Справа № 420/19979/21
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заподіяну шкоду державі в сумі 31684 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Білгород-Дністровською обласною Державною фінансовою інспекцією була проведена позапланова ревізія фінансово-господарської діяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), в ході якої встановлено ряд порушень та недоліків, що відображено в акті ревізії від 20.03.2012 № 840-16/36, а саме невідповідність здійсненої військовою частиною НОМЕР_3 оплати ТОВ «Атлантик» обсягами фактично виконаних робіт по договору підряду від 13.09.2011 № 110-11 на суму 59999,89 грн. Перевіркою встановлено завищення підрядною організацією «Атлантик» обсягу та вартості робіт та використання в/ч НОМЕР_2 безпідставно бюджетних коштів на загальну суму 31684 грн. Виявлено неналежне виконання ОСОБА_2 , ОСОБА_1 своїх обов`язків з організації належного прийому виконаних ТОВ «Атлантик» робіт за договором, внаслідок чого державі завдано збитків на загальну сум 31684 грн. Так, ОСОБА_2 не організував належним чином контроль за проведенням робіт поточного ремонту системи опалення в жилому будинку, який перебуває на балансі в/ч НОМЕР_2 . В свою чергу, ОСОБА_3 перебував на посаді начальника житлово-експлуатаційної служби та прийняв виконані роботи. Отже встановлено факти неналежного виконання відповідачами своїх обов`язків з організації належного прийому виконаних ТОВ «Атлантик» робіт, внаслідок чого державі завдано збитків на загальну суму 31864 грн. На підставі зазначеного та відповідно до Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затверджене постановою Верховної Ради України від 03.10.2019 № 160-ІХ, позивач звернувся до суду із даними вимогами.

Ухвалою судді від 10.01.2022 клопотання НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) про поновлення строку на звернення до суду із даними вимогами задоволено та поновлено такий строк. Позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

07.02.2022 до суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на адміністративний позов, який ухвалою суду від 14.02.2022 повернутий відповідачу відповідно до ч. 2 ст. 167 КАС України.

Відзив на адміністративний позов від ОСОБА_3 до суду не надійшов.

Ухвалою суду від 04.10.2022 провадження по справі зупинено на підставі п.6 ч.2 ст. 236 КАС України до виконання доручення суду про витребування додаткових письмових доказів та отримання витребуваних судом доказів на підставі п. 6 ч.2 ст. 236 КАС України, а саме від Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області матеріали цивільної справи № 1510/8144/12 за позовом заступника Білгород-Дністровського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України, Військової частини № НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди та від Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеській області матеріали кримінальної справи № 495/6295/14-к за обвинуваченням гр. ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 191 КК України.

14.10.2022 до суду від Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області надійшли матеріали цивільної справи № 1510/8144/12.

17.10.2022 до суду від Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеській області надійшли матеріали кримінальної справи № 495/6295/14-к за обвинуваченням гр. ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 191 КК України.

Ухвалою суду від 26.10.22 провадження по справі поновлено та продовжено судовий розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 21.02.2012 ревізійною групою у складі в.о. начальника Білгород-Дністровської об`єднаної Державної фінансової інспекції з 07.03.2012 начальником цієї інспекції ОСОБА_5 (направлення № 27 від 29.02.2012) та головним державним фінансовим інспектором відділу інспектування органів державної влади в ДФІ в Одеській області Бородуліним Р.Л. (направлення № 520 від 29.02.2012) проведена позапланова ревізія фінансово-господарської діяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), що належить до сфери управління Адміністрації Державної прикордонної служби України, за період з 01.09.2011 по завершений звітний період 2022 року, за результатами якої складено акт від 20.03.2012 № 840-16/36.

В ході перевірки встановлено, посадовими особам, яким було надано право розпоряджатися рахунками та підписувати розрахункові документи у періоді, що підлягав ревізії, були (з правом підпису): начальник прикордонного загону полковник ОСОБА_4 з 26.09.2009 по 23.09.2011; начальник прикордонного загону полковник ОСОБА_6 з 23.09.2011; заступник начальника загону з тилу начальник тилу підполковник ОСОБА_2 з 01.09.2011 по 03.30.2011; заступник начальника загону в тилу начальник тилу підполковник ОСОБА_7 з 24.11.2011.

13.09.2011 між в/ч НОМЕР_2 та ТОВ «Атлантик» укладено договір підряду № 110-11 щодо поточного ремонту системи опалення в житловому будинку по АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.1.1 договору № 110-11 Підрядник зобов`язується виконати роботи, визначені в цьому договорі на загальну суму 59999,89 грн.

Взаєморозрахунки з підрядною організацією здійснювалися на підставі форм первинного обліку довідки про вартість виконаних підрядних робіт ф.№ КБ-3 та акту приймання виконаних підрядних робіт ф.КБ-2в, які оформлені відповідно до Наказу Мінрегіонбуду України від 04.12.2009 № 554.

Перевірена довідка ф.№ КБ-3 та акт ф.№ КБ-2в підписані відповідальними особами з боку замовника ОСОБА_4 та акт ф. №КБ-2в завізовано начальником КЕС майором ОСОБА_1 ; з боку підрядника директором ТОВ «Атлантик» ОСОБА_8

№КБ-2в завізовано начальником КЕС майором ОСОБА_1 ; з боку підрядника директором ТОВ «Атлантик» ОСОБА_8 .

При проведенні вибіркових контрольних обмірах встановлено порушення 3.3.9 ДБН Д.1.1-1-2000:

розбирання асфальтобетонних покриттів у кількості 40 м2 фактично відсутнє;

розбирання ґрунту вручну у траншеях глибиною до 2 м без кріплень, група ґрунту 2 у кількості 33,5 м3 фактично відсутнє;

засипання вруну траншей, пазух котлованів та ям, група ґрунту 2 у кількості 33,5 м3 фактично відсутнє;

свердлення отворів в з/б конструкціях, діаметр отворів 60 мм, глибина свердлення 200 мм у кількості 12 шт фактично відсутнє.

При цьому проведення обмірів окремих робіт не виявилося можливим у зв`язку з їх прихованими умовами виконання робіт, в тому числі:

прокладання трубопроводів опалення із композитних труб Д 32 мм, 40 мм, 50 мм;

врізування та врізування за допомогою нарізування в діючі внутрішні мережі трубопроводів опалення Д 32 мм, 40 мм;

ізоляція трубопроводів Д 32 мм, 40 мм півціліндрами з мінеральної варти;

та прочищення стояків, магістраьних трубопроводів, радіаторів центрального опалення.

В ході ревізії по зазначеним вище порушенням начальником КЕС майором ОСОБА_1 надано пояснення, що роботи по розбиранню асфальтобетонних покрить, розбирання ґрунту вручну, засипання траншей вручну, свердлення отворів не здійснювалися, тому що по території біля будинку проходять інженерні мережі, які могли бути пошкоджені при розкопці ґрунту. У зв`язку із чим прокладка труб здійснювалася по лоткам будівлі. Прочищення системи опалення та стояків з від`єднанням радіаторів не здійснювалося, а також їх чищення. Поряд із цим, здійснювалась промивка системи опалення.

Також в ході проведення зустрічної звірки у ТОВ «Атлантик» директором ОСОБА_8 надані пояснення, згідно яких роботи по засипанню вручну траншей та свердлення отворів у з/б конструкціях не виконувались, роботи по зняттю та прочищенню радіаторів не проводились, а проводилась промивка стояків водопровідною водою, тим тиском, що був у магістралі.

В результатів вищенаведеного перевіркою встановлено порушення п. 3.3.9 ДБН Д.1.1-1-2000, а саме до акту ф.КБ-2в безпідставно включені роботи з прочищення стояків двохтрубної системи центрального опалення (Р15-71-2), прочищення магістральних трубопроводів системи центрального опалення (Р15-71-3), прочищення радіаторів центрального опалення (Р15-61-1).

