Справа № 300/5063/21
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 300/5063/21 пров. № А/857/12184/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Судової Хомюк Н.М., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Хабазні Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні місті Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «П-ТРАНС» на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року, прийняте суддею Чуприною О.В. о 12 годині 17 хвилині у місті Івано - Франківську, повний текст складено 27.07.2022 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «П-ТРАНС» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів,-

встановив:

ТОВ «П-ТРАНС» (надалі - позивач) звернулося з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі відповідач) про визнання протиправними та скасування 29-ти постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу від 10.08.2021.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 відмовлено у задоволенні позову.

Відмовляючи в задоволенні позову, дослідивши зміст оскаржуваних постанов, суд прийшов до висновку, що такі постанови містять всі необхідні відомості, передбачені додатком 5 до Порядку №1567.

А саме, до постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів від 10.08.2021 внесені обов`язкові дані, зокрема, про дату порушення, місце порушення, зміст порушення законодавства про автомобільний транспорт, а також відповідальність за таке порушення.

Згідно приписів Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, покладається виключно на автомобільних перевізників.

Норми Закону України «Про автомобільний транспорт» не ототожнюють поняття «власник транспортного засобу» та «автомобільний перевізник», оскільки власник автомобіля за певних умов може бути автомобільним перевізником, проте, у випадку, якщо автомобільним перевізником є користувач транспортного засобу, а не його власник, відповідальність за законом останній не несе, що відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному у поставові від 09.08.2019 у справі №806/1450/16.

Транспортний засіб, що вказаний в акті перевірки є таким, що використовується для перевезення пасажирів саме ТОВ «П-ТРАНС» як ліцензіатом, а не іншою особою.

Повідомлення, що адресоване саме ТОВ «П-ТРАНС» отримане уповноваженою собою, а саме ОСОБА_1 05.08.2021, свідченням чого є повідомлення про вручення поштового відправлення №76 2, однак позивач на розгляд справи не з`явився, жодних пояснень чи заперечень не надав.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ТОВ «П-ТРАНС» подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги звертає увагу на те, що 24.06.2021 позивачем не було вчинено інкримінованих порушень законодавства про автомобільний транспорт. Більше того, у вищевказаний день, Укртрансбезпека не здійснювала жодних перевірок щодо транспортних засобів, належних товариству.

Звертає увагу на те, що в оскаржуваних постановах не зазначено, на якому саме міжнародному маршруті було допущено управління транспортним засобом при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденного реєстраційного листка режиму праці чи відпочинку водія транспортного засобу, а також не зазначено марку, модель, реєстраційний номер транспортного засобу щодо якого здійснювалася перевірка.

Вважає, що перевірка здійснювалася щодо автомобільного перевізника ФОП ОСОБА_2 , якому на підставі права власності належить транспортний засіб MAN S2000, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що згаданий транспортний засіб перебуває у законному володінні ТОВ «П-Транс» і останній його використовував у господарській діяльності є безпідставними.

Повідомлення про розгляд справи було надіслано ФОП ОСОБА_1 , який його і отримав. Відповідно ТОВ «П-ТРАНС» жодних повідомлень про розгляд справи не отримувало і не могло отримати, оскільки його йому не надсилали. При цьому, звертає увагу на те, що зазначена особа немає жодного відношення до позивача.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою задовольнити позов.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено, що посадовими особами Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Львівська область) відповідно до графіку проведення рейдових перевірок в період з 22.06.2021 по 27.06.2021, затвердженого 22.06.2021 і на підставі направлення на рейдову перевірку від 22.06.2021 за №011505, здійснено 24.06.2021 на автодорозі М-11 «Львів-Шегині» 10 км + 150 м рейдову перевірку транспортного засобу марки MAN S2000, державний номерний знак НОМЕР_1 на предмет дотримання перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Під час рейдової перевірки посадовими особами відповідача (із представлених водіями документів) встановлено, що перевізник ТОВ «П-ТРАНС» здійснює міжнародні регулярні перевезення пасажирів по маршруту «Кам`янець-Подільський Зелена Гура» на підставі дозволу БВ №003210, виданий 22.08.2018.

Транспортним засобом марки MAN S2000, державний номерний знак НОМЕР_1 керував водій ОСОБА_3 (надалі по тексту також ОСОБА_3 ) на підставі посвідченням водія серії НОМЕР_2 від 07.03.2019, разом із яким знаходився водій ОСОБА_4 (посвідчення водія серії НОМЕР_3 ).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки MAN S2000, державний номерний знак НОМЕР_1 серії НОМЕР_4 від 12.06.2018, пред`явленого водієм ОСОБА_3 в ході проведення перевірки, такий автомобіль належить на праві власності ОСОБА_2 .

За результатами перевірки складено акт від 24.06.2021 за №280774, в якому зафіксовано порушення вимог статті 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме управління транспортним засобом при здійсненні міжнародних автомобільних пасажирських перевезень без оформлення щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку чи бланку підтвердження діяльності водія за період з 27.05.2021 по 24.06.2021 (а.с.198-199 том І). Дане порушення встановлено у відношенні до водія ОСОБА_3 .

Зі змістом акту №280774 від 24.06.2021 водій ознайомлений, втім від його підписання та надання пояснення, відмовився.

Відповідач листом від 21.07.2021 за №58021/27/24-21 повідомив ТОВ «П-ТРАНС» про дату розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що призначена до розгляду на 10.08.2021.

Повідомлення отримане позивачем 05.08.2021, свідченням чого є наявне в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення №76 2, однак позивач на розгляд справи не з`явився, жодних пояснень чи заперечень не надав.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, Західним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 10.08.2021 за №№290248, 290249, 290250, 290251, 290252, 290253, 290254, 290255, 290256, 290257, 290258, 290259, 290260, 290261, 290262, 290263, 290264, 290265, 290266, 290267, 290268, 290269, 290270, 290271, 290272, 290273, 290274, 290275, 290276, яким на підставі абзацу 11 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано до ТОВ «П-ТРАНС» адміністративно-господарський штраф за кожне порушення окремо, у розмірі по 680,00 гривень за кожен випадок порушення, а всього разом на суму 19 720,00 гривень.

Вказані постанови направлені відповідачем на адресу позивача супровідним листом від 12.08.2021 за №65826/725.6/24-21, та отримані останнім 26.08.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №76 5.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ), який регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Статтею 1 Закону № 2344-III визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

В силу статті 34 Закону № 2344-III автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Частиною восьмою статті 53 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Згідно зі статтею 18 Закону № 2344-ІІІ з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань:

здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті;

здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування;

здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю;

проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт;

здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється;

здійснює інші повноваження, визначені законом.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Частиною чотирнадцятою статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (надалі по тексту також Порядок №1567).

Рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка (пункт 12 Порядку №1567).

Як регламентовано пунктом 14 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Приписами пункту 15 Порядку №1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється поряд з іншим додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів.

Положеннями пункту 1.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24 червня 2010 № 385 (далі - Інструкція № 385) встановлено, що ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Згідно з пунктами 3.3, 3.6 Інструкції водій транспортного засобу, обладнаного тахографом зокрема: своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами, а також, наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

Колегія суддів зазначає, що з 20 грудня 2010 набула чинності Поправка № 6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, підписаної в Женеві 01 липня 1970, у частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних дні, а в разі відсутності тахокарт надання Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

Отже, під час перевірки водії зобов`язані надавати інспектору для контролю реєстраційні листки за поточний тиждень та попередні 28 календарних днів, тобто 29 тахограм, або бланк підтвердження діяльності.

Згідно з пунктом 20 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Відповідно до пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

За змістом пункту 22 Порядку №1567 у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.

24.06.2021 посадовими особами Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Львівська область) відповідно до графіку проведення рейдових перевірок здійснено на автодорозі М-11 «Львів-Шегині» 10 км + 150 м рейдову перевірку транспортного засобу марки MAN, державний номерний знак НОМЕР_1 на предмет дотримання перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт. За наслідками проведення відповідачем такої перевірки встановлено порушення ТОВ «П-ТРАНС» вимог статті 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме управління транспортним засобом при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденного реєстраційного листка режиму праці та відпочинку водія ОСОБА_3 , про що складено акт від 24.06.2021 за №280774.

Водій ОСОБА_3 відмовився від підписання коментованого та надання пояснення, у зв`язку із чим відповідач, на виконання вимог пункту 22 Порядку №1567, вчинив відповідний запис.

Судом встановлено, що підставами для прийняття оскаржуваних у даній справі постанов стало порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт, а саме - здійснення автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку одного із водіїв ( ОСОБА_3 ) транспортного засобу за період з 27.05.2021 по 24.06.2021.

Основними доводами позивача щодо протиправності оскаржуваних постанов, про які він зазначив, як у позовній заяві, так і в апеляційній скарзі є:

- відсутність у постановах відомостей щодо міжнародного маршруту, на якому допущено управління транспортним засобом при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденного реєстраційного листка режиму праці чи відпочинку водія транспортного засобу, а також відомостей про марку, модель, реєстраційний номер транспортного засобу щодо якого здійснювалась перевірка;

- відсутність у постановах відомостей про акт перевірки, на підставі якого прийняті оскаржувані постанови;

- здійснення перевірки відносно перевізника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , якому належить транспортний засіб, що виключає підстави для притягнення позивача до відповідальності;

- не повідомлення про дату і час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Пунктом 25 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням (пункт 26 Порядку №1567).

За змістом пункту 27 Порядку №1567 у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Згідно вимог пункту 28 Порядку №1567 адміністративно-господарський штраф повинен бути перерахований суб`єктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом п`ятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів, про що повідомляється орган державного контролю, посадовою особою якого винесено відповідну постанову.

Копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб`єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням (пункт 29 Порядку №1567).

Отож, з наведеного слідує, що законодавством встановлено відповідну форму постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів, а саме додаток 5 до Порядку №1567, відповідно до якої оформлюється постанова про застосування адміністративно-господарських штрафів.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскаржені постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів від 10.08.2021 містять всі необхідні відомості, передбачені додатком 5 до Порядку №1567, оскільки до постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів від 10.08.2021 внесені обов`язкові дані, зокрема, про дату порушення «24.06.2021», місце порушення «на 10 км а/д М-11», зміст порушення законодавства про автомобільний транспорт «управління ТЗ при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденного реєстраційного листка режиму праці та відпочинку водія ОСОБА_3 за 27.05.2021-24.06.2021», а також відповідальність за таке порушення «передбачена абзацом 11 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с.5-33 том І).

Додатком 5 до Порядку №1567 не передбачено зазначення у постанові про застосування адміністративно-господарських штрафів відомостей, про які вказує позивач, а частині інформації про найменування міжнародного маршруту, на якому допущено управління транспортним засобом при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденного реєстраційного листка режиму праці чи відпочинку водія транспортного засобу; відомостей про марку, модель, реєстраційний номер транспортного засобу, у відношенні до якого здійснювалась перевірка; даних про акт перевірки, на підставі якого прийняті оскаржувані постанови.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що доводи позивача з даного приводу суд вважає безпідставними і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки зазначення таких відомостей не передбачено жодним нормативно-правовим актом, що регулює спірні правовідносини.

В частині твердження позивача про здійснення перевірки відносно перевізника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , якому належить транспортний засіб, що виключає підстави для притягнення позивача до відповідальності, колегія суддів зазначає наступне.

За доводами позивача, власником транспортного засобу MAN S2000 реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного НОМЕР_5 , яке і було пред`явлено при здійсненні відповідачем перевірки 24.06.2021. ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, видами діяльності якого є згідно КВЕД «44.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення», «49.39 Інший пасажирський наземний транспорт».

З даного приводу суд відзначає, що згідно приписів Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, покладається виключно на автомобільних перевізників.

У спірних правовідносинах ОСОБА_2 дійсно є власником транспортного засобу марки MAN S2000 реєстраційний номер НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного НОМЕР_5 , перевірка якого проводилась 24.06.2021. Однак така особа не була автомобільним перевізником при здійсненні перевезень, а тому не може бути суб`єктом застосування адміністративно-господарського штрафу.

Так, 24.06.2021 саме ТОВ «П-ТРАНС» здійснювало міжнародне перевезення пасажирів за маршрутом «Кам`янець-Подільський Зелена Гура» на підставі дозволу БВ №003210, виданого 22.08.2018, транспортним засобом марки MAN S2000 державний номерний знак НОМЕР_1 , за відсутності у водія ОСОБА_3 тахокарт за день перевірки та 28 попередніх днів, про що вказано в акті перевірки від 24.06.2021 (а.с.107-109 том І).

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності ТОВ «П-ТРАНС» згідно кодів КВЕД є 49.39 «інший пасажирський наземний транспорт».

16.08.2016 наказом Укртрансбезпеки №533 видано ТОВ «П-ТРАНС» ліцензію на здійснення внутрішніх перевезень автобусами, міжнародних перевезень автобусами, міжнародних перевезень вантажів вантажними автомобілями (крім перевезення небезпечних вантажів).

ТОВ «П-ТРАНС», як перевізник, ліцензіат має дотримуватися постанови Кабінету Міністрів України №1001 від 02.12.2015, якою затверджено Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Згідно пункту 16 Ліцензійних умов, ліцензіат зобов`язаний зберігати такі документи, зокрема, оригінали документів, копії яких подавались органу ліцензування відповідно до вимог Закону (копії свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів та тимчасових реєстраційних талонів до них), а також оригінали документів (їх копії), які підтверджують достовірність даних, зазначених у поданих органу ліцензування документах, документи (копії) про внесення плати за видачу ліцензії - протягом строку дії ліцензії.

У Державній службі України з безпеки на транспорті ведеться Єдина інформаційно-аналітична система яка є реєстром, функцією якого є збирання, накопичення, облік та надання інформації про засоби провадження діяльності, матеріально-технічну базу та персонал ліцензіата (надалі по тексту також ЄІАС).

Транспортний засіб марки MAN S2000 державний номерний знак НОМЕР_1 внесений до Єдиної інформаційної системи (ЄІС) Укртрансбезпеки, як такий що використовується для перевезення пасажирів ТОВ «П-ТРАНС», згідно свідоцтва про реєстрацію (для участі у міжнародному русі) СХК 733670 від 26.08.2018, яке дійсне до 25.06.2021.

До бази ЄІС вносяться транспортні засоби, які будуть використовувати під час провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів.

Дані щодо свідоцтва про реєстрацію для участі у міжнародному русі №СХК 733670 від 26.08.2018 отримані відповідачем відповідно до відомостей Єдиної інформаційної системи.

В подальшому ліцензіатом ТОВ «П-ТРАНС» поновлено відомості в ЄІС Укртрансбезпеки щодо документа, який засвідчує законність використання коментованого транспортного засобу та додано до Єдиної інформаційного системи Укртрансбезпеки дані свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 від 03.08.2021, яке вже дійсне до 30.07.2026.

За змістом наявного в матеріалах справи листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Івано-Франківській області від 18.07.2022 за №31/9-18252022, згідно наявних баз даних Єдиного державного реєстру ТЗ МВС України 26.06.2018 в ТСЦ №2643 на автобус MAN S 2000, номерний знак НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_7 , власник ОСОБА_2 , видане свідоцтво про реєстрацію для поїздки за кордон серії НОМЕР_8 , терміном дії до 25.06.2021 на юридичну особу - ТОВ «П-ТРАНС» на підставі договору оренди серії ННІ №061014 від 25.06.2018 (а.с.27 том ІІ).

Згідно відповіді ТОВ «Івано-Франківське обласне підприємство автобусних станцій» від 18.07.2022 за №01-47, наданої на запит Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області від 18.07.2022 за №21151/825/24-22, 24.06.2021 за міжнародним маршрутом «Кам`янець-Подільський Зелена Гура» виконувався рейс перевізником ТОВ «П-ТРАНС», автобус MAN державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.23-24, 25, 26 том ІІ).

Таким чином, транспортний засіб, що вказаний в акті перевірки від 24.06.2021 за №280774 марки MAN S2000 державний номерний знак НОМЕР_1 , внесений до Єдиної інформаційної системи (ЄІС) Укртрансбезпеки, як такий що використовується для перевезення пасажирів саме ТОВ «П-ТРАНС».

Судом першої інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовано апелянтом, що ФОП ОСОБА_2 20.05.2022 і 29.05.2022 подавались заяви на отримання ліцензії на внутрішні перевезення пасажирів автобусами, легковими автомобілями на замовлення, міжнародні перевезення вантажів, проте такі заяви згідно наказів Укртрансбезпеки №270 від 21.05.2022 і №280 від 01.06.2022 залишені без розгляду (а.с.30-43 том ІІ).

