Справа № 520/8168/22
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

07 листопада 2022 року справа № 520/8168/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григоров Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕРВУЛ" (вул. Каштанова, буд. 29,м. Харків,61124, ) до Сумської митниця (вул. Вєтрова Юрія, буд. 24,м. Суми,Сумська область,40020, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ШЕРВУЛ" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сумської митниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просило суд:

- визнати незаконними дії Сумської митниці з відмови ТОВ ШЕРВУЛ в митному оформленні продуктів переробки, придбаних у нерезидента SIА LBTEX, в межах укладених з таким нерезидентом договорів переробки давальницької сировини і контрактів з придбання продуктів переробки, з підстав порушення вимог ч.2 ст.155 Митного кодексу України, і зобов`язати Сумську митницю утриматись від таких дій;

- визнати протиправною і скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA805020/2022/000353, видану Сумською митницею.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA805020/2022/000353 прийнято відповідачем необґрунтовано та без дотримання норм чинного законодавства, відтак підлягають скасуванню у судовому порядку.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі відповідно до ст.262 КАС України без виклику сторін.

Відповідач позов не визнав, надавши до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що посадові особи Сумської митниці діяли в межах своїх повноважень, а оскаржувана картка відмови у митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів є цілком обгрунтованою та законною. Просив суд відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі. Також відповідачем до суду було надано клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Представником позивача до суду надано додаткові пояснення, згідно яких він зазначив, крім раніше наведених доводів, що наведеного в даних поясненнях вбачається, що Сумська митниця здійснювала у 2021-2022 роках у повністю ідентичних ситуаціях митні оформлення за поданими ТОВ «ШЕРВУЛ» митними деклараціями без зауважень щодо особи декларанта та дотримання вимог ч. 2 ст. 155 МК України, натомість менше ніж за рік за повністю ідентичних обставин змінила свій підхід, не навівши належного мотивування таких різких і суттєвих змін. У зв`язку із чим, на думку представника позивача, в даній справі має місце непослідовна поведінка суб`єкта владних повноважень, що є порушенням принципу «належного урядування».

Відповідно до приписів ч.4 ст.229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст.262 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, зазначає наступне.

Встановлені обставини справи.

Судом встановлено, що між ТОВ "Шервул" (Перероблювач) та SIA "LBTEX" (Латвія) (Постачальник- отримувач) був укладений договір про переробку давальницької сировини LHRZ-22 від 14.07.2022р., відповідно до умов якого постачальник-отримувач передає переробнику сировину партіями без оплати з боку виконавця для її подальшої переробки в результаті проведення технологічних операцій. В специфікації №l від 15.07.2022р. до договору XLHRZ-22 від 14.07.2022 сторони погодили переробку сировини (полотна трикотажного) у кількості до 1000000 кг.

На здійснення переробки товарів на митній території України ТОВ "Шервул" отримало від Сумської митниці дозвіл від 15.07.2022 №1970/ЗЕД/7.24-28.7 згідно поданої заяви.

Відповідно до акту приймання-передачі робіт (надання послуг) від 21.09.2022 ТОВ "Шервул" (Перероблювач) передало, a SIA "LBTEX" (Латвія) (Постачальник-отримувач) отримало продукти переробки - відходи синтетичних волокон (розскубана сировина), у кількості 88493,15 кг, вартістю 61945,21 долари США, в тому числі вартість сировини - 44246,58 долари США, вартість переробки 17698,63 долари США.

TOB "Шервул" звернулось до SIA "LBTEX", як до власника перероблюваних товарів, із листом від 16.09.2022р. №60, в якому попросило розрахуватись за послуги, надані в межах договору по давальницькій операції №LHRZ-22 від 14.07.2022 р. продуктами переробки, про що укласти відповідний додаток до вказаного договору.

Згідно додатку від 22.09.2022р. до договору про переробку давальницької сировини №LHRZ-22 від 14.07.2022 SIA "LBTEX" (Латвія) (Постачальник-отримувач) продало ТОВ "Шервул" (Перероблювач) частину готової продукції за договором №LHRZ-22 від 14.07.2022 у кількості 21702 кг на суму 16276,50 доларів США. Продаж здійснено відповідно до контракту від 21.09.2022 №SL2209, укладеного між SIA "LBTEX" і ТОВ "Шервул", і інвойсу від 22.09.2022 №22-09-2.

В подальшому отримані ТОВ "Шервул" від SIA "LBTEX" продукти переробки як оплата за послуги, надані в межах договору по давальницькій операції №LHRZ-22 від 14.07.2022 р. були заявлені ТОВ "Шервул" до митного оформлення у митний режим "Імпорт" (випуск для вільного обігу ) до Сумської митниці відповідно до митної декларації UA805020/2022/010513 від 23.09.2022р. До митної декларації були надані всі товаросупровідні документи: договір про давальницьку операцію від 14.07.2022 №LHRZ-22 з додатками, контракт від 21.09.2022р. №SL2209; інвойс від 22.09.2022р. №22-09-2; дозвіл на переробку від 15.07.2022 №1970/ЗЕД/7.24-28.7. Наявність вказаних документів митним органом не заперечується.

Сумська митниця відмовила в митному оформленні (випуску) товарів і прийняла картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА805020/2022/000353, що оскаржується в даній справі.

Приймаючи оскаржувану картку відмови, відповідач виходив з того, що позивачем було порушено приписи ч.2 ст. 155 МК України та, зокрема, при поданні електронної митної декларації, згідно якої до митного оформлення було пред`явлено продукт переробки, проте не було надано інформацію про зареєстровані в Україні представництва SIA "LBTEX", що виключає можливість реалізації на митній території України продуктів переробки, власником яких є нерезидент, за відсутності зареєстрованого на території України представництва, на яке і покладено обов`язок декларування цих продуктів для вільного обігу, оскільки таке декларування здійснює підприємство, яке їх виготовило.