Перевіркою акту ф.КБ-2в на суму 59999,89 грн встановлено, що в порушення вимог ДБН «Правила визначення вартості будівництва» Д.1.1-1-2000, затверджених наказом Держбуду України від 27.08.2000 № 174, внаслідок завищення підрядною організацією ТОВ «Атлантик» обсягу та вартості робіт в/ч НОМЕР_2 безпідставно використано бюджетних коштів на загальну суму 31684 грн.

Військовою частиною НОМЕР_2 платіжним дорученням № 1397 від 15.09.2011 перераховано ТОВ «Атлантик» за поточний ремонт системи опалення згідно акту б/н від 13.09.2011 по договору від 13.09.2011 № 110-11 грошові кошти в сумі 59999,89 грн.

Операції з прийняття завищених обсягів виконаних робіт з поточного ремонту системи опалення в житловому будинку АДРЕСА_1 в бухгалтерському обліку в/ч НОМЕР_2 відображено у меморіальному ордері № 6 «Накопичувальна відомість за розрахунками з іншими кредиторами» за вересень 2011 року за дебетом субрахунку 801 «Видатки з державного бюджету на утримання установи та інші заходи», кредитом субрахунку 675 «Розрахунки з іншими кредиторами».

Внаслідок допущених порушень у формі «Звіт про надходження та використання коштів загального фонду за ф. № 2д за 9 місяців 2011 року та 2011 рік завищено касові та фактичні видатки за КЕКВ 1134 на суму 31684 грн, чим порушено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

За висновком перевіряючих, порушення допущено колишнім командиром в/ч ОСОБА_4 , яким підписано акт виконаних робіт та платіжне доручення на перерахування коштів, колишнім начальником КЕС майором ОСОБА_1 , яким завізований акт ф. КБ-2в про прийманню робіт, директором ТОВ «Атлантик» ОСОБА_8 , яким здані роботи фактично не виконані.

Внаслідок допущеного порушення ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ) завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 31684 грн.

Відтак, за результатами ревізії відповідності фактичних обсягів, вартості виконаних робіт по договору підряду від 13.09.2011 № 110-11 встановлено завищення підрядною організацією ТОВ «Атлантик» обсягу та в/ч НОМЕР_2 безпідставно використано бюджетних коштів на загальну суму 31684 грн.

Згідно кошторису з розрахунком договірної ціни передбачені роботи по прокладці трубопроводів опалення з композитних труб різного діаметру, врізка в діючі внутрішні мережі опалення, розбирання асфальтобетонного покриття, розробка ґрунту вручну в траншеях, їх засипка, розбирання керамічних плиток, цементних полів, свердління отворів у залізобетонних конструкціях, ізоляція трубопроводів, прочистка стояків, магістральних трубопроводів, радіаторів двотрубної системи опалення.

Згідно акту приймання виконаних робіт б/н від 13.09.2011, роботи з поточного ремонту систем опалення в житловому приміщенні по АДРЕСА_1 на загальну суму 59999,89 грн підрядником в особі ОСОБА_8 здані, а замовником в особі ОСОБА_4 прийняті. Перелік та обсяги робіт підтверджено НКЕС майором ОСОБА_1 .

Розрахунки за виконані роботи проведено 15.09.2011 в сумі 59999,89 грн шляхом зарахування коштів військовою частиною на рахунок № НОМЕР_4 , відкрити ТОВ «Атлантик» ЮГРУ Приватбанк (МФО 328704).

Ревізією дотримання порядку складання фінансової звітності, в тому числі відповідності звітності даним бухгалтерського обліку та достовірності сум касових і фактичних видатків за кодами економічної класифікації встановлено, що внаслідок допущених порушень, які виявлені ревізіє, встановлено операції, проведені з порушенням чинного законодавства, що призвели до втрат на суму 31684 грн.

