Справа № 120/7074/22
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 листопада 2022 р. Справа № 120/7074/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

УСТАНОВИВ

01.09.2022 у Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач).

У позовній заяві позивач просить здійснити перерахунок його пенсії на підставі заяви від 28.09.2021 та зарахувати до страхового стажу періоди роботи за 2000-2006 роки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що із травня 2005 він є пенсіонером та отримує пенсію за віком яка призначена відповідачем на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 28.09.2021 він звернувся із заявою про перерахунок пенсії, однак відповідач неправомірно відмовив у його проведенні.

Відмова у перерахунку пенсії була оскаржена до суду і на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29.03.2022 по справі № 120/16168/21-а відповідач повторно розглянув заяву про здійснення перерахунку пенсії від 28.09.2021.

За результатом розгляду заяви на виконання судового рішення, Головним управлінням повторно протиправно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи позивача впродовж 2000-2006 років.

Позивач вважає відмову протиправною, посилаючись на те, що територіальним органом Пенсійного фонду України не враховано висновків суду викладених у рішенні від 29.03.2022 та надано неправильну оцінку документам про страховий стаж, що подані разом із заявою про перерахунок пенсії.

Тому з метою захисту своїх прав та законних інтересів позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 06.09.2022 відкрито провадження у справі та вирішено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Крім, того відповідачеві встановлено 15 - ти денний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також витребувано в Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області належним чином засвідчені копії або оригінал матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1

22.09.2022 від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву.

У відзиві відповідач зазначив, що страховий стаж позивача складає 28 років 08 місяців 13 днів. До страхового стажу не зараховано періоди роботи в Російської Федерації у ТОВ "Фірма "Уренгойгаздорстройматеріали" з 01.04.2003 по 25.08.2006 у зв`язку з відсутністю підтвердження сплати страхових внесків.

Відповідачем не взято до уваги довідку від 03.08.2021 № 8699/14, що видана Пенсійним фондом Російської Федерації, із посиланням на те, що вона містить загальну інформацію про сплату страхових внесків ТОВ "Уренгойгаздорстройматеріали", а не безпосередньо позивачем.

Щодо довідки про заробітну плату від 08.04.2021 №12/04-02/1702, то відповідач вказав про відсутність у ній інформації про сплату страхових внесків до органів пенсійного фонду. Окрім того у цій довідці зазначено, що в листах по нарахуванню заробітної плати за 2000 рік ОСОБА_1 не значиться, а листи по нарахуванню заробітної плати за 2006 рік на зберігання не передавались. За таких обставин відповідач просить суд відмовити у задоволенні вимог адміністративного позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Із 06.05.2021 позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

28.09.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою та просив здійснити перерахунок його пенсії на підставі долучених до заяви архівних довідок, оскільки ним з`ясовано, що не усі періоди його роботи у Російській Федерації за час із 2000 року по 2006 рік враховані при призначенні та обчисленні пенсії.

До заяви позивач долучив архівну довідку від 03.08.2020 № 8699/14 видану Державною установою - Управлінням пенсійного фонду Російської Федерації в м. Новий Уренгой Ямало-Нененецького автономного округу, архівні довідки від 08.04.2021 № 12/04-02/1701, № 12/04-02/1702 та № 12/04-02/1703, що видані Відділом по справах архівів (муніципальний архів) Адміністрацією міста Новий Уренгой, та інші відомості і матеріали.

За результатами розгляду заяви від 28.09.2021, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області листом від 26.10.2021 № 12504-11890/П-02/8-0200/21 повідомило позивача про те, що довідка від 03.08.2020 № 8699/14 видана Пенсійним фондом Російської Федерації містить загальну інформацію щодо сплати страхових внесків фірмою "Уренгойгаздорстройматеріали", а не безпосередньо за позивача. У довідці про заробітну плату від 08.04.2021 №12/04-02/1702 відсутня інформація щодо сплати страхових внесків до органів пенсійного фонду. Окрім того у вказаній довідці зазначено, що в листах по нарахуванню заробітної плати за 2000 рік ОСОБА_1 не значиться, а листи по нарахуванню заробітної плати за 2006 рік на зберігання не передавались.

Відповідач також вказав, що ним направлено запит до пенсійного органу Російської Федерації щодо проведення зустрічної перевірки вказаної довідки. А тому після надходження акту зустрічної перевірки буде розглянуто можливість врахування стажу та заробітної плати за вказаний період.

Вважаючи, такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29.03.2022 № 120/16168/21-а адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії на підставі заяви від 28.09.2021 з доданими до неї матеріалами.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.09.2021 з доданими до неї матеріалами про здійснення перерахунку пенсії та зарахування до страхового стажу періодів роботи за 2000 2006 роки, із урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні.

На виконання рішення суду від 29.03.2022 відповідач розглянув заяву позивача від 28.09.2021 про здійснення перерахунку пенсії та зарахування до страхового стажу періодів роботи за 2000-2006 роки. Однак Головним управлінням повторно не зараховано вказані періоди роботи до страхового стажу.

Вважаючи дії відповідача щодо не зарахування періодів роботи за 2000-2006 роки до його страхового стажу протиправними, позивач звернувся із цим адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд керується такими мотивами.

Перш за все суд враховує те, що спір між ОСОБА_1 та Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо перерахунку пенсії із урахуванням окремих періодів страхового стажу здобутого за час роботи із 2000 по 2006 рік вже був предметом розгляду у суді в справі № 120/16168/21-а.

Як і в справі № 120/16168/21-а так і в цій адміністративній справі позивач посилався на неправомірне неврахування до страхового стажу періодів його роботи впродовж 2000 - 2006 років, зокрема із 05.05.2000 по 30.11.2000, із березня 2001 року по грудень 2005 року та із 01.04.2003 по 25.08.2006.

Обсяг документів, які оцінювалися відповідачем при розгляді заяви позивача від 28.09.2021 внаслідок вирішення якої було відмовлено у перерахунку пенсії, а також тих доказів, що подавалися до суду у справі № 120/16168/21-а при оскарженні первинної відмови та при оскарженні у цій адміністративній справі повторної відмови є аналогічним.

Щодо процедури та підстав для врахування до страхового стажу позивача спірних періодів його роботи, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Безспірним є той факт, що спір виник щодо не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи на території Російської Федерації в 2000-2006 роках, а тому при оцінці його права на перерахунок пенсії суд відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Закону від 09.07.2003 року за № 1058-IV вправі застосовувати міжнародні договори з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та Російська Федерація.

Так, відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Згідно абзаців 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Частиною другою статті 4 Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників - мігрантів" від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Статтею 7 Угоди від 14 січня 1993 року визначено, що питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі - Угода про гарантії) та двосторонніми угодами в цій галузі.

Отже, зі змісту наведеного слід зазначити, що норми відповідних міжнародних договорів поширюються також і на питання пов`язані із зарахуванням періодів роботи на території інших держав до страхового стажу та обчислення пенсій, пов`язаних із їх перерахунком. Діюче в Україні пенсійне законодавство передбачає, що у разі, якщо пенсія призначена на території України, а особа працювала на території Російської Федерації або на підприємстві зареєстрованому на території Російської Федерації після 13.03.1992, то цей стаж має враховуватись на території України як власний страховий (трудовий стаж), хоча пенсійні внески можуть сплачуватись в Росії. Тобто існує гарантія врахування страхового стажу кожної із сторін при призначенні пенсії на її території без перерахування страхових внесків.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № 676/6166/16-а, від 16 квітня 2020 року у справі № 555/2250/16-а від 17 червня 2020 року у справі № 646/1911/17, від 21 лютого 2020 року у справі № 291/99/17 та від 06 липня 2020 року у справі № 345/9/17.

Щодо фактичних підстав для відмови позивачу у перерахунку пенсії, то при їх оцінці суд враховує обставини які мають приюдиційне значення та встановлені рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29.03.2022 у справі № 120/16168/21-а (рішення суду набрало законної сили 29.04.2022).

У зазначеному рішенні суд встановив, що починаючи із 2000 року ОСОБА_1 працював на території Російської Федерації на ТОВ "Фірма "Уренгойгаздорстройматеріали". Також на ім`я позивача було видано страхове свідоцтво державного пенсійного страхування Російської Федерації № 127-844-209 72.

Відповідно до наданих відповідачу довідок від 08.04.2021 №12/04-02/1701, №12/04-02/1702, виданих Відділом по справах архівів (муніципальний архів) Адміністрацією міста Новий Уренгой, у документах ТОВ "Фірми Астероїд" (з 1998 року перейменована в ТОВ "Фірма "Уренгойгаздорстройматеріали") у розрахункових листах по нарахуванню заробітної плати рахувався ОСОБА_1 з березня 2001 року по грудень 2005 року.

Окрім того, згідно відомостей про стан індивідуального особового рахунку застрахованої особи № 127-844-209 72, наданих територіальним органом Пенсійного фонду Російської Федерації, за ОСОБА_1 рахується стаж роботи в цілях призначення пенсії - 3 роки 4 місяці 25 днів в ТОВ "Фірма "Уренгойгаздорстройматеріали" за період з 01.04.2003 по 25.08.2006. Також у цих відомостях зазначено про те, що сума страхових внесків за вищевказаний період складає - 117203,30 руб, а роботодавець вказаний ТОВ "Фірма "Уренгойгаздорстройматеріали".

