із укладених договорів;

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ №001085, виданого Головою Ради адвокатів міста Києва 14 грудня 2020 року;

- копію довіреності від 15 червня 2021 року, виданої ТОВ «УКРВІПСЕРВІС» адвокату Повразюку Р.В.

З актів прийому-наданих послуг (поточний) по договорам про надання правової допомоги вбачається, що позивач поніс витрати пов`язані із надання професійної правничої допомоги на загальну суму у розмірі 37 500,00 грн.

Частинами п`ятою та сьомою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Оскільки позов задоволено, на користь ТОВ «УКРВІПСЕРВІС» належить присудити судові витрати, пов`язані із отриманням професійної правничої допомоги у розмірі 37 500,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 11 350,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРВІПСЕРВІС» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці від 12 жовтня 2021 року №UA100120/2020/000067/2, від 28 жовтня 2020 року №UA100120/2020/000074/2, від 10 листопада 2020 року №UA100120/2020/000086/2, від 14 грудня 2020 року №UA100120/2020/000088/2 та від 16 грудня 2020 року №UA100120/2020/000089/2 про коригування митної вартості товарів.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРВІПСЕРВІС» понесені ним витрати пов`язані із отриманням професійної правничої допомоги у розмірі 37 500,00 грн. (тридцять сім тисяч п`ятсот гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРВІПСЕРВІС» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 11 350,00 грн. (одинадцять тисяч триста п`ятдесят гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРВІПСЕРВІС» (03062, м. Київ, пр. Перемоги, 65; ідентифікаційний код 37687219);

Київська митниця (03124, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 8-А; ідентифікаційний код 43997555).

Суддя В.А. Кузьменко