19.04.2012 Білгород-Дністровською об`єднаною державною фінансовою інспекцією складно вимогу № 840-16/365, адресовану начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 командиру військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 , відповідно до якої з метою повного усунення виявлених порушень, попередження виникнення в подальшому, належить:

1) опрацювати матеріали ревізії та вжити заходи щодо усунення виявлених порушень, розглянути питання щодо притягнення до відповідальності інших осіб;

2) - відобразити в обліку дебіторську заборгованість за невиконані роботи (різницю вартості виконаних робіт) з ТОВ «Атлантик» в сумі 31684 грн;

- провести претензійно-позовну роботу з підрядником ТОВ «Атлантик» щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів в сумі 31684 грн. В іншому випадку стягнути з колишнього командира військової частини ОСОБА_4 та колишнього начальника КЕС майора ОСОБА_1 , винних у проведенні зайвих виплат, шкоду у порядку та розмірі, встановлених ст. ст. 130-136 КЗпП України.

Зважаючи на викладені обставини, заступник Білгород-Дністровського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України, військової частини НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 в 2012 р. подав цивільних позов до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (в ході судового розгляд в якості відповідача також залучено ОСОБА_2 ) суму завданої шкоди в розмірі 31684 грн, в результаті чого 12.12.2012 відкрито провадження по справі № 1510/8144/12.

12.08.2021 ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області провадження по справі № 1510/8144/12 закрито, оскільки змінилася кваліфікація підсудності цієї категорії справ, у зв`язку із чим 15.09.2021 НОМЕР_1 прикордонним загоном було подано даний позов до Одеського окружного адміністративного суду.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до наказу начальника регіонального управління від 05.03.2012 № 96, заступником начальника Південного регіонального управління з матеріального забезпечення полковником ОСОБА_9 в період з 05.03.2012 по 16.03.2012 проведено службове розслідування за фактом можливих порушень, викладених в листі 5 головного відділу військової контррозвідки щодо порушень вимог чинного законодавства України посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 у сфері закупівлі товарів, робіт та послуг за державні кошти, за результатами якого складено висновок від 19.03.2012 (копія наявна в матеріалах кримінальної справи № 495/6295/14-к, т.ІІ, а.с.81-85).

В ході проведення службового розслідування було встановлено, що між ІНФОРМАЦІЯ_5 та ТОВ «Атлантик» було укладено договір на проведення ремонтних робіт від 13 вересня 2011 року № 110-11. В якості додатків до вказаного договору було долучено правоустановчі документи ТОВ «Атлантик» та кошторисна документація на виконання робіт з ремонту системи опалення в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 на суму 59999,89 грн.

Відповідно до п. 2.1. договору розрахунок по договору здійснюється оплатою по факту завершення робіт. Для здійснення оплати ще невиконаних послуг ТОВ «Атлантик» було складено акт про виконання робіт та ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказаний акт був долучений до платіжних документів. Роботи були оплачені 15.09.2012 року вiдповiдно до платіжного доручення № 1397 від 15.09.2011та акту виконаних робіт від 13.09.2011, тобто через три дні після укладення договору. Фактично роботи по ремонту системи опалення житлового будинку проводились в період з 20 вересня 2011 року по 15 жовтня 2011 року.

Разом з тим в період з 20 вересня по 04 жовтня 2011 року здiйснювалась прийом-передача посади тилу ІНФОРМАЦІЯ_4 , в ході якої було висвітлено факт проведення ремонту системи опалення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що відображено в акті. Хід робіт по ремонту системи опалення після прийняття справ та посад начальником тилу ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_7 в порушення вимог Положення про військове та корабельне господарство не здійснювався. Після завершення робіт прийом належним чином здійснений не був. також

В подальшому при експлуатації системи опалення недоліків в її роботі виявлено не було, але при значному зниженні зовнішньої температури в січні лютому 2012 року в приватній розмові з колишнім військовослужбовцем ОСОБА_10 та сержантом ОСОБА_11 , що проживають в квартирах АДРЕСА_2 та №12 вiдповiдно відповідно, п/п-ку ОСОБА_7 стало відомо, що температура в деяких службових житлових приміщеннях знизилась до +13 - +15° С, хоча як вони самі стверджують, радіатори системи опалення були гарячі.

