Справа № 420/13261/22
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хом`якової В.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про скасування рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області (відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 18.08.2022 про скасування рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 19.05.2021 про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.05.2021 відповідачем прийнято рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України", позивач отримав паспорт громадянина України № НОМЕР_1 від 16.03.2022. В подальшому рішенням ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 18.08.2022 відповідно до статті 21 Закону "Про громадянство України" скасовано рішення ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 19.05.2021 про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що громадянство України було набуто внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей про місце народження його батька ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не надано документів щодо підтвердження факту, з яким Законом України "Про громадянство України" пов`язує набуття громадянства України за територіальним походження (факт народження батька до 24 серпня 1991 року на території, що входила до складу Української Радянської Соціалістичної Республіки (УPCP)). На підставі вищезазначеного рішення, паспорт громадянина України у вигляді ID картки № НОМЕР_1 , оформлений на ім`я ОСОБА_1 , визнано недійсним. Позивач вважає, що рішення було прийнято відповідачем без урахування усіх обставин справи та воно не містить належного обґрунтування підстав прийняття, оскільки не зазначено, які саме свідомо неправдиві відомості були подані ОСОБА_1 , відсутні докази того, що подані позивачем документи є фальшивими. На думку позивача, рішення від 18.08.2022 є протиправним і таким, що порушує його права, а тому позивач просить його скасувати.

Ухвалою від 23.09.2022 зазначену позовну заяву було залишено без руху.

28.09.2022 у зв`язку з усуненням позивачем недоліків позовної заяви відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в судовому засіданні 19.10.2022.

18.10.2022 відповідач подав відзив на позов, в якому позов не визнає, зазначає, що підставою для набуття позивачем громадянства України відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про громадянство України" стало надання позивачем свідомо неправильних відомостей щодо місця народження його батька на території, яка стала в подальшому територією України. Позивач надав для набуття громадянства України свідоцтво про народження батька, в якому не було вказано місце народження. Відповідно до статті 21 Закону України "Про громадянство України" рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України. Вважає, що оскаржуване рішення від 18.08.2022 є таким, що не підлягає скасуванню, оскільки було прийнято правомірно та в межах діючого законодавства. Просить відмовити у задоволенні позову.

19.10.2022 представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якому звертає увагу суду на те, що ніяких нових документів, крім тих, що подавав ОСОБА_1 для набуття громадянства України, відповідач суду не надав. Отже, рішення про скасування рішення від 19.05.2021 про набуття громадянства України було прийнято на підставі переоцінки первісно поданих позивачем документів для набуття українського громадянства. Відповідачем проігнорований факт надання позивачем витягу з реєстру цивільного стану - актового запису № 187 про народження ОСОБА_2 , складеного Джанкойським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану, батьки на час народження дитини проживали в АР Крим м. Джанкой, підставою внесення відомостей до актового запису зазначена довідка з Джанкойського пологового будинку про народження батька позивача ОСОБА_2 від 25.03.1952. Позивач вважає, що рішення про скасування рішення про оформлення громадянства має ґрунтуватись на таких відомостях та документах, цю мають прямо свідчити, що подані особою для оформлення набуття громадянства за територіальним походженням документи є фальшивими, а підставі для набуття громадянства за територіальним походженням відсутні. Жодна з цих обставин відповідачем не доведена.

Розгляд справи був відкладений на 02.11.2022 на 10 год. 00 хвил., для надання відповідачу часу для заперечень проти відповіді на відзив.

Відповідач заперечень на відповідь на відзив не надав. В судове засідання представник відповідача не прибув.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи в письмовому провадженні.

З огляду на вказане, виходячи з положень ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов до висновку про можливість розгляду даної адміністративної справи у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є уродженцем Тюменської області Російської федерації. 23.12.2020 позивач був документований посвідкою на постійне проживання в Україні строком до 23.12.2021. В подальшому позивач звернувся за отриманням громадянства України.

