Справа № 380/23286/21
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/23286/21 пров. № А/857/12962/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Затолочного В.С., Курильця А.Р.

з участю секретаря судового засідання Рибачука А.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року (суддя першої інстанції Качур Р.П., м. Львів, повний текст складено 28.07.2022)

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення перевірки достовірності даних, поданих при реєстрації декларації про готовність за амністією, зареєстрованого інспекцією 05.04.2021 за № ЛВ 02 про те, що позивачка просила у своїх зверненнях за вх. № З-Л-26240-0006 та вх. № З-Л-26095-006;

- зобов`язання відповідача провести перевірку достовірності даних, поданих при реєстрації декларації про готовність за амністією, що зареєстрована 05 квітня 2021 року інспекцією за № ЛВ 02 щодо об`єкта будівництва ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 «Реконструкція сараю під житловий будинок літ «Б-1»».

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що звернулася до відповідача із заявою від 11.05.2021, у якій просила провести перевірку достовірності даних, поданих при реєстрації декларації про готовність за амністією щодо об`єкта будівництва. Необхідність проведення перевірки позивачка обґрунтувала тим, що об`єкт будівництва збудований після 09.04.2021. Такий об`єкт будувався за дозвільним документом повідомленням про початок будівельних робіт від 19.09.2014 № ЛВ 76, що на думку позивачки, означає, що підстав для реєстрації декларації за амністією не було, оскільки будівельній амністії 2018-2019 підлягають об`єкти будівництва, що збудовані до 09 квітня 2015 року та будувались без дозвільного документа. Зазначила, що судовим рішенням у справі № 813/5744/15 встановлено, що будівництво ОСОБА_2 ведеться з порушенням, у зв`язку з чим, остання повинна здійснити перебудову. Вказала, що перевірка достовірності даних в декларації завершується складанням процесуальних документів за результатами проведеної перевірки, позивачка посилалась на судові рішення у справі № 813/5744/15 як на підставу необхідності проведення перевірки достовірності даних у зареєстрованій 05.04.2021 декларації за амністією № ЛВ 02. Оскільки, декларацію подано 05.04.2021, а документи не могли бути подані швидше 25.03.2021, строк для проведення перевірки відповідачем спливав у кінці червня 2021 року. Позивачка зазначила, що листами від 03.06.2021 відповідач фактично відмовив позивачці у проведенні запитуваної перевірки, мотивуючи таку відмову тим, що перевірки проводяться лише на об`єктах, де ведуться будівельні роботи. Позивачка з таким твердженням не погоджується з огляду на приписи п. 7 Порядку проведення державного архітектурно-будівельного контролю.

У подальшому ОСОБА_1 подала до суду заяву про зміну підстав позову, у якій зазначено те, що рішення у справі № 813/5744/15, яке було винесене на користь її матері, а позивачка є її донькою і правонаступницею, відтак її права є теж порушеними. Вказала, що відповідач при розгляді її заяви від 10.05.2021, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 та № 303 від 29.03.2021 (пункту 41) мав чіткий перелік дій та повноважень для перевірки об`єкта забудовника. Непроведенням перевірки порушено її права, передбачені Конституцією та законами України, постановами Кабінету Міністрів України № 553 та № 303, містобудівним законодавством.

Рішенням Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2022 року позов було задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові щодо неналежного розгляду звернень ОСОБА_1 від 10.05.2021 та від 11.05.2021. Зобов`язано Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові вирішити питання, викладені у зверненнях ОСОБА_1 від 10.05.2021 та від 11.05.2021, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові на користь ОСОБА_1 908 грн судового збору.