Оскільки система опалення працювала в нормальному режимі, а саме радіатори були гарячі, підполковником ОСОБА_7 розпоряджень підлеглому персоналу по ремонту, або роботах в системі опалення будинку віддано не було.

В подальшому при перевірці обсягів виконаних робіт було встановлено, що не виконано роботи, передбачені кошторисом, на суму 30 тис. 393 грн. 33 коп.

В ході проведення службового розслідування підрядною організацією ТОВ «Атлантик» було надано акт від 12.03.2012 на виконані додаткові роботи, які не увійшли до кошторису на суму 17 тис 655 грн. 17 коп.

Фактичною перевіркою обсягів виконаних робіт підтверджено 10 тис 873 грн. 59 коп.

Факт виконання вказаних робіт підтверджується мешканцями квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 та встановлений комісією при перевірці.

Також встановлено, що проводились додаткові роботи, які не увійшли до акту виконаних робіт, а саме: регулювання внутрішньої водяної мережі тепло споживання будівлі з тепловим навантаженням до 0,2 Гкал/год (П7-61-1); промивка без дезінфекції трубопроводів (P16-22-1).

З пояснень заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 з тилу підполковника ОСОБА_2 (в вересні 2011 року займав посаду заступника начальника Білгород-Дністровського загону 3 тилу) було встановлено, що оплату послуг по ремонту системи опалення було здійснено до її фактичного виконання в зв`язку з відсутністю в м. Білгород-Дністровському спеціалізованих будівельних органiзацiй, які погодились отримати оплату за виконані роботи по факту їх виконання. Завершення робіт підполковник ОСОБА_2 не контролював в зв`язку з його вибуттям до ІНФОРМАЦІЯ_6 для подальшого проходження служби. Факт невиконання робіт, включених до кошторису, підполковник ОСОБА_2 пояснює тим, що в зв`язку відсутністю інформації про проходженням міських комунікацій водопостачання, водовідведення, електропостачання та ліній зв`язку земляні роботи були замінені роботами всередині приміщення, та роботи про прочищенню стояків опалення та радіаторів опалення проводились без зняття опалювальних приладів шляхом промивання стояків та радіаторів опалення проточною водою під тиском в обидві сторони.

З пояснень заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 з тилу підполковника ОСОБА_7 було встановлено, що хід ремонту та його завершення системи опалення він не контролював.

З пояснень начальника КЕС Котовського прикордонного майора ОСОБА_12 (в вересні 2011 року займав посаду начальника КЕС ІНФОРМАЦІЯ_4 з тилу) було встановлено, що оплату послуг по ремонту системи опалення було здійснено до її фактичного виконання в зв`язку з необхідністю закупки будівельних матеріалів підрядній організації для проведення робіт.

Таким чином, інформація щодо порушень під час виконання ремонтних робіт по ремонту системи опалення житлового будинку підтверджується. Сума невиконаних робіт (без врахування пусконалагоджувальних робіт та промивання трубопроводів) складає 19 тис 519 грн. 74 коп.

Порушення полягали в наступному:

1. Підписання акту приймання виконаних будівельних робіт до фактичного виконання таких робіт, колишнім начальником Б ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_13 тa колишнім начальником КЕС м-ром ОСОБА_1 .

2. В порушення п. 2.1 договору, здійснення оплати до фактичного завершення робіт.

3. Проведення робіт не обумовлених кошторисом, без відповідного коригування кошторису.

4. Неприйняття робіт після їх фактичного завершення.

Вище викладені факти стали можливі в результаті:

1. Неналежного виконання вимог ст.67. Статуту внутрішньої служби з боку колишнього начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_14 a саме: не здійснено належне керування фінансовою діяльністю загону, не забезпечено витрачання коштів в порядку визначеному законодавством у суворій відповідності до кошторису, особисто не здійснював контроль за ходом проведення ремонтних робіт.

