Справа № 280/2168/22
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

07 листопада 2022 року Справа № 280/2168/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області,

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

08.02.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (далі також відповідач), в якій позивач просить суд:

1) визнати дії державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Букацелі С. І. неправомірними;

2) визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Букацелі С.І. від 23.11.2021 року ВП №65762488 про арешт коштів боржника, що містяться на рахунку в АТ «ПУМБ» НОМЕР_1 ;

3) зобов`язати відповідача надіслати до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області подання про повернення позивачу суми в розмірі 2 601,36 грн.;

4) стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області суму в розмірі 2 601,36 грн.

Ухвалою суду від 14.02.2022 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою суду від 14.06.2022 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 08.07.2022 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем протиправно прийнято постанову від 23.11.2021 року ВП №65762488 про арешт коштів боржника, що містяться на рахунку в АТ «ПУМБ» НОМЕР_1 , оскільки такий рахунок у банку відкрито як соціальний рахунок для отримання допомоги по безробіттю, а відповідно на нього не може бути накладений арешт. Також, позивач вказував і на протиправність списання відповідачем грошових коштів в розмірі 2601,36 грн., з рахунку відкритого позивачем в АТ «ПриватБанк». Так, позивач вказувала на те, що відповідно до статті 55 Закону України «Про виконавче провадження» не допускається звернення стягнення на майно, зокрема гроші, необхідні для придбання запасів питної води та продуктів харчування для боржника, членів його сім`ї та осіб, які перебувають на його утриманні, - з розрахунку трикратного розміру мінімальної заробітної плати, що діє на день звернення стягнення, на кожну особу. Зазначає, що на її рахунку відкритому в АТ «ПриватБанк» знаходились грошові кошти в розмірі 2601,36 грн., тобто в сумі менш ніж трикратний розмір мінімальної заробітної плати, що діяв на день звернення стягнення. З урахуванням викладеного у позовній заяві, позивач просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що 03.12.2021 державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з коштів, якою визначено доцільність зняття арешту з рахунку НОМЕР_1 , а копію зазначеної постанови направлено до АТ «ПУМБ». Також, відповідач вказав на те, що кошти у розмірі 2601,36 грн. списано з рахунку в АТ «ПриватБанк» правомірно, оскільки відповідний рахунок не призначений для зарахування соціальних виплат та на нього не заборонено законом накладення арешту. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що 11.06.2021 державним виконавцем Вознесенівського ВДВС прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №65762488 з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-23345-50У від 12.11.2020, яка видана ГУ ДПС у Запорізькій області що стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДПС у Запорізькій області недоїмки у розмірі 26140,03 грн.

15.06.2021 державним виконавцем Вознесенівського ВДВС прийнято постанову №65762488 про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у сумі 29123,03 грн.

Також, 28.10.2021 державним виконавцем Вознесенівського ВДВС прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №67015124 з примусового виконання виконавчого документу №280/1214/21, виданого 26.05.2021 Запорізьким окружним адміністративним судом щодо стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 22343,12 грн., з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 170,00 грн. та з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 3840,47 грн.

09.11.2021 державним виконавцем Вознесенівського ВДВС прийнято постанову №65762488 про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, якою об`єднано виконавчі провадження №65762488, №67015124 у зведене виконавче провадження №67451229.

23.11.2021 державним виконавцем Вознесенівського ВДВС прийнято постанову про арешт коштів боржника №65762488, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у сумі 58308,73 грн.

Також, судом встановлено, що в ході примусового виконання рішень, 03.12.2021 на рахунок відділу з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа №Ф-23345-50У, виданого 12.11.2020, надійшли кошти у розмірі 2601,36 грн., які було списано з рахунку в ЗАП.РУ АТ КБ «ПриватБанк».

Позивач, не погодившись з правомірністю накладення арешту рахунок в АТ «ПУМБ» НОМЕР_1 , а також із правомірністю стягнення коштів в розмірі 2601,36 грн. з рахунку в АТ «ПриватБанк», звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове - виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 13 Закону №1404-VIII передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст.56 Закону №1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Частиною 2 статті 56 Закону №1404-VIII передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Згідно ч.3 ст.56 Закону №1404-VIII, арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до ч.4 ст.56 Закону №1404-VIII, копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Абзацом другим частини 2 статті 59 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Також, відповідно до пункту 1 частини 4 статті 59 Закону №1404-VIII, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Отже, системний аналіз наведених вище норм права свідчить про те, що державний виконавець не має права накладати арешт на рахунок/рахунки боржника, що мають спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

А у разі накладання арешту на такі рахунки, арешт невідкладно знімається після отримання державним виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

У даному випадку, суд зазначає, що постанова державного виконавця від 23.11.2021 року ВП №65762488 про арешт коштів боржника скасуванню не підлягає, з огляду на наступне.