До заяви про отримання громадянства від 19.03.2021 позивач додав, зокрема:

- свідоцтво про народження (повторне) ОСОБА_1 , де зазначений його батько ОСОБА_3 ,

- свідоцтво про народження (повторне) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із зазначенням актового запису № 187 від 22.04.1952, місце державної реєстрації Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Джанкойського міськрайонного управління юстиції АР Крим, повторне свідоцтва видано Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Мнюсту 06.03.2021 серія НОМЕР_2 ,

- витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, в якому зазначено, що за № 187 від 22.04.1952 зареєстрований запис про народження ОСОБА_2 на підставі довідки про народження від 25.03.1952 Джанкойського пологового будинку, відомості про свідоцтво 07.12.2011 внесено до Держреєстру державним реєстратором Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Джанкойського міськрайонного управління юстиції АР Крим.

19.05.2021 Центральним міжрегіональним управлінням ДМС у м. Києві та Київській області за розглядом заяви позивача прийнято рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України". Позивач отримав довідку про реєстрацію громадянином України № 1048/2021 від 20 травня 2021 року та був документований тимчасовим посвідченням громадянина України НОМЕР_3 № 100 від 20.05.2021.

У зв`язку з ухваленим відповідачем рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 подав до органу ДМС зобов`язання припинити громадянство Російської Федерації протягом двох років з моменту набуття громадянства України та подати до відповідача документ про припинення громадянства Російської Федерації, або ж у разі неотримання з незалежних від нього причин документа про припинення громадянства Російської Федерації - подати декларацію про відмову від громадянства цієї держави та повернути національний паспорт громадянина Російської Федерації до уповноваженого органу цієї держави. У жовтні 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про прийняття декларації про відмову від громадянства Російської Федерації з мотивуванням про наявність у нього незалежної причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (вартість виходу з громадянства Російської Федерації перевищує половину мінімальної заробітної плати на день прийняття рішення) разом з декларацією про відмову від іноземного громадянства Російської Федерації. 22.10.2021 відповідач відмовив позивачу в прийнятті декларації про відмову від громадянства Російської Федерації, тому вважаючи дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду з позовом про зобов`язання Центральне міжрегіональне управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області прийняти декларацію. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 року у справі № 320/598/21 позов задоволено, зобов`язано Центральне міжрегіональне управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від громадянства Російської Федерації та оформити йому довідку про реєстрацію громадянином України. Судове рішення набуло чинності. В подальшому позивач був документований паспортом громадянина України у вигляді ID картки № НОМЕР_1 від 16.03.2022 року.

Позивач з веб-сервісу ДМС перевірки дійсності документів, що посвідчують особу, з`ясував, що належний йому паспорт громадянина України громадянина України № НОМЕР_1 від 16.03.2022 року визнано недійсним.

Представник позивача звернувся Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області із адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію та відомості про те, на якій підставі було визнано недійсним паспорт громадянина України № НОМЕР_1 від 16.03.2022 року, належний ОСОБА_1 .

У відповіді на адвокатський запит відповідач повідомив, що рішенням ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 18.08.2022 відповідно до статті 21 Закону "Про громадянство України" скасовано рішення ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 19.05.2021 про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 , відповідно до частини першої статті 8 Закону у зв`язку з тим, що громадянство України було набуто внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей.

З матеріалів справи вбачається, що рішення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства прийняте начальником Дніпровського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, погоджено з начальником Управління з питань громадянства ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області та затверджено т.в.о. начальника ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області на підставі подання, яке склав завідувач сектора громадянства Дніпровського відділу ЦМУ ДМС України у м. Києві та Київській області.

В поданні про скасування рішення про оформлення набуття громадянства вказано, що документом, який підтверджує факт народження особи на території України є свідоцтво про народження. Громадянство України набуто ОСОБА_1 внаслідок подання неправдивих відомостей, за наявності яких особа не може набути громадянство України, а саме: для набуття громадянства України ОСОБА_1 надав свідоцтво про народження батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 серія НОМЕР_4 (повторне), видане 06.03.2021 Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦМУМЮ (м. Київ), в якому в графі "місце народження" інформація відсутня. Актовий запис про народження ОСОБА_2 №187, складений 22.04.1952 відділом державної реєстрації цивільного стану Джанкойського міського управління юстиції Автономної республіки Крим стосовно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , також не містить інформації щодо місця народження ОСОБА_2 . Відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом мінюсту України від 14.01.2011 № 96/5, якщо в актовому записі про народження відсутні графи "по батькові" та місце народження", що стосуються даних про дитину, або відсутні вдомості у цих графах, то одночасно з повторною видачею свідоцтва про народження відомості щодо по батькові та місця народження дитини доповнюються з дотриманням вимог цих Правил, у разі особистого звернення заявника до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання актового запису. Місце народження також може бути підтверджено судовим рішенням. В поданні вказано, що ОСОБА_1 не надано документів, щодо підтвердження факту, з яким Законом України "Про громадянство України" пов`язує набуття громадянства України за територіальним походження (факт народження батька до 24 серпня 1991 року на території, яка стала в подальшому територією Держави Україна).

Позивач вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, порушує його права як громадянина України, тому звернувся до суду з даним позовом.

Конституцією України передбачено (частина 2 статті 19), що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначається Законом України від 18 січня 2001 року №2235-ІІІ "Про громадянство України" .

Згідно зі статтею 6 Закону "Про громадянство" громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Статтею 8 Закону України "Про громадянство" передбачено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УPCP), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

В Україні діє Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджений Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, пунктом 24 якого встановлено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилася до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УPCP) (частина перша статті 8 Закону), подає:

а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням;

б) дві фотокартки (розміром 35 х 45 мм);

в) один із таких документів:

декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства; зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом Із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні;

декларацію про відмову особи, яка є громадянином Російської Федерації і зазнала переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує переслідування через політичні переконання (довідка Міністерства закордонних справ України, дипломатичного представництва чи консульської установи України, видана в установленому Кабінетом Міністрів України порядку), - для іноземців, які є громадянами Російської Федерації та зазнали переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності;

- заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

г) копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Пункт 27 Порядку передбачає, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, батько чи мати якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "ам - "в" п. 24 цього Порядку, а також:

а) документ, що підтверджує факт постійного проживання батька чи матері заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту;

б) копію свідоцтва про народження заявника або інші документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з батьком чи матір`ю, які постійно проживали на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Пунктом 119 Порядку перебачено, шо особам, які набули громадянство України та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, видаються тимчасові посвідчення громадянина України. Після подання цими особами в установленому Законом порядку документа про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства їм замість тимчасових посвідчень громадянина України залежно від місця проживання видаються паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон.

Згідно з пунктом 89, 90 Порядку, відповідачу надане повноваження щодо перевірки повноти відомостей після прийняття заяви. "Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою. Подані заявником належно оформлені документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження надсилаються до територіального органу Державної міграційної служби України" (пункт 89).

Пункт 90 передбачає, що територіальний орган Державної міграційної служби України перевіряє відповідність оформлення документів щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, зазначені документи повертаються до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня повернення документів надсилає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою. Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає рішення про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає вмотивоване рішення про відмову в задоволенні клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України.

Рішення про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України або про відмову в задоволенні клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів надсилається до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником, не пізніш як у тижневий строк з дня надходження відповідного рішення повідомляє про нього заявника у письмовій формі. У разі прийняття рішення про відмову в задоволенні клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України заявникові у письмовій формі повідомляються причини відмови.

При поданні позивачем необхідних документів для набуття громадянства України за територіальним походженням у зв`язку з народженням та постійним проживанням батька на території України, подані ним документи були розглянуті, ніяких зауважень чи недоліків до поданих документів не було, доказів протилежного відповідачем не надано. Відсутність у дублікаті свідоцтва про народження відомостей про місце народження батька позивача не стала причиною для повернення заяви та документів. При прийнятті рішення про оформлення набуття громадянства України, відповідач вважав подані документи повними та достатніми.

Якщо відповдіач вважав, що подані позивачем документи містять неповну інформацію стосовно місця народження його батька, це могло бути підставою для повернення заяви позивачу відповідно до пунктів 89-90 Порядку.

Органом ДМС прийнято рішення про оформлення набуття громадянства України. Позивач отримав довідку про реєстрацію громадянином України № 1048/2021 від 20 травня 2021 року та був документований тимчасовим посвідченням громадянина України та в подальшому - був документований паспортом громадянина України.

Частина 1 ст. 21 Закону України "Про громадянство України" встановлює підстави, скасування рішення про оформлення набуття громадянства України: "Рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 7, 8, 10-13, 15 цього Закону внаслідок подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, у тому числі невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства."

Пунктом 88 Порядку передбачено, що для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону територіальними органами Державної міграційної служби України, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи:

а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України;

б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка територіального органу Державної міграційної служби України, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п`ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація територіального органу Державної міграційної служби України про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п`ятої статті 9 Закону; частина п`ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону.

Пунктом 96 Порядку передбачено, що подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується територіальним підрозділом Державної міграційної служби України, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України.

Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими пп. "б" пункту 88 цього Порядку, надсилається до територіального органу Державної міграційної служби України.

Пунктом 97 Порядку встановлено, що рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується керівником територіального органу Державної міграційної служби України або його заступником.

Повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у тижневий строк надсилається до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, яким було внесено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня одержання повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України повідомляє про це відповідну особу у письмовій формі із зазначенням причин скасування такого рішення.

В даному випадку, підставою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України, відповідно до статті 21 Закону України "Про громадянство України", зазначено протиправність дій позивача, зокрема, подання свідомо неправдивих відомостей за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Подання неправдивих відомостей повинні полягати у тому, що за допомогою таких дій заявник намагався спотворити, або приховати дійсні обставини, які свідчать, що його батько не народився до 24.08.1991 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України". Суд вважає, що вказані обставини зі сторони відповідача повинні бути підтверджені відповідними документами, які свідчать, зокрема, про факт подання особою свідомо неправдивих відомостей. Крім того, встановленню підлягають також факти, підтверджуючі провину або злочинний намір, подачу завідомо хибних відомостей при отриманні ним паспорта громадянина України. Обов`язок доказування покладається виключно на державний орган, що приймав рішення, та ні в якому разі, не є підставою для обмеження у правах та свободах, або незаконному позбавленню громадянства України.

Відповідач не надав суду доказів того, що ОСОБА_1 свідомо подав для оформлення набуття громадянства України неправдиві відомості або фальшиві документи, чи приховав позивачем будь-якого суттєвий факт, за наявності якого позивач не міг набути громадянство України. Також відповідач, враховуючи підставу набуття громадянства України, не надав доказів, які б спростовували факт народження батька позивача не на території України. суд погоджуєтья з доводами позивача про те, що відповідач у поданні про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України переоцінив ті матеріали, на підставі яких цей же самий орган прийняв рішення про оформлення набуття громадянства. При цьому, така переоцінка є довільною та нічим необгрунтованою.

Суд також вважає обгрунтованими доводи позивача про те, що у поданих позивачем для отримання громадянства документах є достатні відомості про місце народження батька на території , яка після 1991 року стала територією України. Так, у дублікаті свідоцтва про народження батька зазначено, що місцем державної реєстрації факту народження є Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Джанкойського міськрайонного управління юстиції АР Крим, та є посилання на актовий запис № 187 від 22.04.1952 року. З актового запису вбачається, що він складений Джанкойським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану, батьки на час народження дитини ( ОСОБА_2 ) проживали в АДРЕСА_1 , підстаовю для проведення державної режстрації народження дитини зазначено довідку з Джанкойського пологового будинку про народження ОСОБА_2 від 25.03.1952. Хоч відомості про місце народження дитини не зазначено в акті № 187, сам по собі факт вчинення актового запису про народження на території м. Джанкой є достатньою підставою вважати, що місцем народження є місто Джанкой, який є територією України. Крім того, до прийняття Інструкції про порядок реєстрації актів громадянського стану, виданої на підставі Постанови Ради Міністрів УРСР від 20.01.1958 № 45, за погодженням з Міністерством внутрішніх справ УРСР і Міністерством фінансів УРСР, затвердженої Міністерством юстиції УРСР 01.09.1958, зразки актових записів про народження не включали графи "По батькові" та "місце народження дитини".

Позивач додав до позову копію первісного свідоцтва про народження батька ОСОБА_3 , видане 22.04.1952 (в якому місцем народження зазначено м. Джанкой Кримської області), із нотаріально засвідченим перекладом свідоцтва про народження; разом з тим, суд не приймає даний документ в якості доказу протиправності оскаржуваного рішення, оскільки цей документ не подавався при вирішенні питання надання позивачу громадянства України і відповідачем не розглядався, при прийнятті рішення про скасування громадянства даний документ не розглядався посадовими особами відповідача.

Суд також приймає до уваги, що перевірити наявність графи "місце народження дитини" на паперовому носії актового запису про народження немає можливості через тимчасову окупацію території АР Крим.

На підставі викладеного, незважаючи на відсутніть відповідного судового рішення про встановлення факту народження ОСОБА_2 в м. Джанкой, на що послався відповідач у поданні, суд дійшов висновку про те, що дії відповідача є безпідставними, оскільки відсутні будь-які докази того, що позивач подав підроблені або неправдиві документи.

Суд нагадує правову позицію, викладену в рішенні Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі "Рисовський проти України", в якому Суд зазначив, що принцип "належного урядування", зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19 серпня 2020 року у справі № 814/2658/17, від 04 березня 2021 року у справі № 160/4537/19 та від 24 листопада 2021 року у справі №520/126/21.

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (справа "Москаль проти Польщі", заява №10373/05). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (справа "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", заява №36548/97). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії"). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки").

Суд ураховує, що обов`язок доказування або виправлення помилок та недоліків (у випадку якщо такі мали місце) покладається виключно на державний орган, що приймав рішення, та ні в якому разі не є підставою для обмеження у правах та свободах, або незаконному позбавленню громадянства України.

Суд зазначає, що відповідачем не дотримано принципу пропорційності, необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), що призводить до настання несприятливих наслідків для позивача за недоведеністю будь-якої вини останнього.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово робив визначення критерію "необхідності у демократичному суспільстві". Так, за практикою Суду при визначенні питання "необхідності у демократичному суспільстві" держави користуються певною свободою розсуду, межі якої залежать від сфери, що вступає в конфлікт з гарантованим правом.

Європейський суд з прав людини оцінює пропорційність обмежень, застосованих до права на повагу до сімейного життя, по відношенню до легітимної мети, якої прагнуть досягти сторони при застосуванні таких обмежень. А тому, будь-яке непропорційне втручання з боку держави у фундаментальне право передбачене статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не буде вважатися необхідним у демократичному суспільстві.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд дійшов висновку про неправомірність прийнятого відповідачем рішення та недоведеність належними та допустимими доказами того, що подані позивачем до заяви про набуття громадянства документи є фальшивими або містять неправдиві відомості, а тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним і скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачем сплачено судовий збір за звернення до суду з даним позовом у розмірі 992 грн. 40 коп., що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією. Враховуючи, що суд дійшов до висновку про задоволення позову, вказана сума підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 139 143, 242- 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Задовольнити позов ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 18.08.2022 про скасування рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 19.05.2021 про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (код 42552598) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( рнокпп НОМЕР_5 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення підписаний 08.11.2022.

Суддя В.В.Хом`якова