Суд звернув увагу органу Пенсійного фонду України, що чинними міжнародними угодами визначено взаємне зарахування стажу роботи набутого у країні учасниці угоди відповідно до законодавства країни-роботодавця. Сам факт офіційного працевлаштування позивача додатково підтверджується архівними довідками, які містяться в матеріалах пенсійної справи, а також договорами підряду № 44 від 01.04.2003, №29 від 01.01.2004, №32 від 01.01.2005, 49 № від 01.01.2006. При цьому, будь-яких доказів, які б підтверджували не відрахування страхових внесків до пенсійних органів РФ з вини позивача не надано.

Проаналізувавши вказані вище обставини, суд дійшов висновку, що страховий стаж позивача з 01.04.2003 по 25.08.2006 є повністю підтверджений, як і підтвердженою є сплата страхових внесків до органу пенсійного фонду за вказаний період, про що свідчить визнання цього страхового стажу країною, в якій він набутий. Тому законних передумов не зараховувати позивачу періоди його роботи в Російській Федерації в ТОВ "Фірма "Уренгойгаздорстройматеріали" з 01.04.2003 по 25.08.2006 у відповідача не було (а.с. 12, 14).

Також судом за результатом розгляду справи № 120/16168/21-а зроблено висновок, що підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача період його роботи з березня 2001 року по грудень 2005 року адже підтверджуються уже згаданими вище копіями архівних довідок від 08.04.2021 № 12/04-02/1701, № 12/04-02/1702, виданими Відділом по справах архівів (муніципальний архів) Адміністрацією міста Новий Уренгой.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, із урахуванням встановлених при розгляді справи обставин, а також приюдиційних обставин встановлених судовим рішенням від 29.03.2022 № 120/16168/21-а, суд доходить висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду його роботи із березня 2001 року по 25.08.2006 року (тривалість двох періодів які накладаються - з березня 2001 року по грудень 2005 року та з 01.04.2003 по 25.08.2006).

Щодо періоду роботи позивача у 2000 році, а саме із 05.05.2000 по 30.11.2000 коли він працював каменярем у ТОВ "Фірма "Уренгойгаздорстройматеріали", то у рішенні суду від 29.03.2022 в справі № 120/16168/21-а зроблено висновок, що при розгляді заяви про перерахунок пенсії відповідач взагалі не мотивував причини, за яких він не взяв до уваги довідку про період роботи позивача в 2000 році, відомості з особового рахунку застрахованої особи, довідки про доходи позивача, не вказав обставини, за яких відсутність прямих доказів щодо сплати страхових внесків унеможливлює чи позбавляє права особи на зарахування спірних періодів його трудової діяльності до страхового стажу, якщо такі відомості опосередковано проявляються з інших наданих матеріалів.

Вказаний вище недолік відповідач не виправив й при повторному розгляді заяви позивача про перерахунок пенсії від 28.09.2011.

Згідно ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Змістовний аспект цього принципу, з - поміж іншого, полягає у тому, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Діяльність органів державної влади, зокрема й органів Пенсійного фонду України, повинна бути орієнтована на сприяння особі у реалізації її прав.

Формою цього сприяння є наведення органом державної влади мотивів прийнятого рішення, адже у такому випадку особа навіть у випадку незгоди із ухваленим рішенням може оскаржити його та висловити свої заперечення щодо підстав його прийняття.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішенням було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Натомість відповідач вказаного принципу не дотримався. Відмовивши позивачу у перерахунку пенсії та врахуванні стажу здобутого у 2000 році орган Пенсійного фонду України повторно, проігнорувавши рішення суду від 29.03.2022 у справі № 120/16168/21-а, не навів аргументів із яких спірний період роботи позивача не враховано до страхового стажу.

Така поведінка відповідача ставить позивача у стан невизначеності та демонструє зневажливе ставлення до його права на пенсійне забезпечення, а тому суд у такому випадку повинен обрати найбільш ефективний спосіб захисту порушених прав позивача яким є зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 каменярем у ТОВ "Фірма "Уренгойгаздорстройматеріали" із 05.05.2000 по 30.11.2000.

Підсумовуючи встановлені при розгляді справи обставини та надану їм оцінку, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання протиправними дій відповідача щодо незарахування до страхового стажу спірних періодів роботи позивача впродовж 2000-2006 років та, як наслідок, зобов`язання відповідача провести із 28.09.2021 перерахунок позивачу пенсії із зарахуванням до страхового стажу періодів із березня 2001 року по 25.08.2006 та із 05.05.2000 по 30.11.2000.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений при зверненні до суду судовий збір, належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі заяви від 28.09.2021 з додатками до неї.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити із 28.09.2021 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви від 28.09.2021 з додатками до неї та зарахувати до його страхового стажу періоди роботи із 05.05.2000 по 30.11.2000 та із березня 2001 року по 25.08.2006.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, ;

Суддя Богоніс Михайло Богданович