Справа № 440/9037/22
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про повернення позовної заяви
07 листопада 2022 року м. ПолтаваСправа №440/9037/22

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Шевяков І.С., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просила:
визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018;
визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо порушення вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.03.2018 по 27.08.2020;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 27.08.2020, виходячи з фіксованої величини 4027,45 грн, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.10.2022 позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду:
1) заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом з доказами поважності причин пропуску строку;
2) доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії поданої до суду позовної заяви з додатками.
3) документа про сплату судового збору в розмірі у розмірі 1984,80 грн за реквізитами: 22030101, судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), отримувач коштів: ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/22030101, код за , рахунок отримувача: UA4016712, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), призначення платежу: судовий збір, за позовом (назва позивача), Полтавський окружний адміністративний суд або доказів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору;
4) документу, що посвідчує адміністративну процесуальну дієздатність позивача: завірену належним чином копію паспорту ОСОБА_1 , а також завірену належним чином копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, та їх копії відповідно до кількості учасників справи.
28.10.2022 до суду від представника позивача надійшли заява про звільнення від сплати судового збору, докази надіслання позовної заяви відповідачу, копії паспорту позивача та довідки про реєстрацію місця проживання особи, чим усунув недоліки, визначені пунктами 2-4 ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Щодо усунення недоліку позовної заяви в частині надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом з доказами поважності причин пропуску строку, суд зазначає, що представником позивача надано заяву "Щодо строків звернення до адміністративного суду", в якій викладено пояснення щодо необхідності врахування тримісячного строку звернення до суду з позовом, встановленого статтею 233 КЗпП України, а не частини п`ятої статті 122 КАС України.
Тобто, представник позивача у заяві "Щодо строків звернення до адміністративного суду" не клопотав суд про поновлення пропущеного місячного строку звернення до суду з позовом, натомість висловив свою незгоду із застосуванням судом строку, встановленого частиною п`ятою статті 122 КАС України, та наполягав на тому, що тримісячний строк звернення з позовом, встановлений статтею 233 КЗпП України не пропущено.
Оцінюючи обґрунтованість заяви представника позивача "Щодо строків звернення до адміністративного суду", суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Таким чином до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.
Однак, 19.07.2022 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" № 2352, яким внесено ряд важливих змін до діючого законодавства про працю.
Зокрема, змін зазнали норми законодавства щодо порядку звернення громадян до суду у разі виникнення трудових спорів в частині строків таких звернень.
Частини перша та друга статті 233 Кодексу законів про працю України викладені у наступній редакції:
- працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (частина перша);
- із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116) (частина друга).
Частина п`ята статті 122 КАС України, яка є спеціальною нормою, передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Крім того, про перевагу спеціальної норми частини п`ятої статті 122 КАС України над загальною зазначав Верховний Суд у постановах від 23.06.2022 справа №540/2001/21, від 28.09.2022 справа №420/358/22, від 29.09.2022 справа №420/3978/22.
Наведені норми чинного законодавства та правозастосовна діяльність Верховного Суду дозволяють прийти щонайменше до таких висновків:
- після викладу у новій редакції частини першої та частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, уведено строки звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати;
- частина п`ята статті 122 КАС України встановлює спеціальний строк звернення до суду по відношенню до загальних строків, передбачених частиною першою статті 233 Кодексу законів про працю України, у спорах, які стосуються прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;
- строк визначений частиною п`ятою статті 122 КАС України є процесуальним строком та повинен застосовуватись на час вчинення процесуальної дії;
- частина друга статті 233 Кодексу законів про працю України є спеціальною нормою по відношенню до частини п`ятої статті 122 КАС України, оскільки стосується виплати лише тих сум, які належать при звільненні.
В матеріалах справи наявний витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.08.2020 №196, який вказує на те, що позивач проходила військову службу, яка вважається публічною згідно пункту 17 частини першої статті 4 КАС України.
Оскільки позивач не погоджується з правильністю індексації грошового забезпечення, яка повинна нараховуватись під час проходження публічної служби, до спірних правовідносин слід застосовувати спеціальний процесуальний строк передбачений частиною п`ятою статті 122 КАС України місячний строк на звернення до суду.
Розглядаючи питання початку перебігу строку судом враховано таке.