Так, з матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що 21.09.2021 до Вознесенівського ВДВС від АТ «ПУМБ» надійшло повідомлення про відкриття ОСОБА_1 рахунку НОМЕР_1 у АТ «ПУМБ» (а.с.117). При цьому, у зазначеному повідомленні не було вказано на те, що відкритий рахунок має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на такому рахунку заборонено законом.

У зв`язку із отриманням зазначеної інформації державним виконавцем винесено постанову від 23.11.2021 ВП №65762488 про арешт коштів боржника, в якій зазначено, що арешт накладається на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 58308,73 грн.

Тобто, державним виконавцем у постанові від 23.11.2021 не було накладено арешт на конкретні рахунку позивача у банку, зокрема рахунок НОМЕР_1 у АТ «ПУМБ», а також державний виконавець у постанові зробив застереження стосовно того, що арешт за постановою не стосується коштів боржника що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Отже, на момент винесення спірної постанови від 23.11.2021 державний виконавець діяв відповідно до Закону.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 59 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Разом з тим, матеріали виконавчого провадження, як і матеріали справи, не містять доказів на підтвердження того, що після винесення постанови від 23.11.2021 до Вознесенівського ВДВС від АТ «ПУМБ» надходило повідомлення про те, що на кошти на рахунку НОМЕР_1 у АТ «ПУМБ» заборонено законом накладення арешту та/або звернення стягнення.

З матеріалів справи судом встановлено, що саме від боржника до Вознесенівського ВДВС надійшла заява про зняття арешту з рахунку НОМЕР_1 у АТ «ПУМБ», оскільки такий рахунок відкритий нею для отримання допомоги по безробіттю від Запорізького обласного центу зайнятості.

03.12.2021 державним виконавцем Вознесенівського ВДВС винесено постанову ВП №65762488, якою у зв`язку із надходженням заяви боржника знято арешт з рахунку НОМЕР_1 , а копію такої постанови надіслано до АТ «ПУМБ».

Тобто, державний виконавець у повному обсязі виконав обов`язок покладений на нього пунктом 1 частини 4 статті 59 Закону №1404-VIII.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Букацелі С.І. від 23.11.2021 року ВП №65762488 про арешт коштів боржника, що містяться на рахунку в АТ «ПУМБ» НОМЕР_1 .

Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача надіслати подання про повернення позивачу коштів в розмірі 2601,36 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.48 Закону №1404-VIII, стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ч.3 ст.52 Закону №1404-VIII, не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Не підлягають арешту кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку.

Суд зазначає, що державним виконавцем у встановленому чинним законодавством порядку було накладено арешт на грошові кошти, що знаходилися на рахунку відкритому на ім`я позивача в АТ «ПриватБанк».

Жодних повідомлень від АТ «ПриватБанк» або від інших осіб стосовно того, що рахунок позивача має цільове призначення та/або звернення стягнення на кошти розміщені на такому рахунку заборонено законом, державному виконавцю не надано.

Оскільки відповідних повідомлень державним виконавцем отримано не було, то державним виконавцем правомірно сформовано та направлено до АТ «ПриватБанк» платіжну вимогу на загальну суму зведеного виконавчого провадження 58308,73 грн.

В свою чергу, банком платіжна вимога виконана частково на суму 2601,36 грн., що свідчить про те, що рахунок не відноситься до тих, на який не може бути звернуто стягнення відповідно до Закону.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що державний виконавець діяв у межах наданих повноважень, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За результатами розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що державний виконавець діяв обґрунтовано, у межах наданих повноважень та з метою вжиття у межах компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати вимоги виконавчого документу. Зазначені обставини зумовлюють висновок суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2, 5,9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69006, м. Запоріжжя, проспект Металургів, буд.6, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.168), про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-денний строк з дня його підписання.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Мінаєва