Не погодившись із вказаною карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА805020/2022/00035З, позивач звернувся до суду .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відповідно до ч.1-3 ст.155 Митного кодексу України (надалі МК України) унормовано, що в разі якщо умовами переробки іноземних товарів на митній території України передбачено проведення розрахунків частиною продуктів їх переробки, такі продукти підлягають митному оформленню відповідно до митного режиму імпорту з оподаткуванням митними платежами та застосуванням заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, передбачених законом.

Реалізація на митній території України продуктів переробки, власником яких є нерезидент, здійснюється через зареєстроване в Україні його представництво, на яке покладається обов`язок з декларування цих продуктів переробки для вільного обігу.

Згідно частини третьої вказаної статті, продукти переробки також можуть бути реалізовані підприємству, яке їх виготовило.

Частини 1,2 ст. 159 МК України встановлено, що продукти переробки, залишки (відходи), виготовлені (одержані) в процесі здійснення операцій з переробки іноземних товарів мають статус іноземних товарів та вважаються такими, що поміщені у митний режим переробки на митній території.

Згідно з п.1 ч.1 ст.265 МК України, декларантами мають право виступати 1) при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму щодо товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного резидентом, - резидент, яким або від імені якого укладено цей договір.

В даній справі додатковою угодою від 22.09.2022р. до договору переробки давальницької сировини №LHRZ-22 від 14.07.2022р. здійснено продаж постачальником-отримувачем (SIA "LBTEX") переробнику (ТОВ "Шервул") готової продукції - волокна відновленого, отриманого в результаті переробки давальницької сировини.

Таким чином, ТОВ "Шервул", як сторона договору про давальницьку операцію від 14.07.2022 р. №LHRZ-22 і контракту від 21.09.2022 р.№SL2209, відповідно до приписів п.1 ч.1 ст. 265 МК України, має право виступати декларантом при зміні митного режиму щодо товарів (митний режим товарів змінюється з "переробка на митній території" на "імпорт (випуск для вільного обігу)"), зі сплатою всіх належних митних платежів. Проте вказана обставина залишилася поза увагою митного органу.

В зв`язку з наведеним, оцінюючи правову позицію відповідача, що сформована ним при ухваленні оскаржуваної картки відмови та яка наведена суду у відзиві на позовну заяву, слід погодитися з доводами позовної заяви про незаконність дій відповідача з прийняття оскаржуваної картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та, відповідно протиправність вказаної картки.

Частиною 2статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справі "Black Clawson Ltd. v/ Papierwerke AG (1975) Європейський суд з прав людини вказав, що сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Невід`ємним елементом принципу правової визначеності є принцип належного урядування, який не повторює перший, а є його логічним продовженням.

Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява .Va 33202/96, п.120, ECHR 2000, Онер`їлдіз проти Туреччини [ВП] (Oneryaldsz v. Turkey [GC]). заява №48939/99, п.128, ECHR 2004-XІI, Meuadat.com S.r 1 проти Молдови (Megadat com S r I v Moldova), заява 21151/04, п.72, від 8 квітня 2008 року, і Москаль проти Польщі (Moskal V Poland), заява №10373/05, п.51. від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див . наприклад, рішення у справах Лелас проти Хорватії (Lelas / Croatia), заява № 55555/08. п.74, від 20.05.2010 року, і Тошкуие та інші проти Румунії (Toscuta and Others v Romania), заява 36900/03, п.37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах.

У справі "Рисовський проти України" (п.70) ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, перевіривши оскаржувані в даній справі дії та рішення (картку відмови) згідно наведених в ст. 2 КАС України меж судового контролю, суд вважає позовні вимоги про визнання їх протиправними обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, згідно приписів ч. 2 ст. 77 КАС України, не довів суду належними та допустимими доказами законність та обгрунтованість своїх дій та рішення.

Позовні вимоги про зобов`язання відповідача утриматись від дій з відмови у митному оформленні у виниклих в даній справі правовідносинах, є обраним позивачем способом захисту порушеного права та на переконання суду, їх задоволення слугуватиме вказаній меті.

При цьому суд бере до уваги, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Згідно з положеннями Рекомендації Комітету Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

В даній справі дискреційних повноважень відповідача у спірних правовідносинах судом не встановлено, а відтак відповідач має діяти з урахуванням наведеної обставини та зроблених судом за наслідками розгляду даної справи висновків, що є гарантією того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Також суд бере до уваги, що відповідно до п.3 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

На підставі викладеного та керуючись ст .ст. 2, 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕРВУЛ" (вул.Каштанова, буд.29,м.Харків,61124, ) до Сумської митниці (вул.Вєтрова Юрія, буд.24, м.Суми ,Сумська область, 40020, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити .

Визнати незаконними дії Сумської митниці з відмови ТОВ ШЕРВУЛ в митному оформленні продуктів переробки, придбаних у нерезидента SIА LBTEX, в межах укладених з таким нерезидентом договорів переробки давальницької сировини і контрактів з придбання продуктів переробки, з підстав порушення вимог ч.2 ст.155 Митного кодексу України, і зобов`язати Сумську митницю утриматись від цих дій.

Визнати протиправною і скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA805020/2022/000353, видану Сумською митницею.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці (вул. Вєтрова Юрія, буд. 24, м. Суми, Сумська область, 40020, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕРВУЛ" (вул.Каштанова, буд.29,м.Харків,61124, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481.00 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено та підписано 07.11.2022р.

Суддя Д.В. Григоров