Зміст абзацу першого частини 122 КАС України, вказує на те, що початок перебігу строку звернення до суду пов`язується з днем коли особа дізналась, або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно частиною першою статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 3 липня 1991 року № 1282-XII, з наступними змінами та доповненнями, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Як передбачено частиною першою статті 2 цього ж Закону, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Крім того, згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої у постановах від 20.11.2019 у справі №620/1892/19, від 05.02.2020 у справі №825/565/17, індексація грошового забезпечення є складовою грошового забезпечення військовослужбовців.
Підсумовуючи викладене, перебіг строку звернення до суду у спірних правовідносинах починається з наступного дня після отримання військовослужбовцем непроіндексованого місячного грошового забезпечення.
Зміст наказу від 27.08.2020 №196 вказує на те, що відносини публічної служби у позивача припинились 27.08.2020 і з цього часу грошове забезпечення нею не отримувалось.
Відтак, вимоги щодо неправильного нарахування індексації, яка є складовою грошового забезпечення, до звільнення з військової служби подані поза межами - як місячного строку звернення до суду, передбаченого частиною п`ятою статті 122 КАС України; так і трьохмісячного строку звернення, передбаченого статтею 233 Кодексу законів про працю України.
Обґрунтовуючи свою заяву "Щодо строків звернення до адміністративного суду", представник позивача посилався на те, що нова норма щодо застосування строків звернення до суду з вимогами щодо заробітної плати, введена з 19.07.2022 року Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", не має застосовуватися до правовідносин, що виникли раніше, оскільки стаття 58 Конституції України встановлює загальне правило заборони зворотної дії в часі законів та нормативно-правових актів.
Як вже зазначалось вище, у зв`язку із набранням чинності 19.07.2022 таких змін, до вимог про стягнення оплати праці почали застосовуватись строки звернення за судовим захистом. Прикінцеві та перехідні положення не містять жодних застережень щодо застосування цього закону, а тому він застосовується за загальними правилами дії у часі, у просторі та на коло осіб.
Застосування цієї норми здійснюється судом в момент розгляду питання про дотримання строку звернення. Ця норма є процесуальною. А відповідно суд повинен застосовувати ту процесуальну норму, яка є чинною на момент вчинення відповідної процесуальної дії.
Тому до правовідносин позивача, що склалися з приводу нарахування індексації на її грошове утримання, суд застосовує чинну процесуальну норму, що діє з 19.07.2022 року.
Виходячи з тих строків, які цією нормою встановлені, строки звернення до суду з даним адміністративним позовом, є пропущеними, як уже й зазначалося.
Твердження представника позивача про зміну правового регулювання строків звернення до суду з цієї категорією позовів є в цілому вірними. Зміна правового регулювання може вважатись поважною причиною для поновлення строку, оскільки не залежала від волі позивача і позивач мав законні очікування дотриматися строків звернення до того, як їх правове регулювання було змінене .
Але вказане є підставою для поновлення строку звернення до суду, а не до автоматичного поширення раніше встановлених строків звернення до існуючих правовідносин.
Саме тому судом було запропоновано позивачу усунути недоліки шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до суду з позовом.
Однак представником позивача подано заяву "Щодо строків звернення до адміністративного суду", у якій представник позивача висловив свою незгоду з твердженням про пропуск строку звернення до суду, але власне клопотання про поновлення строку не заявив.
Крім того суд має врахувати і статтю 234 Кодексу законів про працю України, чинну в редакції від 01.07.2022 року, згідно якої у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.
В обставинах цієї справи наказ про звільнення позивач отримала у серпні 2020 року, тобто минуло більше року до моменту подачі цього позову.
Тому згідно статті 234 Кодексу законів про працю України у цих обставинах строк звернення до суду поновленню не підлягає. Річний строк, відповідно до вказаної норми, є присічним.
Таким чином, за відсутності клопотання про поновлення строку, за існуючого присічного річного строку для поновлення строку звернення з цією категорією позовів, суд не вбачає можливості для поновлення строку звернення до суду з даним позовом.
Згідно із пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Частиною другою статті 123 КАС України, передбачено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Пунктом першим частини четвертої 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить повернути позивачу.
Керуючись статтями 47, 122, 123, 160, 161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - повернути позивачу.
Копію ухвали направити позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.С. Шевяков