Справа № 420/13735/22
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

08 листопада 2022 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши питання про приєднання до матеріалів справи відповіді на відзив позивача по справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м. Херсон, вул.28 Армії, 6, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Короленка, 7, ) про визнання протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 29 вересня 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 22.09.2022 № 2062/03-16 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно з пунктом «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 05.12.2021.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, яка неодноразово зазнавала реорганізаційних змін, та 30 вересня 2019 року його було звільнено з державної установи «Херсонська виправна колонія (№ 61)» у зв`язку з скороченням штатів. Вiдповiдно до наказу державної установи «Херсонська виправна колонія (№ 61) від 05 вересня 2019 року № 66/ос «Щодо звільнення» його вислуга років станом на дату звільнення складала: в календарному обчисленні 16 років 07 місяців 22 дня; в пільговому обчисленні 30 років 00 місяців 01 день. 22 вересня 2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за № 2062/03-16 було винесено рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за вислугу років вiдповiдно до п. «а» ст. 12 Закону №2262, у зв`язку із відсутністю необхiдної календарної вислуги років на момент звільнення зі служби. З такою відмовою відповідача у призначені пенсії позивач не погоджується та вважаю її незаконною. ОСОБА_1 наголошує, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним вiд визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку. Є необґрунтованим висновок пенсійного органу про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм права, що регулюють спірні правовідносини. Передбачені статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років. При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги i не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах. Таким чином, вислуга років позивача, з урахуванням часу служби, що підлягає зарахуванню на пільгових умовах становить більше 25 років, а тому він має право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону № 2262-XII. Рішення відповідача щодо відмови у призначені позивачу пенсії за пільговою вислугою років не сприяє дотриманню суб`єктом владних повноважень принципу «належного урядування» та порушує принципи «правової визначеності та правового очікування», що є неприпустимим.

Вважаючи зазначене рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою.

Ухвалою судді від 03.10.2022 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків шляхом надання до Одеського окружного адміністративного суду доказів сплати судового збору у розмірі 992,40 грн.

14 жовтня 2022 року ухвалою судді прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження у адміністративній справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у порядку статті 263 КАС України.

01 листопада 2022 року до суду від Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області надійшов відзив (вх. №ЕП/32218/22) на позовну заяву ОСОБА_1

07 листопада 2022 року до суду (вх.№ЕП/32863/22) від представника позивача адвоката Компанієць А.В., надійшла відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Щодо наданої позивачем відповіді на відзив, суд зазначає таке.

Згідно ст.6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до ч.3 ст.263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

У зв`язку з цим, судом в ухвалі про відкриття провадження не встановлювались строки для надання відповіді на відзив для позивача, надання заперечень для відповідача та надання доказів суду щодо направлення вказаних заяв стороною іншим сторонам по справі.

Отже, аналізуючи норми чинного законодавства та положення КАС України, судом встановлено, що при розгляді справи в порядку, передбаченому ст.263 КАС України, відповідь на відзив не передбачена як заява по суті справи.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідь на відзив потрібно повернути позивачу без розгляду, як заяву по справі яка не передбачена ст.263 КАС України, та не підлягає вивчанню та врахуванню при прийняті рішення по справі.

Керуючись ст.ст. 159, 248, 263 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Відповідь на відзив представника ОСОБА_1 адвоката Компанієць А.В., що надійшла до суду 07.11.2022 (вх.№ЕП/32863/22) по справі № 420/13735/22 за позовом ОСОБА_1 Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення - повернути без розгляду.

Направити позивачу копію ухвали разом з відповіддю на відзив (вх.№ЕП/32863/22).

Копію відповіді на відзив (вх.№ЕП/32863/22) залишити в матеріалах справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА