Справа № 340/483/22
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року м. Кропивницький Справа №340/483/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Кетрисанівської сільської ради

про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про:

- визнання протиправним та скасування рішення одинадцятої сесії восьмого скликання «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства (пасовища) ОСОБА_1 » від 22 грудня 2021 року №2528;

- зобов`язання Кетрисанівської «сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 у власність (шляхом безоплатної передачі) загальною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства (код згідно КВЦПЗ А 01.03) за адресою: Верхньоінгульська сільська рада Бобринецького району Кіровоградської області».

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач звернулася до Верхньоінгульської сільської ради з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність загальною площею 2,0000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності на території Верхньоінгульської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Рішенням тридцятої сесії сьомого скликання Верхньоінгульської сільської ради Кіровоградської області «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в приватну власність» від 18 червня 2019 року №282 надано, зокрема, ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ 01.03) загальною площею 2,0000 га, за межами населеного пункту, за рахунок земель комунальної власності (пасовища). Позивачем подано до Кетрисанівської сільської ради було подано на затвердження виготовлений проект землеустрою відповідної земельної ділянки. Кетрисанівською сільською радою прийнято рішення одинадцятої сесії восьмого скликання «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 » від 22 грудня 2021 року №2528 у зв`язку з невідповідністю цільового призначення земельних ділянок, визначених на підставі даних Державного земельного кадастру, а саме: цільове призначення земельних ділянок становить «Земельні ділянки під громадськими сіножатями та громадськими пасовищами (код КВЦПЗ 01.19), вид використання земельних ділянок - для створення громадських пасовищ», що не передбачає передачу у власність для ведення особистого селянського господарства, та не відповідає розробленому і поданому на затвердження проекту землеустрою (цільове призначення - «для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03), вид використання земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства). Позивач вважає, що Кетрисанівська сільська рада незаконно прийняла рішення від 22 грудня 2021 року №2528 про відмову у затвердженні проекту землеустрою земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.01.2022 р. позовну заяву залишено без руху (а.с.57).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.63-64).

23.03.2022 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.76).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням тридцятої сесії сьомого скликання Верхньоінгульської сільської ради Кіровоградської області «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в приватну власність» від 18 червня 2019 року №282 надано, зокрема, ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність (шляхом безоплатної передачі) орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ 01.03) за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають в запасі комунальної власності (землі бувшої колективної власності КСП «Верхньоінгульське») та знаходяться за адресою: Верхньоінгульська сільська рада Боббринецького району Кіровоградської області (а.с.22).

ФОП ОСОБА_2 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 у власність (шляхом безоплатної передачі) загальною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ А.01.03) за адресою: Верхньоінгульська сільська рада Бобринецького району Кіровоградської області (а.с.14-47).

17.09.2021 р. ОСОБА_1 подано до Кетрсанівської сільської ради заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 у власність (шляхом безоплатної передачі) загальною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ А.01.03) за адресою: Верхньоінгульська сільська рада Бобринецького району Кіровоградської області (а.с.73).

Рішенням одинадцятої сесії восьмого скликання «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства (пасовища) ОСОБА_1 » від 22 грудня 2021 року №2528 у зв`язку з невідповідністю цільового призначення земельних ділянок, визначених на підставі даних Державного земельного кадастру, а саме: цільове призначення земельних ділянок становить «Земельні ділянки під громадськими сіножатями та громадськими пасовищами (код КВЦПЗ 01.19), вид використання земельних ділянок для створення громадських пасовищ», що не передбачає передачу у власність для ведення особистого селянського господарства, та не відповідає розробленому і поданому на затвердження проекту землеустрою (цільове призначення «для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03), вид використання земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства). (а.с.51, 67-68).

Згідно з ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до п. «б» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

З огляду на ч.2 ст.116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

При цьому, відповідно до змісту пп.«в» ч.3 ст.116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

На підставі п.«б» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

Пунктами «а», «б» ч.1 ст.12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 р. №280/97-ВР визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Отже, до повноважень відповідача відноситься розпорядження землями комунальної власності, у тому числі передача таких земельних ділянок у власність або користування у порядку, передбачених ст.118, 123 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.ч.9, 10 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.50 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 р. №858-IV, у редакції, чинній на час виготовлення проекту, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці.

Відповідно до ч.ч.7, 8 статті 186 Земельного кодексу України Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії таких висновків є необмеженим.

Підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

З огляду на ч.ч.9, 10 ст.186 Земельного кодексу України Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, іншим суб`єктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, визначеного Законом України «Про землеустрій»; надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами чи організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею; проведення будь-яких обстежень, експертиз чи робіт.

Кожен орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, інший суб`єкт, визначений цією статтею, розглядає та погоджує документацію із землеустрою самостійно та незалежно від погодження такої документації іншими органами.

Висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження.

