Справа № 280/3870/22
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

08 листопада 2022 року Справа № 280/3870/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ (Україна, 69057, Запорізька обл., місто Запоріжжя, ПРОСПЕКТ СОБОРНИЙ, будинок 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі позивач) до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 періоду її роботи з 07 червня 2000 року по 14 серпня 2001 року до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 період її роботи 07 червня 2000 року по 14 серпня 2001 року до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, у зв`язку із чим перерахувати та виплатити їй пенсію з часу призначення із урахуванням різниці, що вже була виплачена.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з12 травня 2022 року їй на підставі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 січня 2022 року по справі № 280/11528/21 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вважає, що відповідачем протиправно не зараховано до її пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 період роботи з 07 червня 2000 року по 14 серпня 2001 року, оскільки ПАТ ЗМК «Запоріжсклофлюс» своєчасно не була проведена атестація робочих місць. З посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду у справі №520/15025/16-а від 19 лютого 2020 року зазначає, що спірний період роботи має бути зарахований до пільгового стажу за Списком № 1, у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 04 липня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідачем 27 липня 2022 року через підсистему «Електронний суд» до суду подано відзив на позов, у якому проти задоволення позовних вимог останній заперечив. Посилається на те, що основним документом, що підтверджує справо на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць є наказ по підприємству. Із змісту довідки про підтвердження пільгового стажу від 15 вересня 2021 року № 06/24, виданої ПАТ «Запоріжсклофлюс», вбачається, що у період з 07 червня 2000 року по 14 серпня 2001 року ПАТ «Запоріжсклофлюс» атестацію робочих місць не проводило. Таким чином, спірний період роботи не може бути зарахований до пільгового стажу позивача. Із урахуванням викладеного, у задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Суд, оцінивши повідомлені сторонами обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, дійшов висновку про наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд з`ясував наступне.

Як встановлено судом із матеріалів справи та не заперечується сторонами, з 13 серпня 2021 року позивачу на підставі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 січня 2022 року по справі № 280/11528/21 призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції згідно із Рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23 січня 2020 року.

Із змісту копії розрахунку пільгового стажу вбачається, що до пільгового стажу ОСОБА_1 не зараховано період її роботи з 07 червня 2000 року по 14 серпня 2021 року.

Листом відповідача від 15 червня 2022 року позивача повідомлено про те, що згідно із довідкою про підтвердження пільгового стажу від 15 вересня 2021 року № 06/24, виданою ПАТ «Запоріжсклофлюс», атестація робочих місць на даному підприємстві проводилась відповідно до наказів 69-к від 07 червня 1995 року, 132к(р) від 15 серпня 2001 року, № 85-к від 20 квітня 2006 року, № 40 від 20 квітня 20011 року. Оскільки на ПАТ «Запоріжсклофлюс» своєчасно не була проведена атестація робочих місць, період з 07 червня 2000 року по 14 серпня 2001 року не підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи по Списку № 1.

Позивач вважає, що період її роботи з 07 червня 2000 року по 14 серпня 2001 року має бути зарахований до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, у зв`язку із чим звернулася до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

За приписами статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зокрема чоловікам після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Це ж встановлено пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Згідно із пунктом 20 вказаного Порядку, у тих випадках, коли в трудовій крижці відсутні відомості, що визначають право пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Факт роботи позивача на ПАТ «Запоріжсклофлюс» у спірний період з 07 червня 2000 року по 14 серпня 2001 року підтверджується Довідкою ПАТ «Запоріжсклофлюс» від 15 вересня 2021 року № 06/24.

Судом встановлено, що між сторонами спірним у даній справі є питання зарахування/не зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи позивача з 07 червня 2000 року по 14 серпня 2001 року, оскільки ПАТ «Запоріжсклофлюс» своєчасно не була проведена атестація робочих місць.

Довідкою ПАТ «Запоріжсклофлюс» від 15 вересня 2021 року № 06/24 підтверджено, що позивач у спірний період працював на ПАТ «Запоріжсталь» гранувальником цеху виробництва флюсів, що передбачено Списком № 1 розділ 15 підрозділ 1 код 1150101а-11752(15.1а) Постанови КМУ від 11 березня 1994 року № 162.

Підставами для видачі довідки вказано: атестація робочих місць: накз № 69-к від 07 червня 1995 року реєстр. Номер Держекспертизи 3-00106-12 від 18 липня 1996 року; еаказ № 132к(р) від 15 серпня 2001 року реєстр.номер Держекспертизи 11-3-00106-12; наказ № 85 -к від 20 квітня 2006 року реєстр.номер Держекспертизи № 55 від 23 червня 2006 року; наказ № 40 від 20 квітня 2011 року Висновок Держекспертизи № 83 29 липня 2011 року Дозвіл гол. Упр. Праці та соцзахисту про продовження атестації з 07 червня 1995 року по 20 квітня 2001 року.

Первинна атестація робочого місця позивача за Списком №1 проведена згідно із наказом від 07 червня 1995 року № 69-к. Наступна атестація робочого місця позивача була проведена згідно із наказом від 15 серпня 2001 року № 132к(р).

Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Отже, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №1.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду викладеній у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у відповідача не було правових підстав відмовляти позивачу у зарахуванні до пільгового стажу спірних періодів роботи з підстав не проведення своєчасно атестації робочих місць.

Таким чином, позивачем надано всі необхідні документи для зарахування періоду роботи з 07 червня 2000 року по 14 серпня 2001 року за професією гранулювальника цеху виробництва флюсів до пільгового стажу з особливо важкими та особливо шкідливими умовами праці за Списком № 1, а не проведення вчасно підприємством атестації робочого місця не може бути підставою для відмови в зарахуванні цього періоду.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Таким чином, для повного та всебічного захисту прав позивача, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу період роботи позивача з 07 червня 2000 року по 14 серпня 2001 року за Списком №1 та здійснити відповідний перерахунок пенсії з часу призначення пенсії, з урахуванням зарахованого до пільгового стажу періоду роботи.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1статті 77 КАС України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи з`ясовані обставини, досліджені матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

У зв`язку з задоволенням позовний вимог відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір необхідно стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.ст. ст.2,9,139,241-243,254-263 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ (Україна, 69057, Запорізька обл., місто Запоріжжя, ПРОСПЕКТ СОБОРНИЙ, будинок 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 періоду її роботи з 07 червня 2000 року по 14 серпня 2001 року до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 період її роботи 07 червня 2000 року по 14 серпня 2001 року до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, у зв`язку із чим перерахувати та виплатити їй пенсію з часу призначення із урахуванням різниці, що вже була виплачена.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві грн. сорок коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено та підписано 08 листопада 2022.

Суддя Д.В. Татаринов