Справа № 127/3155/22
Суддя: Волошин С. В.
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/3155/22
Провадження № 2-а/127/45/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Волошина С.В.,

за участю секретаря судового засідання Волхової М.А.,

представника позивача Балтака О.О.,

представника відповідача Вихристюк В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницької митниці Дермитслужби про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил №0481/401000/21 від 25.01.2022 року,

ВСТАНОВИВ:

04.02.2022 року до Вінницького міського суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Вінницької митниці Дермитслужби, у якому просила суд визнати протиправною та скасувати постанову Вінницької митниці Дермитслужби в справі про порушення митних правил №0481/401000/21 від 25.01.2022 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 485 Митного Кодексу України у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 226 858,86 грн. та стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 8000 грн. та судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Адміністративний позов мотивований тим, що 25.10.2021 року декларантом ТОВ Дрім Мейкерс ОСОБА_1 до митного поста Гайсин Вінницької митниці Держмитслужби було подано ЕМД типу ІМ40ДЕ від 25.10.2021 року № UA401060/2021/010642, де в 31 графі ЕМД товар № 2 задекларовано як «звукозаписувальний та звуковідтворювальний пристрій Мікрофон арт. WS- 858-4960 шт.; безпровідний мікрофон для караоке з вмонтованим гучномовцем, з можливістю запису та програвання мелодії, зі слотом для карти пам`яті. Працює на частоті 2,4 ГГц. Матеріал виготовлення-пластик. Торгова марка WESTER. Виробник Dongguan Dalingshan Lanlian Plastik Electronik Faktorу. Країна виробництва СN.» за кодом згідно з УКТЗЕД - (митна ставка.10%).

За результатами форматологічного контролю були спрацьовані ризики та Вінницькою митницею Держмитслужби встановлено, що товар № 2 має функцію радіоприймача, що не було зазначено в 31 графі ЕМД.

26.10.2021 року головним державним інспектором митного поста Гайсин Вінницької митниці Чахояном А.С. складено протокол з ознаками порушення митних правил відносно позивачки за ст. 485 МК України.

В подальшому відповідачем винесено рішення про визначення коду товару згідно УКТЗЕД від 25.10.2021 р. № КТ-UА-2021, відповідно до якого товар № 2 встановлено код, згідно УКТЗЕД (ставка мита - 25%).

25 січня 2022 року відповідачем прийнято постанову в справі про порушення митних правил № 0481/401000/21 про визнання громадянки України ОСОБА_1 уповноваженої на роботу з митницею ТОВ Дрім Мейкерс, винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 226 858,86 грн.

Позивач вважає вищевказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, з наступних підстав.

В оскаржуваній постанові відповідач зазначає, що позивачка могла скористатись своїм правом на проведення фізичного огляду товару, для визначення точних відомостей про товар та отримати попередній висновок щодо класифікації товару.

На момент декларування товару позивачка класифікувала товар згідно коду УКТЗЕД за основною функцією товару. Крім того, позивачка попередньо вже неодноразово класифікувала аналогічні товари за таким же кодом УКТЗЕД. Раніше жодних коригувань по коду товару УКТЗЕД митними органами не проводилось.

Також про підтвердження правильності визначеного коду свідчить висновок експертного дослідження за результатами проведення товарознавчого дослідження №36183/21-54 від 15.12.2021 року. Так, зі змісту такого висновку вбачається, що мікрофон, який декларувався за ЕМД №UА401060/2021/010642, згідно з характеристиками УКТЗЕД найбільш повно відповідає характеристикам, які наведено у товарній позиції 8519 Звукозаписувальна та звуковідторювальна апаратура: інша апаратура: - - інша: інша.

Позивач вважає, що додаткові функції мікрофону не є основними і класифікувати досліджуваний товар за такими функціями буде некоректно. Насамперед, це апаратура звукозаписувальна та звуковідтворююча, а не приймальна апаратура для радіомовлення в поєднанні з звукозаписувальною та звуковідтворюючою функцією. Наведене підтверджується й інформацією в експертному висновку.

В експертному висновку також наголошено на тому, що досліджуваний товар Мікрофон. Арт. WS-858 неоснащений частотною смугою, що виключає його можливість повноцінного використання як радіоприймача.

За таких умов позивач вважає, що в її діях немає складу порушення митних правил, а тому вважає, що постанову необхідно скасувати, як неправомірну.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Балтак О.О. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Представник відповідача - Вінницької митниці Держмитслужби Вихристюк В.Д. в судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, що наведено у її відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Із дослідженої судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення митних правил №0481/401000/21 від 25.01.2022 року встановлено, що позивач ОСОБА_1 притягається до відповідальності за ст. 485 МК України за те, що 25.10.2021 року декларантом ТОВ Дрім Мейкерс ОСОБА_1 до митного поста Гайсин Вінницької митниці Держмитслужби було подано ЕМД типу ІМ40ДЕ від 25.10.2021 року № UA401060/2021/010642, де в 31 графі ЕМД товар № 2 задекларовано як «звукозаписувальний та звуковідтворювальний пристрій Мікрофон арт. WS- 858-4960 шт.; безпровідний мікрофон для караоке з вмонтованим гучномовцем, з можливістю запису та програвання мелодії, зі слотом для карти пам`яті. Працює на частоті 2,4 ГГц. Матеріал виготовлення-пластик. Торгова марка WESTER. Виробник Dongguan Dalingshan Lanlian Plastik Electronik Faktori. Країна виробництва СN.» за кодом згідно з УКТЗЕД - (митна ставка.10%).

За результатами форматологічного контролю були спрацьовані ризики та Вінницькою митницею Держмитслужби встановлено, що товар № 2 має функцію радіоприймача, що не було зазначено в 31 графі ЕМД.

26.10.2021 року головним державним інспектором митного поста Гайсин Вінницької митниці Чахояном А.С. складено протокол з ознаками порушення митних правил відносно позивачки за ст. 485 МК України.

В подальшому відповідачем винесено рішення про визначення коду товару згідно УКТЗЕД від 25.10.2021 р. № КТ-UА-2021, відповідно до якого товару № 2 встановлено код, згідно УКТЗЕД (ставка мита - 25%), і вказане рішення відповідача відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25.05.2022 року справа № 120/1657/22-а визнано правомірним. Наведене рішення було залишено в силі Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2022 року, а тому набуло законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як встановлено судом 25.10.2021 року позивачем з метою митного оформлення товару було подано до відповідача митну декларацію № UA401060/2021/010802 та відповідний пакет документів. У графі 31 вказаної митної декларації заявлено до митного оформлення, зокрема, звукозаписувальний та звуковідтворювальний пристрій Мікрофон арт. WS-858 безпровідний мікрофон для караоке з вмонтованим гучномовцем, з можливістю запису та програвання мелодії, зі слотом для карти пам`яті. Відповідно до графи 33 вказаної декларації код товару згідно УКТЗЕД .

Відповідачем було здійснено перевірку вказаного товару, складено акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 25.10.2021 року.

Згідно акту огляду від 25.10.2021 року встановлено, що задекларований товар має функцію радіоприймача, що не було зазначено у графі 31 декларації від 25.10.2021 року.

За результатом проведеної перевірки відповідачем прийнято рішення про визначення коду товару від 25.10.2021 року за № КТUA, яким визначено код товару .

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини щодо класифікації товарів з метою їх митного оформлення на території України регулюються Митним кодексом України (далі МК України), Порядком ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 428 (далі - Порядок № 428), Поясненнями до Української класифікації товарів зовнішньої економічної діяльності, які побудовані на основі Пояснень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів, затверджені наказом ДФС України від 9 червня 2015 року № 401 (далі - Пояснення до УКТ ЗЕД). Зазначені нормативно-правові акти застосовуються судом у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин у справі.

За змістом ст. 67 МК України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Відповідно до ч. 1-5 ст. 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Згідно ч. 7 ст. 69 МК України рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Отже, при здійсненні митного оформлення товару та визначенні коду за УКТ ЗЕД визначальною є його точна ідентифікація на підставі характеристик та властивостей товару у співвідношенні із вимогами та умовами УКТ ЗЕД.

Відповідно до п. 1 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп, і якщо такі тексти назв та примітки не вимагають іншого, відповідно до таких положень.

Згідно з п. 3 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: (a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару; (b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати; (c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Отже, черговість застосування методів класифікації така: а) точний опис товару; б) розпізнавальна ознака; в) товарна позиція, що йде останньою в порядку зростання кодів.

Коли товари неможливо класифікувати відповідно до Правила 3 а) чи 3 б), їх слід класифікувати в останньої за зростанням кодів товарній позиції, серед тих, які в однаковій мірі прийнятні для розгляду під час класифікації цих товарів.

П. 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД встановлено, що класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

За визначеннями, наведеними у п. 3 Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 2 липня 2012 року за № 1085/21397 класифікація товару - визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, передбачених Законом України «Про Митний тариф України», з урахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення; контроль правильності класифікації товарів - перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Системний аналіз наведених вище норм права свідчить, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних груп, зазначених в УКТЗЕД. Класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп; для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, приміток, які їх стосуються. Така класифікація повинна здійснюватися з урахуванням правил, визначених у пунктах 1-6 основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД. При цьому для правильного їх застосування та віднесення товару до того чи іншого коду УКТЗЕД мають бути враховані, зокрема, Пояснення УКТЗЕД. Основним принципом класифікації товарів є черговість застосування методів класифікації: точний опис товару; розпізнавальна ознака; товарна позиція, що йде останньою в порядку зростання кодів.

Таким чином, при вирішенні спорів даної категорії справ, суд, з урахуванням положень ст. 77 КАС України, повинен при перевірці правильності віднесення товару до тієї чи іншої позиції виходити з більш конкретного опису товару, його характеристик і призначення, в тому числі, за наслідками дослідження Пояснень до УКТ ЗЕД щодо відповідної товарної позиції (визначеної як декларантом, так і митним органом). У разі неможливості класифікації товарів відповідно до визначеного, їх слід класифікувати за зростанням кодів товарній позиції, серед тих, які в однаковій мірі прийнятні для розгляду під час класифікації цих товарів.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у митній декларації визначено код товару .

Згідно Основних правил інтерпретації УКТЗЕД група 85 - електричні машини, обладнання та їх частини; апаратура для запису або відтворення звуку; телевізійна апаратура для запису та відтворення зображення і звуку, їх частини та приладдя. У загальних положенням до цієї групи вказано, що ця група включає, зокрема, деякі машини та пристрої, робота яких основана на властивостях і явищах, пов`язаних з електрикою, таких як електромагнітні явища, теплові властивості і т.д. (товарні позиції 8505, 8511 8518, 8525 8531 і 8543); апаратуру та пристрої для записування або відтворення звуку; відеозаписувальну або відеовідтворювальну апаратуру; частини та приладдя до такої апаратури і пристроїв (товарні позиції 8519 8522).

Згідно пояснень до товарної позиції 8519: 8519 - звукозаписувальна або звуковідтворювальна апаратура:8519 89 00 інша, 8519 89 00 90 інша.

До цієї товарної позиції включається апаратура для запису звуку, апаратура для відтворення звуку та апаратура, здатна записувати та відтворювати звук. Як правило, звук записується на або відтворюється з внутрішнього запам`ятовуючого пристрою або носія (наприклад, магнітної стрічки, оптичного носія, напівпровідникового носія або інших носіїв товарної позиції 8523).

До цієї товарної позиції також не включаються, зокрема, (е) звукозаписувальна або звуковідтворювальна апаратура, поєднана в одному корпусі з приймальною апаратурою для радіомовлення (товарна позиція 8527).

Згідно пояснень до товарної позиції 8527: 8527 - приймальна апаратура для радіомовлення, поєднана чи не поєднана в одному корпусі із звукозаписувальною або звуковідтворювальною апаратурою або з годинником: 8527 13 інша апаратура, поєднана із звукозаписувальними чи звуковідтворювальними пристроями: 8527 13 99 00-інша. Ця група включає, зокрема, побутові радіоприймачі всіх типів (настільні моделі, моделі консольного типу, приймачі для установлення в меблях, на стінах і т.п., портативні моделі, приймачі, поєднані або не поєднані в одному корпусі зі звукозаписувальною або звуковідтворювальною апаратурою чи годинником).

Згідно технічних характеристик інструкції товару мікрофон арт. WS-858 містить в собі FM - тюнер (наявність частотної смуги не передбачено, без можливості селекції, підсилення, перетворення радіосигналів, без можливості фіксації радіохвилі, підтримка тільки в поєднанні з Bluetooth).

Аналіз наведеного доводить, що згідно основних правил інтерпретації класифікації товарів та загальних характеристик вказаного товару, його не можливо класифікувати за назвою, оскільки ані товарна позиція 8519, ані товарна позиція 8527 не містить такої назви - мікрофон, а також не містить прикладів таких назв.

Лише до товарної позиції 8518 віднесені мікрофони будь-якої модифікації. До цієї товарної позиції входять мікрофони, гучномовці, головні телефони, навушники та електричні підсилювачі звукової частоти всіх типів, подані окремо, безвідносно до конкретного призначення, для якого така апаратура може бути спроектована (наприклад, телефонні мікрофони, головні телефони і навушники, а також гучномовці радіоприймачів).

Таким чином, класифікація спірного товару, за основним правилом, за назвою є недоречною та не є пріоритетним, відповідно слід звертатись до правил інтерпретації черговості застосування методів.

У даному випадку, класифікація починається з поняття звукозаписувальна або звуковідтворювальна апаратура, яка, згідно пояснень до вказаної класифікації, не повинна містити в собі додаткові функції, що не пов`язані із основними функціями звукозапису або звуковідтворення.

Як вже зазначалось вище, якщо така апаратура містить в собі додаткові частини та приладдя, за умови додержання загальних положень, до цієї товарної позиції не включається звукозаписувальна або звуковідтворювальна апаратура, поєднана в одному корпусі з приймальною апаратурою для радіомовлення.

Саме таке поєднання в одному корпусі звукозаписувальна або звуковідтворювальна апаратура класифікується за товарною позицією 8527 - приймальна апаратура для радіомовлення, поєднана чи не поєднана в одному корпусі із звукозаписувальною або звуковідтворювальною апаратурою або з годинником.

З цієї товарної позиції вбачається, що вказана апаратура може бути саме поєднана з додатковими функціями.

У самій інструкції до спірного товару вказано, що він містить в собі додаткову приймальну функцію - FM- тюнер, який підтримується в поєднанні з Bluetooth. Вказана апаратура не використовується у якості повноцінного радіоприймача, але товар сконструйовано з додатковою функцією режиму для автопошуку і відтворювання сигналу радіостанцій.

У даному контексті мова не йде про використання спірного товару у якості повноцінного або неповноцінного радіоприймача. Мова йдеться про можливість використання товару з іншої метою та функцією.

Тим більш, що товарна позиція 8519 не передбачає використання звукозаписувальної або звуковідтворювальної апаратури з іншої, ніж передбачено, метою. Товарна ж позиція 8527 передбачає саме таке використання.

Суд звертає увагу на те, що товарна позиція 8519 містить чітке застереження щодо того, що до цієї товарної позиції не включається звукозаписувальна або звуковідтворювальна апаратура, поєднана в одному корпусі з приймальною апаратурою для радіомовлення. Також містить вказівку на те, що у випадку, коли така звукозаписувальна або звуковідтворювальна апаратура поєднана в одному корпусі з приймальною апаратурою для радіомовлення класифікацію слід здійснювати по товарній позиції 8527.

З наведеного вбачається, що виходячи з конкретного опису товару, його характеристик і призначення, в тому числі, за наслідками дослідження Пояснень до УКТ ЗЕД щодо відповідної товарної позиції, що вірною класифікацією спірного товару є .

Додатково суд зазначає, що у разі наявності сумнівів щодо класифікації товарів відповідно до визначеного, їх слід класифікувати за зростанням кодів товарній позиції, серед тих, які в однаковій мірі прийнятні для розгляду під час класифікації цих товарів.

За таких обставин, з урахуванням правила 3в) визначення класифікації спірного товару також слід здійснювати за зростанням кодів товарній позиції, тобто 8527.

Суд також зазначає, що з висновку експертного дослідження за результатами проведення товарознавчого дослідження від 15.12.2021 року № 36183/21-54 також вбачається, що спірний товар дійсно має функції радіоприймача.

Суд не приймає до уваги вказаний висновок експертного дослідження, оскільки він базується на тому, що класифікація товарів здійснюється за їх основними функціями без урахування додаткових функцій. Вказаний метод повністю суперечить Основним правилам інтерпретації УКТЗЕД.

У постанові від 24 листопада 2020 року справа № 260/1358/18 Верховний Суд вказав, що експертне дослідження іншої установи, зроблене за заявою декларанта, може бути доказом визначальних характеристик товару для його класифікації згідно з УКТ ЗЕД нарівні з експертним дослідженням спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленого підрозділу. Оцінка такого експертного дослідження, так само, як і експертного дослідження спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленого підрозділу, здійснюється судом за правилами оцінки доказів, визначених ст. 90 КАС України.

Суд звертає увагу, що позивачем до позовної заяви додані певні документи, які прямо не підтверджують правильність класифікації спірного товару за кодом 8519, відповідно не можуть вважатись, згідно вимог ст. 73,74 КАС України, належними та допустимими доказами.

Саме до таких висновків дійшов Вінницький окружний адміністративний суд у своєму рішенні від 25.05.2022 (набуло законної сили 27.09.2022) за результатами розгляду справи № 120/1657/22 - а, за позовом ТОВ «ДРІМ МЕЙКЕРС» до Вінницької митниці ДМС про визнання протиправним та скасування рішення, які для розгляду справи, що перебуває в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області є преюдиційними.

Таким чином, судом всебічно і повно з`ясовані всі фактичні обставини справи, з перевіркою їх належними та допустимими доказами та здійснено перевірку класифікації спірного товару шляхом дослідження характеристик імпортованого товару у сукупності, його функціонального призначення, опису відповідних товарних позицій та аргументовано відхилені доводи про наявність підстав для класифікації цього товару в іншій товарній позиції, що в повній мірі відповідає правилам оцінки доказів, визначеним ст. 90 КАС України.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог, відповідно про відсутність підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом ст. 485 цього Кодексу, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги є порушенням митних правил, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно з ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом, або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною 1 ст. 257 цього Кодексу визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до ч. 6 ст. 264 Митного кодексу України митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Статтею 54 цього Кодексу передбачено, що органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності визначення митної вартості товарів під час проведення митного контролю і митного оформлення. Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до положень ст. 345 Митного кодексу України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Під час проведення документальної перевірки посадові особи органу доходів і зборів повинні реалізовувати визначені цим Кодексом повноваження виключно в обсязі, необхідному для з`ясування питань перевірки. У разі виявлення органом доходів і зборів під час проведення перевірки ознак порушень митних правил або контрабанди посадові особи органу доходів і зборів вживають передбачених законом заходів.

Згідно ст. 352 цього Кодексу, для підготовки висновків за результатами перевірок посадовими особами органів доходів і зборів можуть використовувати, зокрема: документи, визначені цим Кодексом; податкову інформацію; отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України. З метою здійснення митного контролю органи доходів і зборів мають право направляти письмові запити та отримувати інформацію щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через кордон України, випуску товарів та їх використання на митній території України. Для підготовки висновків можуть бути використані матеріали, отримані від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності на запит органу доходів і зборів в порядку статті 334 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 495 цього Кодексу, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Також відповідно до положень ст. 52 цього Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно ч. 1 ст. 531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, спірне рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є правомірним, відповідно позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 6, 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Вінницької митниці Дермитслужби про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил №0481/401000/21 від 25.01.2022 року - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку впродовж десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Вінницька митниця Державної митної служби України, , місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Лебединського, 17.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 03.11.2022 року

Суддя: