Справа № 200/4119/22
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2022 року Справа№200/4119/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Арестової Л. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (місцезнаходження: вул. Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01601, ), Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» (місцезнаходження: вул. Новоросійська, буд. 28, м. Маріуполь, Донецька область, 87553, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12.08.2022 ОСОБА_1 , позивач, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі відповідач-1) з вимогами про:

- визнання протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у підготовці та направлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подання про призначення пенсії стосовно ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України витребувати у Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» документи стосовно призначення пенсії ОСОБА_1 , повторно їх розглянути з урахуванням висновків суду та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подання про призначення пенсії ОСОБА_1 , як особі, що має право на пенсію відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17.08.2022 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Залучено до участі у справі в якості другого відповідача Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» (далі відповідач-2).

01.09.2022 Державна установа «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» надала до суду відзив на адміністративний позов.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10.10.2022 повторно витребувано у відповідача встановлені судом докази по справі.

28.10.2022 позивач надав до суді відповідь на відзив відповідача-2.

Інші заяви та клопотання, заяви по суті до суду не надходили.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

02.03.2022 опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану року, судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Відповідно до наказу голови Донецького окружного адміністративного суду від 26.02.2022 №14/І-г «Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи» запроваджено особливий режим роботи для суддів Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи з 26.02.2022 до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини п`ятої статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Отже відсутні перешкоди для розгляду справи по суті.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з метою реалізації права на пенсійне забезпечення позивач 04.01.2022 звернувся із заявою про оформлення документів для призначення пенсії за вислугою років до відповідача-2. 16.02.2022 відповідача-2 направив до Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України пакет документів для оформлення документів для призначення пенсії позивачу в порядку Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших». Разом із цим, листом Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України від 19.03.2022 №7803/22-2022 надана відповідь щодо відмови в оформленні документів для призначення пенсії у зв`язку з відсутністю у позивача календарної вислуги років, необхідної для призначення пенсії за вислугою років, а також з відсутністю на думку Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України у позивача права на пенсію на підставі статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Позивач вважає відмову незаконною та такою, що порушує його конституційні права. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач-1 правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, з клопотаннями або заявами протягом розгляду справи до суду не звертався.

В установлений судом строк відповідач-2 через Відділ документообігу та архівної роботи суду подав відзив на адміністративний позов, за змістом якого заперечив проти задоволення заявлених вимог в повному обсязі.

Свою позицію відповідач-2 вмотивовував тим, що до повноважень та обов`язків відповідача-2 належить лише сприяння колишнім особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у оформленні та підготовці документів для призначення пенсії, та їх направлення до уповноваженого структурного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України. Разом із цим, відповідач-2 наголошує, що позивачем не заперечується, що відповідачем-2 було підготовлено та скеровано до Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України документи позивача для вирішення питання щодо призначення пенсії за вислугу років. Тому відповідач-2 вважає, що він не може бути відповідачем у даній справі, оскільки не є уповноваженим структурним підрозділом, що готує документи та подає до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії.

Позивач надав до суду відповідь на відзив в якій заперечує проти доводів відповідача-2, просить задовольнити позов в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 .

Наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 06.11.2015 №345 о/с «По особовому складу» згідно з пунктом 9 Розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) підполковника міліції ОСОБА_1 начальника штабу Слов`янського міського відділу із обслуговування м. Слов`янська та Слов`янського району з 06.11.2015.

Наказом п/п Голови ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 07.12.2015 №7 о/с лк «По особовому складу» внесено зміни Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 06.11.2015 №345 о/с у частині звільнення підполковника міліції ОСОБА_1 начальника штабу Слов`янського міського відділу (із обслуговування м. Слов`янська та Слов`янського району). Вважати вислугу років на 06.11.2015 у календарному обчисленні та для виплати грошової допомоги 21 рік 08 місяців 13 днів, у пільговому обчисленні 28 років 01 місяць 10 днів. Підстава: розрахунок вислуги років ОСОБА_1 .

Відповідно до листа від 16.02.2022 вих.№33/25-526 Державна установа «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» за наполяганням позивача, колишнього працівника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , направила на адресу Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України матеріали для призначення пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Крім того, відповідач-2 у вказаному листі зазначив, що згідно послужного списку ОСОБА_1 на день звільнення 06.11.2015 вислуга років у календарному обчисленні складає 21 рік 08 місяців 13 днів, у пільговому обчисленні 28 років 01 місяць 10 днів. Відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» право на пенсію за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, інші особи, зазначені в пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Департамент пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України листом від 19.03.2022 №7803/22-2022 надав відповідь щодо призначення пенсії ОСОБА_1 в якому зазначив, зокрема, що у Департаменті пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України розглянуто лист від 16.02.2022 вих.№33/25-526 з доданими матеріалами на ОСОБА_1 щодо направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подання для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

За результатами розгляду повернуто надіслані матеріали без реалізації.

Пенсійне забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) здійснюється на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Згідно з пунктом «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років, зокрема зазначеним особам, звільненим зі служби в період з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року, призначається незалежно від їх віку за умови, що на день звільнення вони мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Вислуга років, обчислена із зарахуванням окремих періодів у пільговому порядку, застосовується для визначення права на пенсію осіб, звільнених із служби до 01 жовтня 2011 року, а також обчислення розміру пенсії відповідно до пункту «а» частини першої статі 13 зазначеного Закону.

Тобто, однією із умов призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим із служби до 01 жовтня 2011 року та пізніше, є наявність відповідної календарної вислуги років у певний період часу, що передбачено саме Законом (пунктом «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»).

Як убачається з матеріалів, наданих на ОСОБА_1 , його календарна вислуга років на момент звільнення зі служби (06.11.2015) складає 21 рік 08 місяців 13 днів.

Повідомлено також про те, що відповідно до статей 10, 49 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсію згідно із цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України.

Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402, передбачено, що уповноважені структурні підрозділи силових міністерств, зокрема, Міністерства внутрішніх справ України подають головним управлінням Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності від осіб, звільнених зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Оскільки, ОСОБА_1 не має права на пенсію за вислугу років на умовах визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», то для оформлення подання на пенсію за вислугу років та направлення його до органів Пенсійного фонду України законодавчі підстави у Міністерства внутрішніх справ України відсутні.

Позивач не погоджуючись із такою відмовою відповідача-1, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керувався наступним.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з положеннями статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, є, зокрема Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції чинній на час звільнення позивача зі служби в органах внутрішніх справ) (далі Закон №2262-ХІІ).

Статтею 1 Закону №2262-ХІІ передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Умови призначення пенсії за вислугу років визначено статтею 12 Закону №2262-ХІІ.

Відповідно до положень пункту «а» частини першої статті 12 Закону №2262-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, інші особи, зазначені в пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону, незалежно від віку, зокрема, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення вони мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Згідно із частиною четвертою статті 17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до статті 171 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (у редакції чинній на час звільнення позивача зі служби в органах внутрішніх справ) (далі - Порядок №393).

Порядок №393 визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Так, відповідно до абзацу першого підпункту «г» частини 3 Порядку №393 до вислуги років для призначення пенсії особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ зараховується час проходження служби на пільгових умовах, один місяць служби за сорок днів, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системи, які проходять службу у виправно-трудових установах, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціальних приймальниках для осіб, підданих адміністративному арешту, підрозділах конвойної служби міліції, та військовослужбовцям постійного складу, які проходять службу у дисциплінарних частинах, за переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством оборони.

Разом із цим, Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а дійшов висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Порядком №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку. Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, Верховний Суд відступив від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №725/1959/17, від 27.03.2018 у справі №295/6301/17.

Враховуючи вищезазначене, таке правове регулювання та наведені вище висновки Верховного Суду у справі №805/3923/18-а дозволяють суду зробити висновок про те, що передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Як зазначено судом вище, статтею 1 Закону №2262-ХІІ передбачено, що особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Таким чином, Закон №2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі №2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині четвертої статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

У свою чергу, передбачені статтею 171 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Таким чином, для призначення пенсій за вислугу років за Закону №2262-ХІІ календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Наведені висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18.

При цьому, у вказаній постанові з метою забезпечення єдності та сталості судової практики Верховний Суд в складі Судової палати Касаційного адміністративного суду відступає від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 у справі №161/4876/17, від 15.08.2019 у справі №281/459/17, від 27.03.2020 у справі №569/727/17, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку №393 та норм Закону №2262-ХІІ.

Отже, доводи відповідача-1, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є сама календарна вислуга років, є необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, вислуга років позивача станом на час звільнення зі служби - 06.11.2015 становила, з урахуванням пільгового стажу, 28 років 01 місяць 10 днів, тобто її розмір відповідає умовам, визначеним пунктом «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до пункту 1 постанови Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі по тексту - Постанова №3-1) заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які, зокрема, мають право на пенсію згідно із Законом, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи, зокрема, Міністерства внутрішніх справ України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Відповідно до пункту 12 Постанови № 3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Як встановлено судом вище, позивач звернувся до уповноваженого структурного підрозділу відповідача-1 із заявою про оформлення та направлення документів для призначення пенсії за вислугу років, проте, відповідач-1 відмовив у підготовці та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у зв`язку із недостатньою календарною вислугою років.

Отже, суд констатує, що відповідач-1, відмовляючи у підготовці документів для призначення позивачу пенсії у зв`язку із недостатньою календарною вислугою років, діяв з порушенням вимог статті 19 Конституції України та статті 2 КАС України.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищезазначене, з урахуванням правового висновку, наведеного у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а та постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, та оскільки суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача, в той час як спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, суд вважає за доцільне визнати протиправними дій відповідача-1 щодо відмови в оформленні документів, необхідних для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», враховуючи вислугу років - 28 років 01 місяць 10 днів за час проходження служби в органах внутрішніх справ, та зобов`язання відповідача-1 повторно розглянути документи позивача, необхідні для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», враховуючи вислугу років - 28 років 01 місяць 10 днів за час проходження служби в органах внутрішніх справ, та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При цьому, суд вважає, вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини по справі.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17.08.2022 позивачу відстрочено сплату судового збору в сумі 992,40 грн. до ухвалення рішення по справі.

Згідно частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки сплату судового збору відстрочено до ухвалення судового рішення у даній справі, а судовий збір не сплачено, суд дійшов висновку про необхідність стягнення суми судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень на користь Державного бюджету України.

Керуючись статтями 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (місцезнаходження: вул. Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01601, ), Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» (місцезнаходження: вул. Новоросійська, буд. 28, м. Маріуполь, Донецька область, 87553, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови в оформленні документів, необхідних для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», враховуючи вислугу років - 28 років 01 місяць 10 днів за час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути документи ОСОБА_1 , необхідні для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», враховуючи вислугу років - 28 років 01 місяць 10 днів за час проходження служби в органах внутрішніх справ, та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 08.11.2022.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Арестова