Відтак, саме ТОВ «П-ТРАНС» є законним користувачем транспортного засобу марки MAN S2000 державний номерний знак НОМЕР_1 , яким у спірному випадку здійснював міжнародне перевезення пасажирів за маршрутом «Кам`янець-Подільський Зелена Гура» на підставі дозволу БВ №003210, виданого 22.08.2018 та дійсне до 21.08.2023. Більше того такий дозвіл був представлений водіями посадовим особам відповідача в момент перевірки 24.06.2021, про що і зафіксовано у коментованому акті.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про автомобільний транспорт» на автобусні маршрути протяжністю понад 500 км у рейс повинні направлятися два водії.

Протяжність маршруту «Кам`янець-Подільський Зелена Гура» понад 500 км.

Із матеріалів справи слідує, що під час перевірки 24.06.2021 були присутні два водії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Водієм ОСОБА_4 пред`явлено перевіряючим бланк підтвердження діяльності водія за період з 19:00 год. 23.05.2021 по 05:00 год. 24.06.2021, видане ТОВ «П-ТРАНС».

Втім у другого водія ОСОБА_3 на момент проведення перевірки був відсутній реєстраційний листок режиму праці та відпочинку.

Як вже зазначалось вище, з 20.12.2010 набула чинності Поправка №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів підписаної в Женеві 01.07.1970 в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних дні, а в разі відсутності тахокарт - надання Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

Оскільки відповідачем проведено контроль 24.06.2021, то водій автомобіля зобов`язаний був надати для контролю реєстраційні листки за період з 24.06.2021, а також попередні 28 календарних днів, або бланк підтвердження діяльності за вказані дні, чого фактично не було зроблено. Даний факт зафіксовано в акті проведення перевірки від 24.06.2021.

Стаття 60 Закону № 2344-III передбачає, що при вчиненні однією особою двох або більше правопорушень адміністративно-господарський штраф накладається за кожне правопорушення окремо.

При цьому, зі змісту даної статті не вбачається, що управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку є триваючим правопорушенням.

Заповнення щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку є щоденним обов`язком водія, а тому перевірка дотримання такого обов`язку проводиться окремо за кожен день, коли водій керував відповідним транспортним засобом.

Таким чином, у разі виявлення порушення водієм зазначеного вище обов`язку уповноважена особа має право накладати штраф за кожен випадок такого порушення, що відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 10 травня 2019 у справі №816/124/17.

Законом № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт передбачено, що до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стосовно покликання апелянта про не повідомлення належним чином останнього про дату і час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, суд керується наступними мотивами.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням (пункт 26 Порядку №1567).

Відповідач листом від 21.07.2021 за №58021/27/24-21 повідомив ТОВ «П-ТРАНС» про дату розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що призначена до розгляду на 10.08.2021, скерувавши такий лист на юридичну адресу підприємства: с. Соколівка, Косівський район, Івано-Франківська область.

Колегія суддів звертає увагу на те, що саме ця адреса є юридичною адресою товариства.

Повідомлення, що адресоване саме ТОВ «П-ТРАНС» отримане уповноваженою собою, а саме ОСОБА_1 05.08.2021, свідченням чого є повідомлення про вручення поштового відправлення №76 2, однак позивач на розгляд справи не з`явився, жодних пояснень чи заперечень не надав.

Покликання апелянта на те, що зазначена особа немає відношення до ТОВ «П-ТРАНС» не заслуговує на увагу, враховуючи те, що адресатом було саме ТОВ, адреса правильна. Відтак, відповідачем виконано обов`язок щодо належного повідомлення позивача про розгляд справи.

Таким чином, позивач не скористався своїм правом взяти участь у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та надати відповідачу докази відсутності таких порушень, а саме: тахокарти та/або бланк підтвердження діяльності.

Додатково колегія суддів зазначає, що відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростовувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 01 березня 2018 у справі №820/4810/17.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «П-ТРАНС» залишити без задоволення, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року у справі №300/5063/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Н. М. Судова-Хомюк
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 07.11.2022 року.