2. Неналежного виконання вимог ст.77 Статуту внутрішньої служби з боку колишнього начальника тилу Б- ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 .

3. Порушення вимог ст. ст. 22, 45 Положення про військове та корабельне господарство прикордонних військ України, затвердженого наказом Голови Держкомкородону від 6 серпня 1998 року № 327 майором ОСОБА_15 ;

4. Неналежного виконання вимог ст. ст. 22, 41 розділу 9 Положення про військове та корабельне господарство прикордонних військ України, затвердженого Наказом Голови Держкомкордону від 6 серпня 1998 № 328 підполковником ОСОБА_7 .

При наданні правової оцінки вказаним фактам слід прийти до висновку, що в діях посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні ознаки злочину передбачено ч. 2 ст. 191 КК України, оскільки відсутні факти привласнення, розтрати або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем. Також відсутній склад злочину передбаченого ч.1 ст. 425 КК України, оскільки шкода спричинена неналежним ставленням до виконання службових обов`язків не є істотною.

Вважав би за доцільне з метою усунення виявлених порушень та недопущення їх в подальшому:

1. Керівникам ООДК та забезпечення ретельно вивчити вимоги чинного законодавства щодо порядку оплати робіт та послуг за державні кошти, організувати проведення занять в підпорядкованих підрозділах щодо порядку приймання виконаних ремонтно-будівельних робіт.

2. В зв`язку з відсутністю збитку державі та переведення для подальшого проходження служби до іншого регіонального управління полковника ОСОБА_16 копію висновку матеріалів розслідування направити до Азово-Чорноморського регіонального управління для прийняття рішення щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності;

2. Начальника квартирно-експлуатаційної служби ІНФОРМАЦІЯ_8 майора ОСОБА_17 за порушення ст. 22, ст. 45 Положення про військове та корабельне господарство прикордонних військ України, затвердженого наказом Голови Держкомкордону від 6 серпня 1998 року № 328, на підставі ст. 68, ст. 71 Дисциплінарного Статуту ЗСУ затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV притягнути дисциплінарної відповідальності правами начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 понизити в посаді.

3. Заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 з тилу - начальника тилу підполковника ОСОБА_2 за порушення ст. 22, ст. 41 Положення про військове та корабельне господарство прикордонних військ України, затвердженого наказом Голови Держкомкордону від 6 серпня 1998 року № 328,, п. 4.8. на підставі ст. 68, ст. 71 Дисциплінарного Статуту ЗСУ затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV притягнути до дисциплінарної відповідальності правами начальника Південного регіонального управління ППНСВ та розглянути на комісії РУ.

4. Заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 з тилу - начальника тилу підполковника ОСОБА_7 за порушення ст. 22, ст. 41 Положення про військове та корабельне господарство прикордонних військ України, затвердженого наказом Голови Держкомкордону від 6 серпня 1998 року № 328, на підставі ст. 68, ст. 71 Дисциплінарного Статуту ЗСУ затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV притягнути до дисциплінарної відповідальності правами начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 .

5. Для прийняття правового рішення в порядку ст. 97 КПК України направити матеріали службового розслідування начальника Б- ІНФОРМАЦІЯ_1 .

6. Начальнику Б- ІНФОРМАЦІЯ_1 вжити заходів з організації претензійної роботи з метою повного виконання умов договору підряду з боку ТОВ «Атлантик».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Як на одну з правових підстав, в основу адміністративного позову покладено Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затверджену постановою Верховної Ради України № 243/95-ВР від 23.06.1995, яка втратила чинність 31.10.2019.

На момент вирішення спору, правовий режим майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, і повноваження органів військового управління та посадових осіб щодо управління цим майном визначається Законом України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Статтею 3 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" передбачено, що військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті). З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" особи, винні у порушенні вимог цього Закону, притягаються до відповідальності згідно із законом.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі".

У статті 1 цього Закону визначено, що пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" (який набрав чинності з 31.10.2019) підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: наявність шкоди; протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; вина особи в завданні шкоди.

Переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.

Також відповідно до п. 5 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затверджену постановою Верховної Ради України № 243/95-ВР від 23.06.1995, яка втратила чинність 31.10.2019, час, протягом якого винного військовослужбовця і призваного на збори військовозобов`язаного може бути притягнуто до матеріальної відповідальності, не може перевищувати строків позовної давності, встановлених чинним законодавством.

Статтею 7 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" передбачено, що розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.

Наказ доводиться до винної особи під підпис.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті.

Згідно зі статтею 12 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

За приписами п. 17 Положення № 243/95 (яке було чинне на момент виникнення спірних правовідносин), у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб. Розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня виявлення шкоди. У необхідних випадках цей термін може бути продовжено вищим за підлеглістю командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Розслідування не проводиться, якщо причини, розмір шкоди та винних осіб встановлено в ході ревізії (перевірки), інвентаризації, дізнання, попереднього слідства або судом.

За висновками ревізії (перевірки), інвентаризації, органу дізнання, попереднього слідства або суду командир (начальник) військової частини в п`ятиденний термін з дня одержання такого висновку видає наказ про стягнення з винної особи відповідної суми.
Розслідуванням повинно бути встановлено: в чому полягає матеріальна шкода та яка її вартісна оцінка; якими конкретно неправомірними діями військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного заподіяно шкоду; вимоги яких законів, військових статутів, порадників, інструкцій та інших нормативних актів при цьому було порушено; умисно чи з необережності та з якою метою заподіяно шкоду; чи заподіяно шкоду винною особою під час виконання службових обов`язків; ступінь вини кожного у разі заподіяння шкоди кількома особами; умови та причини, що сприяли заподіянню шкоди, та її наслідки (п. 19).

Командир (начальник) військової частини після розгляду матеріалів розслідування зобов`язаний особисто провести бесіду з військовослужбовцем або призваним на збори військовозобов`язаним, який притягається до матеріальної відповідальності. Якщо вину військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного повністю доведено, командир (начальник) військової частини не пізніш як у місячний термін з дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення до матеріальної відповідальності винної особи з зазначенням розміру суми, що підлягає стягненню.

У разі, коли шкоду заподіяно кількома особами, у наказі визначається точний розмір суми, що стягується окремо з кожної особи з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин.

Наказ доводиться до відома винної особи (винних осіб) під розписку. Наказ може бути оскаржено вищому командиру (начальнику) в порядку, встановленому Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. У разі, коли у місячний термін з дня закінчення розслідування винну особу до матеріальної відповідальності не притягнуто, відшкодування заподіяної державі шкоди провадиться шляхом подання позову до відповідного суду (п. 23).

Якщо військовослужбовця переведено на нове місце служби до прийняття рішення про відшкодування заподіяної ним шкоди, то матеріали розслідування, дізнання, рішення органів попереднього слідства та суду або витяг з акта ревізії, перевірки, інвентаризації надсилаються у п`ятиденний термін після закінчення розслідування, ревізії, перевірки чи інвентаризації на нове місце служби винного для притягнення його до матеріальної відповідальності. Командир (начальник) військової частини за новим місцем служби винної особи зобов`язаний у 15-денний термін з дня надходження матеріалів про заподіяння шкоди видати наказ щодо притягнення цієї особи до матеріальної відповідальності (п.29).

У разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди (п. 31).

З огляду на матеріали справи, підставою для пред`явлення позовних вимог вказано акт від 20.03.2012 № 840-16/36, складений ревізійною групою у складі в.о. начальника Білгород-Дністровської об`єднаної Державної фінансової інспекції з 07.03.2012 начальником цієї інспекції ОСОБА_5 (направлення № 27 від 29.02.2012) та головним державним фінансовим інспектором відділу інспектування органів державної влади в ДФІ в Одеській області Бородуліним Р.Л. (направлення № 520 від 29.02.2012) за результатами позапланової ревізії фінансово-господарської діяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), що належить до сфери управління Адміністрації Державної прикордонної служби України, за період з 01.09.2011 по завершений звітний період 2022 року.

Тобто позивач пов`язує результат позапланової ревізії, оформленої актом від 20.03.2012, із фактом виявлення завданої шкоди в стверджуваній вказаним актом сумі 31684 грн.

Водночас, питання щодо притягнення військовослужбовців до матеріальної відповідності, як це передбачено у ст. 29 Положення від 23.06.1995 року №243/95-ВР (яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин), не вирішено.

При цьому за результатами службового розслідування за фактом можливих порушень, викладених в листі 5 головного відділу військової контррозвідки щодо порушень вимог чинного законодавства України посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 у сфері закупівлі товарів, робіт та послуг за державні кошти, за результатами якого складено висновок від 19.03.2012, ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 до матеріальної відповідальності не притягалися і судом не встановлено видання будь-яких наказів відносно цих військовослужбовців з питань притягнення до матеріальної відповідальності.

Закон № 160-IX чітко встановлює трирічний строк притягнення до матеріальної відповідальності, який відлічується з дня виявлення шкоди.

На момент звернення із цим позовом також відсутня відмова військовослужбовців від добровільного відшкодування шкоди, що відповідно до положень ст. 12 Закону України від 03.10.2019 року №160-IX дає військовій частині правові підстави стягнути з особи, звільненої з військової служби, завдану шкоду в судовому порядку. Натомість сторона позивача посилається на матеріали цивільної справи № 1510/8144/12 та кримінальної справи № 495/6295/14-к, в яких такі докази також відсутні. При цьому, за умови висновків службового розслідування, такі відмови взагалі не могли б існувати, оскільки службовим розслідуванням не було встановлено завдання збитків, а лише констатовано порушення вимог відповідачами Статуту внутрішньої служби та Положення про військове та корабельне господарство прикордонних військ України, відповідно, що є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Одночасному врахуванню підлягає те, що згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що під час звернення із цим позовом військовою частиною вимоги Закону України від 03.10.2019 року №160-IX не дотримано, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2022 по справі № 420/8843/20.

Більш того, за висновком службового розслідування взагалі зроблено висновки, що виключають матеріальну відповідальність військовослужбовців, натомість останні підлягають виключно дисциплінарній відповідальності, так як зв`язку між їх діями та спричиненою шкодою не встановлено, а навпаки констатовано «відсутність збитку державі». Також зазначено, що сума невиконаних робіт (без врахування пусконалагоджувальних робіт та промивання трубопроводів) складає 19 тис 519 грн. 74 коп., що суперечить пред`явленій до стягнення в даному позові сумі в розмірі 31684 грн.

Крім того, суд враховує, що положенням № 243/95-ВР також було визначено час, протягом якого винного військовослужбовця і призваного на збори військовозобов`язаного може бути притягнуто до матеріальної відповідальності, а саме: такий строк не може перевищувати строків позовної давності, встановлених чинним законодавством.

Таким чином, на момент пред`явлення даного адміністративного позову 25.10.2021 строк притягнення до матеріальної відповідальності сплив, як за приписами Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" (який набрав чинності з 31.10.2019), так і за приписами Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, яке було чинним протягом судового розгляду по справі 1510/8144/12, що тривало з 12.12.2012 по 12.08.2021.

В той же час судом встановлено, що у вересні 2012 року військова частина НОМЕР_2 звернулася до господарського суду Одеської області з позовною завою до ТОВ «Атлантик» про стягнення заборгованості за невиконані роботи, за які проведено оплату, в сумі 31684 грн. Тобто даний адміністративний позов спрямовано на відшкодування того ж розміру та тієї ж шкоди, проте з інших заподіювачів, що фактично утворює подвійність заявленого відшкодування та суперечить профільному законодавству та загальним принципам відшкодування заподіяної шкоди.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів (доводів) сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивач в ході судового розгляду справи не доведено ґрунтовності пред`явлених вимог.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_5 ; ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_7 ) про стягнення шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк

.