Із таким судовим рішенням не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Такий контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових і позапланових перевірок за територіальним принципом. Апелянт зазначив, що право власності на житловий будинок літ. «Б-1» за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації за № ЛВ 02 від 05.04.2021. Підстави для проведення позапланових перевірок визначені ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 7 Порядку № 553. Тобто, чинним законодавством встановлена певна процедура та підстави здійснення державного архітектурно-будівельного контролю щодо суб`єкта містобудування. Проведення позапланових перевірок, за відсутності вказаних підстав, не допускається. За загальним правилом перевірки можливі щодо тих об`єктів, які знаходяться в процесі будівництва, а не до об`єктів, щодо яких встановлено право власності. Виключенням є виявлення факту самочинного будівництва. Водночас, після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання та виключає можливість віднесення такого об`єкту до самочинного в силу його узаконення. Отже, оскільки на житловий будинок Б-1 за адресою: АДРЕСА_1 у встановленому порядку зареєстровано право власності, Інспекція не може здійснювати щодо такого об`єкту заходу архітектурно-будівельного контролю. Апелянт також вказав, що розгляд звернень ОСОБА_1 відбувся у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян» керівником одноособово, тобто без обов`язкового виклику та присутності заявника.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказала про безпідставність доводів апелянта.

Третя особа ОСОБА_2 також подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року та прийняти нове рішення про відмову в позові.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_3 дала пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що відповідач належним чином не розглянув її звернення щодо здійснення перевірки об`єкту будівництва в АДРЕСА_1 , а тому суд першої інстанції прийняв правильне й обґрунтоване рішення.

Представник третьої особи Демчук Я.Д. підтримав апеляційну скаргу відповідача та пояснив, що об`єкт збудовано на законних підставах, права позивача не порушені, а відповідач, відмовивши у проведенні перевірки, діяв правомірно.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернулася до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові із зверненням від 10.05.2021 (т.1 а.с.47-49) відповідно до Закону України «Про звернення громадян». У вказаному зверненні повідомила Інспекцію про те, що судовим рішенням у справі № 813/5744/15, яке набрало законної сили, встановлено, що будівництво на об`єкті «Реконструкція сараю під житловий будинок літ «Б-1» за адресою: АДРЕСА_1 » проводилося у серпні-вересні 2015 року. Зазначила, що декларація за амністією та заява є недостовірними даними, оскільки до 09 квітня 2015 року цей об`єкт не був збудований. Вказала, що вищезазначеним судовим рішенням також встановлено ряд порушень на об`єкті будівництва. Позивачка повідомила відповідача, що рішення суду у справі № 813/5744/15 винесене на користь її матері, спадкоємцем якої вона є.

ОСОБА_1 зазначила, що у порядку нагляду ДАБІ України видано ряд приписів відповідачу, зокрема, щодо проведення перевірки об`єкта будівництва ОСОБА_2 , але через відсутність забудовника таку не проведено. Також повідомила, що Інспекцією ДАБК у м. Львові у зв`язку із скасуванням містобудівних умов і обмежень, виданих у 2014 році третій особі у справі, у 2019 скасовано повідомлення про початок ведення будівельних робіт через порушення. Вказала, що ОСОБА_2 не усунула встановлених порушень, подала недостовірні дані у декларації про готовність за амністією. У зв`язку з зазначеним просила відповідача перевірити достовірність даних, поданих при реєстрації декларації про готовність за амністією, зареєстрованою 05.04.2021 за № ЛВ 02, тобто перевірити документацію технічної інвентаризації, заяву ОСОБА_2 про прийняття в експлуатацію об`єкта «Реконструкція сараю під житловий будинок літ «Б-1» за адресою: АДРЕСА_1 », технічний паспорт, декларацію про готовність вказаного об`єкта до експлуатації з усіма необхідними додатками відповідно до зазначеної у відповіді № 0006-вих-31868 від 19.04.2021 інформації; скасувати реєстрацію декларації про готовність за амністією, зареєстрованою 05.04.2021 за № ЛВ 02 на об`єкт будівництва «Реконструкція сараю під житловий будинок літ «Б-1» за адресою: АДРЕСА_1 » у зв`язку з поданими недостовірними даними. Просила також повідомити її за вказаним номером телефону про місце, час і дату розгляду цього звернення від 10.05.2021 для можливості скористатись правом і бути присутньою при його розгляді.

Вказане звернення зареєстроване у СЕД Львівської міської ради за вх. № З-Л-26240-0006 від 14.05.2021.

Аналогічне звернення зареєстроване у СЕД Львівської міської ради за вх. № № З-Л-26095-0006 від 14.05.2021 (т. 1 а.с. 45-46).

Листом відповідача від 03.06.2021 № 0006-вих-47024 надано відповідь позивачці на її звернення від 10.05.2021, що зареєстроване у відділі «Центр надання адміністративних послуг м. Львова» Львівської міської ради від 14.05.2021 за № З-Л-26240-0006, отримане Інспекцією 17.05.2021. Вказав, що відповідно до п. 10 Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, реєстрацію декларації може бути скасовано зокрема у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними в декларації), наведених у зареєстрованій декларації. Зазначив, що згідно з п. 2 абз. 6 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», підставою для проведення позапланової перевірки є необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів. Разом з тим повідомив, що у силу приписів ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 за № 533, перевірки можуть проводитися лише під час виконання відповідними суб`єктами підготовчих та будівельних робіт, тобто тих об`єктів, які знаходяться в процесу будівництва та до оформлення права власності на майно. Оскільки на вказаний заявницею об`єкт будівництва оформлено право власності, відтак підстави для проведення перевірки відсутні. Щодо повідомлення заявника про час і дату розгляду звернення вказав, що право, встановлене статтями 18, 19 Закону України «Про звернення громадян» не є абсолютним і залежить від певних умов та обставин. Повідомив, що розгляд звернення позивачки відбувався керівником одноособово, тобто без обов`язкового виклику та присутності заявника.

Листом відповідача від 03.06.2021 № 0006-вих-47044 надано відповідь позивачці на її звернення від 11.05.2021, що зареєстроване у відділі «Центр надання адміністративних послуг м. Львова» Львівської міської ради від 14.05.2021 за № З-Л-26095-0006, отримане Інспекцією 17.05.2021. Вказана відповідь обґрунтована аналогічними доводами як ті, що викладені в листі від 03.06.2021 № 0006-вих-47024 (а.с. 59).

Суд першої інстанції, розглянувши спір, дійшов висновку про порушення відповідачем норм чинного законодавства при розгляді звернень позивача.

Апеляційний суд з таким висновком погоджується з таких підстав.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначаються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Статтею 41 вказаного Закону передбачено, що державним архітектурно-будівельним контролем є сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;

6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Проведення позапланових перевірок з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових перевірок, передбачених абзацом десятим цієї частини.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання суб`єктами містобудування (замовниками, проектувальниками, підрядниками, сертифікованими відповідальними виконавцями робіт, підприємствами, що надають технічні умови щодо інженерного забезпечення об`єкта будівництва, та експертними організаціями) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, врегульована Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 (далі Порядок № 553).

Пунктом 5 вказаного Порядку передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу (пункт 6 Порядку № 553).

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю (пункт 7 Порядку № 553).

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

вимога головного інспектора будівельного нагляду ДІАМ про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;

звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

вимога правоохоронних органів щодо проведення перевірки, складена на підставі ухвали слідчого судді.

На виконання пункту 71 Порядку № 553, з метою розгляду отриманих звернень фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, при органі державного архітектурно-будівельного контролю утворюється комісія щодо розгляду звернень у сфері містобудівної діяльності (далі - комісія), яка здійснює колегіальний розгляд звернень фізичних чи юридичних осіб протягом десяти робочих днів з дати їх надходження.

Керівник органу державного архітектурно-будівельного контролю затверджує склад комісії та визначає її чисельність. До складу комісії входять посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю не пізніше ніж за чотири дні до дня розгляду заяви повідомляє заявнику та замовнику про час і місце засідання Комісії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті зазначеного органу та додатково телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у зверненні) або з використанням електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у зверненні, доданих до нього документах).

Розгляд звернень здійснюється за участю заявника та замовника або їх представників. Заявник, замовник та/або їх представники мають право надавати пояснення та подавати додаткові матеріали з питань, зазначених у зверненні, з обов`язковим відображенням відповідної інформації у протоколі.

У разі неявки замовника або його представника після належного їх повідомлення у спосіб, визначений абзацом шостим цього пункту, заява розглядається без його участі. У разі неявки заявника розгляд заяви переноситься на іншу дату, про що замовник і заявник повідомляються у спосіб, визначений абзацом шостим цього пункту. У разі повторної неявки заява залишається без розгляду.

За результатами розгляду звернення комісія шляхом голосування приймає рішення, що оформлюється відповідним висновком.

Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше половини персонального складу комісії. У разі рівного розподілу голосів голос голови комісії є вирішальним.

Висновок комісії повинен обов`язково містити: дату та місце проведення засідання комісії; склад комісії, що здійснювала розгляд звернення, та результати голосування ("за", "проти" чи "утримався"); реквізити та суть звернення; рекомендацію органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо обґрунтованості або необґрунтованості позапланової перевірки, а також необхідності її проведення на підставі звернення.

З урахуванням рекомендацій, наведених у висновку комісії, видається наказ за підписом керівника або уповноваженого заступника керівника органу державного архітектурно-будівельного контролю про проведення позапланової перевірки.

Отже, однією з підстав для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Для розгляду таких звернень, органом державного архітектурно-будівельного контролю утворюється колегіальний орган комісія щодо розгляду звернень у сфері містобудівної діяльності.

Після розгляду звернення за участю заявника та замовника або їх представників, комісія приймає рішення, яке має містити рекомендацію органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо обґрунтованості або необґрунтованості позапланової перевірки, а також необхідності її проведення на підставі звернення. Такі рекомендації мають враховуватись органом державного архітектурно-будівельного контролю при вирішенні питання щодо прийняття наказу про проведення позапланової перевірки.

Під час розгляду справи судом установлено, що 14.05.2021 до Інспекції ДАБК у м. Львові надійшли звернення ОСОБА_1 про проведення перевірки об`єкта будівництва «Реконструкція сараю під житловий будинок літ «Б-1» за адресою: АДРЕСА_1 », у зв`язку із порушенням забудовником будівництва містобудівного законодавства.

У вказаних зверненнях позивачка просила повідомити її за вказаним номером телефону про місце, час і дату розгляду цього звернення від 10.05.2021 для можливості скористатись правом і бути присутньою при його розгляді.

Однак, вказані звернення були розглянуті відповідачем без участі позивача та її повідомлення про час та місце розгляду.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення врегульовано Законом України «Про звернення громадян» № 393/96-ВР від 02.10.1996 (далі - Закон № 393/96-ВР).

Так, ч. 1 ст. 1 Закону № 393/96-ВР передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 393/96-ВР під зверненням громадян необхідно розуміти викладені в письмовій формі або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Частиною першою статі 7 Закону № 393/96-ВР визначено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Статтею 16 Закону № 393/96-ВР встановлено, що скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Статтею 18 Закону № 393/96-ВР визначено права громадянина при розгляді заяви чи скарги. Так, громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Як передбачено статтею 19 Закону№ 393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

- об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

- у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

- на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

- скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

- у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

- особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Отже, відповідач зобов`язаний був запросити позивачку для розгляду його скарги, оскільки, в протилежному випадку, унеможливлюється практична реалізація права заявника особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви та бути присутнім при розгляді заяви чи скарги.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 31.01.2019 у справі № 826/12287/16, від 28.11.2018 у справі № 820/4881/17, від 31.10.2019 у справі № 826/13435/15 та від 24.10.2019 у справі № 826/5333/17, яка в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.

Як встановлено судом, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові не вжито всіх передбачених Порядком № 553 та Законом № 393/96-ВР заходів щодо розгляду звернення ОСОБА_1 , а саме: не створено комісії з розгляду звернень фізичних чи юридичних осіб, не повідомлено позивачку про час і місце засідання такої комісії, не прийнято висновку за результатами розгляду звернення позивача.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем при розгляді заяви позивачки порушено вимоги законодавства України, а тому вимоги ОСОБА_1 є частково обґрунтованими і підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неналежного розгляду звернень ОСОБА_1 від 10.05.2021 та від 11.05.2021 та зобов`язання відповідача вирішити питання, викладені у зверненнях ОСОБА_1 від 10.05.2021 та від 11.05.2021, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене додаткове рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи ), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. С. Затолочний
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 07.11.2022.