Справа № 522/8408/22
Суддя: Свячена Ю. Б.
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/8408/22
Провадження №2-а/522/236/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі судового засідання Замниборщ А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування рішення № 450 ГУ ДМС України в Одеській області про примусове повернення в країну походження громадянина Російської Федерації та Вірменії ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ГУ ДМС України в Одеській області про скасування рішення № 450 ГУ ДМС України в Одеській області про примусове повернення в країну походження громадянина Російської Федерації та Вірменії ОСОБА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що 03 липня 2022 року уповноваженою особою ДМС України в Одеській області головним спеціалістом Карай М. Ю. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МОД № 008382 відносно ОСОБА_1 про те, що позивач порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме: ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, за що передбачена відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Постановою про накладення адміністративного стягнення серії ПР МОД № 008382 від 03 липня 2022 року на позивача накладено штраф у розмірі 1 700,00 грн., який було ним сплачено того ж дня, що підтверджується квитанцією про сплату штрафу № ПН401 від 04 липня 2022 року.

03 липня 2022 року головним спеціалістом відділу міграційного контролю управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС України в Одеській області Вадимом Серихом прийнято рішення № 450 про примусове повернення в країну походження громадянина Російської Федерації та Вірменії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким вирішено примусово повернути позивача в країну походження, та зобов`язати його покинути територію України у термін до 01 серпня 2022 року.

Проживаючи на території України позивач 15 лютого 2022 року одружився на громадянці України ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управляння міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2022 року провадження по справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 15 серпня 2022 року.

22 липня 2022 року від представника ГУ ДМС України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач зазначає, що позивачем не надано жодних обґрунтованих обставин на підтвердження власної правової позиції та жодних доказів знаходження на території України на законних підставах, тому ГУ ДМС України в Одеській області вважає, що після закінчення терміну перебування в Україні, реалізуючи принцип «ефективного засобу (ефективний засіб-це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними) » послідовним є прийняття рішення відповідачем про примусове повернення в країну походження.

У судове засідання 15 серпня 2022 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи. Відповідачі про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 28 вересня 2022 року.

17 серпня 2022 року до суду від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву про скасування рішення № 450 ГУ ДМС України в Одеській області про примусове повернення в країну походження громадянина Російської Федерації та Вірменії ОСОБА_1 у якому позивач зазначає, що у тексті відзиву не надано тез, які б спростовували конкретні обставини, наведені в адміністративному позові. Окрім цього, відповідач ухиляється від висловлення прямих і чітких заперечень проти конкретних обставин. наведених у позові, що обумовлено відсутністю доказів у відповідача на підтвердження правомірності оскаржуваного рішення.

У судове засідання 28 вересня 2022 року представник позивача був присутній у судовому засіданні. Відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи відкладено на 03 листопада 2022 року.

У судове засідання 03 листопада 2022 року з`явилися позивач, представник позивача, представник відповідача. Представник відповідача позовну заяву не підтримав.

У судовому засіданні позивач зазначив те, що на даний час він звернувся в посольство Російської Федерації в Республіці Молдова з заявою про відмову від громадянства Російської Федерації, що може бути підставою для задоволення позову. На даний час позивач є громадянином двох держав Вірменії та Російської Федерації.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 03 липня 2022 року уповноваженою особою ДМС України в Одеській області головним спеціалістом Карай М. Ю. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МОД № 008382 відносно ОСОБА_1 про те, що позивач порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме: ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, за що передбачена відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Постановою про накладення адміністративного стягнення серії ПР МОД № 008382 від 03 липня 2022 року на позивача накладено штраф у розмірі 1 700,00 грн., який було ним сплачено того ж дня, що підтверджується квитанцією про сплату штрафу № ПН401 від 04 липня 2022 року.

03 липня 2022 року головним спеціалістом відділу міграційного контролю управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС України в Одеській області Вадимом Серихом прийнято рішення № 450 про примусове повернення в країну походження громадянина Російської Федерації та Вірменії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким вирішено примусово повернути позивача в країну походження, та зобов`язати його покинути територію України у термін до 01 серпня 2022 року.

Проживаючи на території України позивач 15 лютого 2022 року одружився на громадянці України ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управляння міністерства юстиції (м. Одеса).

Щодо доводів з приводу того, що позивач знаходиться у зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_2 з 15 лютого 2022 року, суд наводить наступне - факт укладення шлюбу та/або народження дитини на території України не є тотожнім легалізації іноземця чи особи без громадянства на території України. Вказані факти можуть бути підставою для оформлення права такої особи на проживання( перебування) в Україні, але не можуть самі по собі заміняти передбачені законом дії такої особи для реалізації цього права.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2022 року провадження по справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 15 серпня 2022 року.

22 липня 2022 року від представника ГУ ДМС України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач зазначає, що позивачем не надано жодних обґрунтованих обставин на підтвердження власної правової позиції та жодних доказів знаходження на території України на законних підставах, тому ГУ ДМС України в Одеській області вважає, що після закінчення терміну перебування в Україні, реалізуючи принцип «ефективного засобу (ефективний засіб-це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними) » послідовним є прийняття рішення відповідачем про примусове повернення в країну походження.

Частиною другою статті 19 Конституції України від 28.06.1991 № 254к/96-ВР визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, оскільки вважає, що діями суб`єкта владних повноважень, а саме органу державної міграційної служби, порушено його права.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлено Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI.

Так, пунктом 7 частини першої статті 1 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини третьої статті 9 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Крім того, процедура продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 № 150 «Про затвердження Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України».

Так, положеннями підпункту 2 пункту 2 постановою КМУ від 15.02.2012 № 150 «Про затвердження Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України»., іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більше як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

Разом з тим, частиною першою статті 26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150 терміни «примусове повернення» та «примусове видворення» означають систему адміністративно-правових заходів, спрямованих на примушування іноземців, які незаконно перебувають в Україні, покинути територію України всупереч їх волі і бажанню.

Положеннями пунктів 4-6 розділу І Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150 встановлено, що іноземці можуть бути примусово повернуті до країни походження чи третьої країни на підставі рішення органу ДМС або органу охорони державного кордону, або органу СБУ про примусове повернення чи примусово видворені на підставі винесеної за позовом цих органів/підрозділів постанови адміністративного суду про примусове видворення.

Підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців до країни походження або третьої країни є: дії, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; дії, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; затримання іноземців органами охорони державного кордону у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України.

Разом з тим, доводи адміністративного позову зводяться до того, що позивач має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, а тому відповідач повинен був врахувати обставини його сімейного стану під час прийняття оскаржуваного рішення.

Стосовно вказаного твердження доцільно наголосити на тому, що чинним законодавством не передбачено виключень із загальних для всіх іноземців правил перебування на території України.

Аналізуючи докази, надані сторонами по справі, суд вважає, що в судовому засіданні знайшло своє повне підтвердження порушення позивачем вимог правила перебування іноземців в Україні, а саме: ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, тому дії відповідача щодо прийняття рішення про примусове повернення в країну походження громадянина Російської Федерації та Вірменії Арцвуні Сурена були обґрунтованими і законними і підстав для скасування рішення про примусове повернення в країну походження громадянина Російської Федерації та Вірменії ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.2; 5-6; 8-9; 72-77; 90; 139; 242-247 КАС України, на підставі ст.19 Конституції України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування рішення № 450 ГУ ДМС України в Одеській області про примусове повернення в країну походження громадянина Російської Федерації та Вірменії Арцвуні Сурена- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Свячена Ю.Б.

07.11.22