Справа № 120/7463/22
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 р. Справа № 120/7463/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про:

- визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 06.12.2021 за № 80 про відмову позивачці в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи позивачки період роботи з 21.02.1985 по 21.08.1992 та призначити і виплачувати їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 починаючи з 22.08.2021.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 25.08.2021 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням від 06.12.2021 за № 80 відповідач надав відмову, посилаючись на те, що актом № 1812 від 12.10.2021 не підтверджено пільговий характер роботи заявниці. Листом від 08.06.2022 за № 0200-0207-8/34394 відповідач надіслав позивачці копію оскаржуваного рішення.

Позивачка вважає рішення пенсійного органу протиправним, а тому за захистом своїх прав та інтересів звернулася до суду.

Ухвалою суду від 15.09.2022 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Крім того, цією ухвалою у відповідача витребувано матеріали пенсійної справи позивачки (в оригіналі або їх належним чином засвідчені копії).

05.10.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідач зазначає, що загальний страховий стаж позивачки складає 29 років 11 місяців 12 днів. Водночас до пільгового стажу позивачки не може бути зараховано період роботи з 21.02.1985 по 21.08.1992 на Гайсинському заводі "БЕТА", оскільки актом № 1812 від 12.10.2021 не підтверджено пільгового характеру роботи позивачки на посаді заливника компаунда.

На виконання вимог суду про витребування додаткових доказів відповідач надав наявні у нього документи.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та оцінивши наведені сторонами доводи на підтримку своїх вимог і заперечень, суд встановив, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 21.02.1985 по 29.02.2000 працювала на посаді заливника компаунда на Гайсинському заводі "БЕТА".

25.08.2021, у зв`язку з досягненням 57-річного віку, позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах.

До заяви позивачка додала ряд необхідних документів, а саме: копії паспорта та ідентифікаційного номеру, копію трудової книжки від 19.07.1982, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № 9 від 07.11.2017, копію атестату № 395 від19.07.1982, архівні довідки КУ "Гайсинський районний трудовий архів" Гайсинської районної ради від 08.11.2017 за № № 1040, 1041, 1042, 1043, від 14.11.2017 за № 1060, довідку державного підприємства "ОРІЗОН-БЕТА" від 11.08.2021 № 54 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, довідку державного підприємства "ОРІЗОН-БЕТА" від 20.08.2021 № 56, довідку державного підприємства "ОРІЗОН-БЕТА" від 13.11.2017 № 63 та довідку від 03.111.2017 № 03-14/1615.

12.10.2021 головним спеціалістом Відділу контроль-ревізійної роботи № 2 Управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області Руденко Л.В. була проведена перевірка державного підприємства-фірми "ОРІЗОН-БЕТА" щодо достовірності та обґрунтованості видачі довідки про пільговий характер роботи для призначення пенсії № 54 від 11.08.2021 на ОСОБА_1 , яка працювала на Гайсинському заводі "БЕТА" за період з 21.02.1985 по 21.08.1992 на посаді заливника компаунда.

За результатами перевірки складено Акт № 1812 від 12.10.2021, в якому зазначено, що перевірити, чи нараховувалась доплата за роботу в шкідливих і важких умовах праці немає можливості, оскільки особові рахунки, які надавалися для перевірки, містять роздруківки, у яких не зазначено складові заробітної плати та відрахування з неї. Окрім того, в картці форми П-2 ОСОБА_2 в частині "Призначення та переміщення" є запис російською мовою: "с 13.10.1989 заливщица", даних про номер та дату наказу немає. Наказ про переведення ОСОБА_1 з 13.10.1989 на посаду заливник компаунда для перевірки не надано. Також зазначено, що в картці форми П-2 ОСОБА_1 є записи про надання чергових відпусток. Дані про надання додаткової відпустки за роботу в шкідливих і важких умовах праці відсутні, даних щодо роботи по сумісництву немає. Також є записи про надання відпустки по догляду за дитиною до 1,5 років з 29.01.1990 по 19.05.1991, відпустки по догляду за дитиною до 2-х років з 20.05.1991 по 19.11.1991, відпустки по догляду за дитиною до 3-х років (друга дитина) з 07.05.1992 по 07.03.1995. У відпустці без збереження заробітної плати, згідно з карткою форми П-2 за період з 21.02.1985 по 21.08.1992 не перебувала.

Рішенням за № 80 від 06.12.2021 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надало відмову у призначенні позивачці пільгової пенсії, зазначивши, що страховий стаж особи становить 29 років 11 місяців 12 днів; згідно з наданими документами до пільгового стажу не зараховано період роботи заявниці з 21.02.1985 по 21.08.1992 на Гайсинському заводі "БЕТА", оскільки актом № 1812 від 12.10.2021 не підтверджено пільговий характер її роботи на посаді заливника компаунда.

Листом від 08.06.2022 за № 0200-0207-8/34394 "Щодо надання рішення про відмову в призначенні пенсії" позивачку повідомлено про прийняте рішення № 80 від 06.12.2021.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з Європейською соціальною хартією (переглянута) від 03 травня 1996 року, що ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V та набрала чинності для України з 01 лютого 2007 року (далі Хартія), кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

В силу вимог абзацу 1 пункту другого частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім-тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим-двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим першої статті 26 цього Закону: чоловікам на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що жінки, які досягнули 55-річного віку, мають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 в період з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року за наявності страхового стажу не менше 23 років 6 місяців, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок № 383).

Пунктом 1 цього Порядку визначено, що він регулює застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону № 1788-XII.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 (приклади у додатках 1, 2).

Зміст наведених норм права свідчить про те, що право на пільгову пенсію мають особи, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, чинними у період такої роботи. При цьому для зарахування періоду роботи на посадах, віднесених до Списку № 2 у період до 21 серпня 1992 року необхідне підтвердження документами відповідних умов праці, а за період після 21 серпня 1992 року підтвердження результатів проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 КЗпП України, ст. 62 Закону № 1788-XII та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Відповідно до положень пунктів 3, 20 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Тобто надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої, або ж необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 04.03.2020 у справі № 367/945/17 та від 27.04.2020 у справі № 367/4230/17.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1 (далі Порядок № 22-1).

Пунктом 1.1 Порядку № 22-1 встановлено, що заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

За приписами пункту 2.1 Порядку № 22-1 документи, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637; для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Судом встановлено, що 25.08.2021 позивачка ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах.

Для підтвердження стажу роботи на шкідливих та важких роботах, що який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, до заяви позивачка додала, окрім трудової книжки серії від 19.07.1982, довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової або відповідних записів у ній від 11.08.2021 за № 54, видану головою ліквідаційної комісії державного підприємства-фірми "ОРІЗОН-БЕТА".

Рішенням за № 80 від 06.12.2021 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надало відмову з тих підстав, що неможливим є зарахування згідно з наданими документами до пільгового стажу роботи позивачки періоду з 21.02.1985 по 21.08.1992 на Гайсинському заводі "БЕТА", оскільки актом № 1812 від 12.10.2021 не підтверджено пільговий характер роботи на посаді заливника компаунда.

Перевіряючи вказані доводи пенсійного органу, суд враховує, що в силу положень ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з записами в трудовій книжці від 19.07.1982 позивачка за період з 21.02.1985 по 29.02.2000:

- 21.02.1985 позивачка прийнята в цех 03 ученицею заливника компаунда на підставі наказу № 54 від 21.02.1985;

- 01.06.1985 позивачці присвоєно другий розряд заливника компаундом на підставі № 391 від 31.05.1985;

- 16.09.1986 позивачці присвоєно третій розряд заливника компаунда на підставі наказу № 583 від 11.09.1986;

- 20.03.1995 у зв`язку з реорганізацією завод "БЕТА" перейменовано на державне підприємство-фірму "ОРІЗОН-БЕТА" на підставі наказу № 199 від 20.03.1995;

- 29.02.2000 позивачку звільнено з роботи за угодою сторін, п. 1 ст. 36 КЗпП України, на підставі № 12 від 01.03.2000.

При цьому у трудовій книжці відсутні відомості про зайняття позивачки на шкідливих та важких умовах праці повний робочий день, а тому для підтвердження спеціального трудового стажу необхідним є врахування уточнюючих довідок підприємства.

Дійсно, як вже зазначалося вище, трудова книжка хоча й вважається основним документом, що підтверджує стаж роботи особи, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є обов`язковими лише у тих випадках, якщо відомостей трудової книжки достатньо для підтвердження спеціального трудового стажу в цілях визначення права особи на пільгову пенсію.

Судом встановлено, що для підтвердження цього періоду роботи як пільгового позивачка надала пенсійному органу довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової або відповідних записів у ній від 11.08.2021 за № 54, видану головою ліквідаційної комісії державного підприємства-фірми "ОРІЗОН-БЕТА".

Разом з тим пенсійний орган не зарахував до пільгового стажу позивачки період її роботи з 21.02.1985 по 21.08.1992 на Гайсинському заводі "БЕТА", оскільки вважає, що актом № 1812 від 12.10.2021 не підтверджено пільговий характер роботи на посаді заливника компаунда.

Оцінюючи такі доводи суд зазначає, що вимоги до оформлення уточнюючих довідок передбачені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), а не Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону, як зазначається в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як видно з матеріалів справи, довідкою голови ліквідаційної комісії державного підприємства-фірми "ОРІЗОН-БЕТА" від 11.08.2021 за № 54 підтверджується, що позивачка ОСОБА_1 працювала повний робочий день на Гайсинському заводі "БЕТА" і за період з 21.02.1985 по 21.08.1992 виконувала роботу заливника компаунда, які містять шкідливі речовини не нижче 3 класу безпеки за професією, посадою заливника компаунда, що передбачена Списком 2 розділ ХV-А код КП 2160000а-12172, підстава постанова Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10. Підстава для видачі: наказ про прийняття № 54 від 21.02.1985, наказ про звільнення № 12 від 02.03.2000, відпустка № 9 від 10.01.1986, № 593 від 20.12.1986, № 157 від 13.06.1988, № 19 від 01.02.1989, № 498 від 09.10.1989, особова картка П-2. Додаткові відомості: атестація робочих місць не проводилась.

Суд вважає, що вказана довідка загалом відповідає вимогам п. 20 Порядку № 637 та підтверджує наявність/відсутність пільгового стажу роботи позивачки в період з 21.02.1985 по 21.08.1992, є належним доказом підтвердження спеціального трудового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім того, суд враховує, що 12.10.2021 головним спеціалістом Відділу контроль-ревізійної роботи № 2 Управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області Руденко Л.В. проведено перевірку державного підприємства-фірми "ОРІЗОН-БЕТА" щодо достовірності та обґрунтованості видачі довідки про пільговий характер роботи для призначення пенсії № 54 від 11.08.2021 на ОСОБА_1 , яка працювала на Гайсинському заводі "БЕТА" за період з 21.02.1985 по 21.08.1992 на посаді заливника компаунда.

За результатами перевірки складено Акт № 1812 від 12.10.2021, в якому зазначено, що перевірити, чи нараховувалась доплата за роботу в шкідливих і важких умовах праці не має можливості, адже особові рахунки, які надавалися для перевірки містять роздруківки, у яких не зазначено складові заробітної плати та відрахування з неї. Окрім того, в картці форми П-2 ОСОБА_2 в частині "Призначення та переміщення" є запис російською мовою: "с 13.10.1989 заливщица", даних про номер та дату наказу немає. Наказ про переведення ОСОБА_1 з 13.10.1989 на посаду заливник компаунда для перевірки не надано. Також зазначено, що в картці форми П-2 ОСОБА_1 є записи про надання чергових відпусток. Дані про надання додаткової відпустки за роботу в шкідливих і важких умовах праці відсутні, даних щодо роботи по сумісництву немає. Також є записи про надання відпустки по догляду за дитиною до 1,5 років з 29.01.1990 по 19.05.1991, відпустки по догляду за дитиною до 2-х років з 20.05.1991 по 19.11.1991, відпустки по догляду за дитиною до 3-х років (друга дитина) з 07.05.1992 по 07.03.1995. У відпустці без збереження заробітної плати, згідно з карткою форми П-2 за період з 21.02.1985 по 21.08.1992 не перебувала.

Суд вважає помилковими і недоведеними твердження відповідача про те, що період роботи позивачки з 21.02.1985 по 21.08.1992 на Гайсинському заводі "БЕТА" не може бути зараховано до пільгового стажу через непідтвердження цього факту актом зустрічної звірки, оскільки жодних доказів та/або додаткових пояснень з цього приводу відповідач суду не надав/навів, тоді як змістом акту відповідні твердження не доводяться (не підтверджуються).

Також суд враховує, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок та первинних документів покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення обліку може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Суд зазначає, що формальні неточності у документах, на які посилається відповідач в акті № 1812 від 12.10.2021, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Верховний Суд у постанові від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а висловив позицію про те, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду щодо обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Крім того, суд враховує, що відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 "Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" (далі Порядок № 442) керівникам підприємств та організацій незалежно від форм власності й господарювання провести атестацію робочих місць, визначити за її результатами перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням та ознайомити з ним трудящих.

За змістом пунктів 1-4, 9, 11 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць за умовами праці, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з пунктами 3, 4 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Відповідно до пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць.

У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

У разі не підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами чергової атестації, проведеної протягом 5 років з дати проведення попередньої атестації, до пільгового стажу зараховується період роботи на даному підприємстві, в установі чи організації до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення чергової атестації, якою відповідне право не підтверджене.

Приписами пункту 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Аналізуючи наведені норми, суд доходить до висновку, що обов`язок проведення атестації робочих місць повністю покладений на роботодавців-керівників підприємств, установ, організацій, а контроль за її проведенням покладено на державний орган Держпраці.

Зі змісту Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах вбачається, що за наявності стажу роботи який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах до 21.08.1992, відсутність атестації робочих місць за умовами праці не позбавляє права працівника на призначення йому такої пенсії, у разі якщо професія передбачена Списками № 2.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

На переконання суду, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточні записи у первинних документах по обліку трудового стажу та/або нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала позивачка у той чи інший період її роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки (архівної довідки), не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з пільгового трудового стажу позивачки, оскільки вона не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та, у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що при обчисленні пільгового стажу роботи позивачки на Гайсинському заводі "БЕТА" з 21.02.1985 по 21.08.1992 пенсійним органом безпідставно не враховано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової або відповідних записів у ній від 11.08.2021 за № 54, видану головою ліквідаційної комісії державного підприємства-фірми "ОРІЗОН-БЕТА", і що така довідка може та повинна бути врахована для визначення зазначеного стажу в цілях перевірки питання про наявність у позивачки права на пільгову пенсію.

Крім того, суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 80 від 06.12.2021 про відмову позивачці у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 є невмотиованим та суперечливим, адже у ньому наведено лише підставу для не зарахування до пільгового стажу позивачки періоду її роботи з 21.02.1985 по 21.08.1992 на Гайсинському заводі "БЕТА", але при цьому зазначено, що страховий стаж позивачки становить 29 років 11 місяців 12 днів.

Натомість з рішення неможливо встановити скільки саме років, на думку пенсійного органу, становить пільговий стаж позивачки, скільки років не вистачає для призначення пільгової пенсії, чи є достатнім вищезазначений спірний період для призначення такої пенсії. Також у рішенні відсутнє обґрунтування підстав незарахування до пільгового стажу інших періодів роботи позивачки, що зазначені у трудовій книжці.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Натомість спірне рішення пенсійного органу, на думку суду, не відповідає вимогам щодо його обґрунтованості.

З огляду на викладене суд вважає, що відповідач формально підійшов до розгляду заяви позивачки, не вжив усіх можливих заходів для перевірки питання про наявність у позивачки необхідного пільгового стажу роботи та неправомірно не зарахував до такого стажу період роботи з 21.02.1985 по 21.08.1992 на підставі довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової або відповідних записів у ній від 11.08.2021 за № 54, виданої головою ліквідаційної комісії державного підприємства-фірми "ОРІЗОН-БЕТА".

Відтак спірне рішення визнається судом протиправним і скасовується.

Однак, беручи до уваги встановлені обставини справи, за результатами вирішення цього спору суд не вбачає достатніх передумов для покладення на відповідача обов`язку з призначення позивачці пільгової пенсії за віком.

Як зазначено у пп. 5.1. п. 5 Рішення Конституційного Суду України від 29 серпня 2012 року № 16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у ч. 3 ст. 129 цієї Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, як наголосив Конституційний Суд України в абзаці 1 пп. 3.2 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у рішенні від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України" (заява № 63566/00), суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов`язання щодо п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (параграф 25).

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

За результатами розгляду справи, в межах предмету позову та на основі наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що відповідач неналежно розглянув заяву позивачки від 25.08.2021 про призначення пільгової пенсії за віком та прийняв передчасне і протиправне рішення від 06.12.2021 № 180, яким відмовив позивачці у призначенні такої пенсії.

При цьому, на думку суду, пенсійний орган безпідставно не зарахував до пільгового стажу позивачки період її роботи з 21.02.1985 по 21.08.1992 на Гайсинському заводі "БЕТА" на підставі довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової або відповідних записів у ній від 11.08.2021 за № 54, виданої головою ліквідаційної комісії державного підприємства-фірми "ОРІЗОН-БЕТА" і, як наслідок, дійшов помилкового висновку про відсутність у позивачки пільгового стажу роботи за цей період.

Частиною четвертою статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача-суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Під час розгляду цієї справи суд надав оцінку тим підставам, що, на думку відповідача, перешкоджали призначенню позивачці пенсії на пільгових умовах.

Разом з тим, у зв`язку із скасуванням оскаржуваного рішення, процедура розгляду питання про призначення позивачці пільгової пенсії вважається не закінченою і відповідач, реалізуючи свої дискреційні повноваження пенсійного органу, повинен повторно розглянути заяву позивачки та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлений позов належить задовольнити частково, а саме у спосіб визнання протиправним та скасування рішення від 06.12.2021 № 80 та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивачки від 25.08.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду за наслідками розгляду цієї справи. В решті позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 КАС України).

Таким чином, оскільки позовні вимоги мають немайновий характер, а позов задоволено частково, на користь позивачки належить стягнути половину понесених нею судових витрат зі сплати судового збору, тобто 496,20 грн, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 06 грудня 2021 року за № 80 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період її роботи з 21 лютого 1985 року по 21 серпня 1992 року на Гайсинському заводі "БЕТА" та з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 серпня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

1) позивачка: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 );

2) відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100).

Повне судове рішення складено 07.11.2022.

Суддя Сало Павло Ігорович