Підпунктом 58 пункту 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 р. №1423-IX, чинному із 01.07.2021 р., Розділ Х. Перехідні положення Земельного кодексу України доповнено пунктом 24, яким, зокрема, передбачено, що надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними. Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради.

Суд зазначає, що з огляду на ч.8 ст.186 Земельного кодексу України, підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Як встановлено судом, відповідачем відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 , у зв`язку з невідповідністю цільового призначення земельних ділянок, визначених на підставі даних Державного земельного кадастру, а саме: цільове призначення земельних ділянок становить «Земельні ділянки під громадськими сіножатями та громадськими пасовищами (код КВЦПЗ 01.19), вид використання земельних ділянок для створення громадських пасовищ», що не передбачає передачу у власність для ведення особистого селянського господарства, та не відповідає розробленому і поданому на затвердження проекту землеустрою (цільове призначення «для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03), вид використання земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства) (а.с.51, 67-68).

Відповідно до п. «а» ч.1 ст.19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення.

Частиною 3 статті 19 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим.

Згідно з ч.ч.1-5 ст.20 Земельного кодексу України при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення. При зміні цільового призначення земельних ділянок здійснюється зміна категорії земель та/або виду цільового призначення.

Віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу.

Категорія земель та вид цільового призначення земельної ділянки визначаються в межах відповідного виду функціонального призначення території, передбаченого затвердженим комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади або генеральним планом населеного пункту.

Встановлення цільового призначення земельної ділянки може здійснюватися без додержання вимог, передбачених абзацом першим цієї частини, у випадках: зміни виду цільового призначення земельної ділянки в межах категорії земель сільськогосподарського призначення (крім віднесення їх до земельних ділянок для садівництва, зміни цільового призначення земельних ділянок під полезахисними лісовими смугами).

При внесенні до Державного земельного кадастру відомостей про встановлення або зміну цільового призначення земельної ділянки належність земельної ділянки до відповідної функціональної зони визначається за даними Державного земельного кадастру.

Відомості про цільове призначення земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру.

Класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок, видів функціонального призначення територій та співвідношення між ними, а також правила його застосування з визначенням категорій земель та видів цільового призначення земельних ділянок, які можуть встановлюватися в межах відповідної функціональної зони, затверджуються Кабінетом Міністрів України. Зазначені класифікатор та правила використовуються для ведення Державного земельного кадастру і містобудівного кадастру.

Віднесення земельних ділянок до певних категорії та виду цільового призначення земельних ділянок має відповідати класифікатору та правилам, зазначеним в абзаці першому цієї частини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021 встановлено, що земельна ділянка відносно якої розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 у власність (шляхом безоплатної передачі) загальною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ А.01.03) за адресою: Верхньоінгульська сільська рада Бобринецького району Кіровоградської області має цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства (а.с.48-50).

Таким чином, рішення одинадцятої сесії восьмого скликання Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 22.12.2021 р. №2528 «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства (пасовища) ОСОБА_1 » є необґрунтованим, у зв`язку із чим позовна вимога про визнання протиправним та скасування такого рішення підлягає задоволенню.

Обираючи спосіб захисту порушеного права суд враховує, що повноваження суб`єкта владних повноважень не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки.

У даній справі повноваження відповідача щодо затвердження або відмови у затвердженні проекту землеустрою визначені статтею 118 Земельного кодексу України.

Умови за яких повноважний орган відмовляє у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, то такий орган зобов`язаний прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою. Тобто ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу затвердити проект землеустрою або відмовити в його затвердженні, якщо для цього є законні підстави. За законом у повноважного органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Таким чином, повноваження щодо затвердження або відмови у затвердженні проекту землеустрою за своєю правовою природою не є дискреційними.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.12.2019 р. у справі №823/59/17 (провадження №К/9901/32364/18.

Оскільки під час розгляду справи судом встановлено, що у відповідача не було правових підстав для відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 у власність (шляхом безоплатної передачі) загальною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ А.01.03) за адресою: Верхньоінгульська сільська рада Бобринецького району Кіровоградської області, то належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язати відповідача затвердити відповідний проект землеустрою.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн (а.с.1), а тому суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати (судовий збір) пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 992,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Кетрисанівської сільської ради.

Також у позовній заяві відображено, що орієнтовна сума витрат на правничу допомогу становить 10 000,00 грн та зазначено, що докази щодо остаточного розміру витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи будуть надані суду у строк визначений ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення одинадцятої сесії восьмого скликання Кетрсанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства (пасовища) ОСОБА_1 » від 22 грудня 2021 року №2528.

3. Зобов`язати Кетрисанівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 у власність (шляхом безоплатної передачі) загальною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ А.01.03) за адресою: Верхньоінгульська сільська рада Бобринецького району Кіровоградської областіі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) понесені нею судові витрати (судовий збір) у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві грн 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (, с. Кетрисанівка, Кропивницький район, Кіровоградська область, вул. Шкільна, 47).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду 07 листопада 2022 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт