Справа № 440/2848/22
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/2848/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Канигіної Т.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Нехворощанської об`єднаної територіальної громади в особі Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Нехворощанської об`єднаної територіальної громади в особі Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області №22/71 від 17.11.2021 щодо відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га на території Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області;

- зобов`язати Нехворощанську сільську раду Полтавського району Полтавської області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га на території Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області відповідно до заяви від 28.12.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що на момент звернення позивача із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою затвердженого проекту про віднесення земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0094 до земель під громадськими сіножатями та громадськими пасовищами не було.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

18.04.2022 до суду від відповідача подано відзив на позов, у якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що земельна ділянка площею 10,2588 га, кадастровий номер :00:002:0094, з числа якої позивач бажає отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, знаходиться в межах населеного пункту села Нехвороща, а не за межами, як указано позивачем у поданій заяві. Крім того, рішенням шостої сесії восьмого скликання Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 04.02.2021 № 19/5 створено громадське пасовище та затверджено Положення про громадські пасовища на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. Згідно з витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-021 від 02.11.2021, земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0094 належить до земель комунальної власності з цільовим призначенням 01.19 земельні ділянки під громадськими сіножатями та громадськими пасовищами та відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення.

26.04.2022 до суду подано позивачем відповідь на відзив, у якій наведено додаткові аргументи стосовно справи.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Нехворощанської сільської ради із заявою від 28.12.2020 про передання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га та, відповідно, надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області за межами населеного пункту відповідно до графічних матеріалів, у яких бажана земельна ділянка позначена номером 1.

До цієї заяви додано графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, та документи, що посвідчують особу.

Рішенням шостої сесії восьмого скликання Нехворощанської сільської ради №19/74 від 04.02.2021 "Про відмову гр. ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Нехворощанської сільської ради" відмовлено гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, оскільки рішенням шостої сесії восьмого скликання №19/6 від 04.02.2021 "Про створення громадського пасовища" земельна ділянка площею 10,2588 га (сіножаті) кадастровий номер :00:002:0094 відводиться для створення громадського пасовища в межах населеного пункту с. Нехвороща на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області.

Не погоджуючись з цим рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 у справі №440/8239/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення шостої сесії Нехворощанської сільської ради восьмого скликання №19/74 від 04.02.2021 "Про відмову гр. ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Нехворощанської сільської ради", прийняте за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.12.2020. Зобов`язано Нехворощанську сільську раду Полтавського району Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.12.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, орієнтовною площею 2,00 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 у справі № 440/8239/21 Нехворощанська сільська рада Полтавського району Полтавської області повторно розглянула заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Нехворощанської сільської ради та рішенням шістнадцятої сесії восьмого скликання № 22/71 від 17.11.2021 відмовила у наданні такого дозволу.

Підставою для прийняття рішення № 22/71 від 17.11.2021 стало рішення чотирнадцятої сесії восьмого скликання Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 21.10.2021 № 17/2 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загального користування (земельні ділянки під громадськими сіножатями та громадськими пасовищами) в с. Нехвороща на території Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області", витяг з Державного земельного кадастру де зазначено, що земельна ділянка комунальної власності площею 10,2588 га (сіножаті), кадастровий номер :00:002:0094 зареєстрована як земельна ділянка під громадськими сіножатями та громадськими пасовищами (код згідно КВЦПЗ - 01.19).

Не погодившись з рішенням шістнадцятої сесії восьмого скликання Нехворощанської сільської ради восьмого скликання № 22/71 від 17.11.2021, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частини четвертої цієї статті передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Частинами шостою, сьомою статті 118 Земельного кодексу України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

За змістом пункту "б" частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно з частиною першою статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України від 21.05.97 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (надалі - Закон №280/97-ВР) передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

За змістом статті 59 Закону №280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Суд враховує, що частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України встановлено два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, а саме: надати дозвіл або відмову в наданні такого дозволу.

При цьому, виходячи з положень статей 26, 59 Закону №280/97-ВР, рішення про надання чи відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки у власність належить до повноважень міської ради шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні.

Згідно з оскаржуваним рішенням № 22/71 від 17.11.2021, підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою стало рішення чотирнадцятої сесії восьмого скликання Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 21.10.2021 № 17/2 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загального користування (земельні ділянки під громадськими сіножатями та громадськими пасовищами) в с. Нехвороща на території Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області", витяг з Державного земельного кадастру, у якому зазначено, що земельна ділянка комунальної власності площею 10,2588 га (сіножаті), кадастровий номер :00:002:0094 зареєстрована як земельна ділянка під громадськими сіножатями та громадськими пасовищами (код згідно КВЦПЗ - 01.19).

Судом встановлено, що рішенням шостої сесії восьмого скликання Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 04.02.2021 № 19/5 створено громадське пасовище на земельній ділянці сільськогосподарського призначення комунальної власності площею 10,2588 га (сіножаті), кадастровий номер :00:002:0094 в межах населеного пункту с. Нехвороща на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру №НВ-021 від 02.11.2021, земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0094 площею 10,2588 га відноситься до земель сільськогосподарського призначення, цільове призначення: 01.19 Земельні ділянки під громадськими сіножатями та громадськими пасовищами, вид користування: земельні ділянки під громадськими сіножатями та громадськими пасовищами.

Відповідно до статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Визначення поняття цільового призначення земельної ділянки міститься у статті 1 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 №858-ІV, та визначається як використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до статті 34 Земельного кодексу України громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.

Такі земельні ділянки набувають статусу земель загального користування населених пунктів та не можуть передаватися у приватну власність (частина четверта статті 83 Земельного кодексу України).

Таким чином, відповідно до вимог Земельного кодексу України земельні ділянки, призначені для сінокосіння та випасання худоби можуть бути передані громадянам виключно на умовах користування (в оренду).

Під час розгляду справи судом не встановлено, а сторонами не надано доказів скасування та/або оскарження рішення шостої сесії восьмого скликання Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 04.02.2021 № 19/5 "Про створення громадського пасовища" та рішення чотирнадцятої сесії восьмого скликання Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 21.10.2021 № 17/2 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загального користування (земельні ділянки під громадськими сіножатями та громадськими пасовищами) в с. Нехвороща на території Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області".

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Проте у цій справі суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, у зв`язку з чим відсутні підстави для відшкодування судових витрат, понесених позивачем.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (с. Андріївка, Новосанжарський район, Полтавська область, 39353, рнокпп) до Нехворощанської об`єднаної територіальної громади в особі Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області ( вул. Миру буд. 3, с. Нехвороща, Новосанжарський район, Полтавська область, 39354, 5) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.С. Канигіна