Справа № 551/1911/22
Суддя: Сиволап Д. С.
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 551/1911/22
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2022 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сиволапа Д.С.,

при секретарі Кундіренко О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Литвиненка А.О. (приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Зарічним районним судом м. Суми),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Миргородського району Полтавської області, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача інспектор СРПП відділення поліції № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Марченко Віктор Михайлович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2022 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ГУНП в Сумській області, про скасування постанови інспектора СРПП відділення поліції № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Марченка В.М. від 31.08.2022 № 077438 про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивача безпідставно притягнуто до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП за те, що вона о 20-20 год. 31 серпня 2022 року в м. Охтирка по вул. Перемоги керувала транспортним засобом квадроциклом «Motoleader ML 550 ATV» д.н.з. НОМЕР_1 .

Натомість позивач вказує, що квадроциклом не керувала, а сиділа на ньому спереду в якості пасажира. Транспортним засобом керував її знайомий ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 19 вересня 2022 року відкрито провадження у справи та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

У визначений судом строк до суду надійшов відзив на позовну заяву від ГУНП в Сумській області із запереченням проти позову в якому вказано, що при складанні оскаржуваної постанови поліцейського діяв у межах наданих повноважень та відповідно до визначеної законом процедури, а отже доводи позовної заяви є безпідставними.

В судому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволені. Будучи допитаною судом в якості свідка в порядку ст. 93 КАС України, пояснила суду, що в вечірній час 31 серпня 2022 року м. Охтирка Сумської області разом зі своїм знайомим ОСОБА_3 їхала на належному йому квадроциклі в якості пасажира. При цьому вона сиділа спереду водія. За стаціонарним блокпостом їх зупинив військовий та між ним та ОСОБА_4 виникла суперечка. В дану ситуацію втрутився працівник поліції, який звинуватив її у керуванні транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, скориставшись тим, що ОСОБА_5 на деякий час відходив на освітлене місця для того щоб відшукати документи на транспортний засіб у мобільному додатку «Дія». Незважаючи на те, що вони з ОСОБА_4 стверджували, що саме він керував транспортним засобом поліцейський склав на неї постанову про накладення адміністративного стягнення.

Пояснила, що навичок керування транспортним засобами вона не має взагалі, посвідчення водія ніколи не отримувала. Попереду від водія сиділа для того щоб водій ОСОБА_5 міг змогу обнімати її в дорозі.

Аналогічні показання надав допитаний судом в якості свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що є власником вищевказаного квадроцикла та саме він керував ним на момент зупинки транспортного засобу військовими. При цьому ОСОБА_1 сиділа попереду нього в якості пасажира. Конструкція сидіння квадроцикла дозволяє розміщувати пасажира й попереду водія, чим він й скористався.

При цьому жодної участь в керуванні транспортним засобом ОСОБА_1 не приймала. Його пояснення про те, що саме він був водієм квадроцикла працівники поліції проігнорували. При цьому жодним матеріалів (постанов протоколів) відносно нього вони не складали.

Вважає, що працівники поліції упереджено віднеслись до ОСОБА_1 з огляду на те, що він вступив з ними у спір, однак мав всі необхідні документи на транспортний засіб, а отже не міг бути притягнутий ними до відповідальності.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, наголошуючи на тому, що працівник поліції при складанні оскаржуваної постанови діяв у межах повноважень та у передбачений законом спосіб.

Допитавши свідків, оцінивши наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з нижче наведеного.

Так, о 20-30 год. 31 серпня 2022 року по АДРЕСА_1 інспектором СРПП відділення поліції № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Марченком В.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 077438.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Постанова мотивована тим, що о 20-20 год. 31 серпня 2022 року по вул. Перемоги в м. Охтирка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом квадроциклом «Motoleader ML 550 ATV» д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії «B1», тобто не маючи права керувати даним транспортним засобом, чим скоїла правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На думку суду оскаржувана постанова не відповідає вимогам пунктів 3-6 частини 2 вказаної статті, виходячи з нижче вказаного.

Частиною 2 ст. 126 КУПАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або за передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Тобто визначальним для застосування даної норми КУпАП є саме встановлення факту керування певною особою транспортним засобом.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» наведено в п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

Суд вважає, що сам по собі факт знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

При перегляді долученого до відзиву на позовну заяву відеозапису з портативного відеореєстратора працівника поліції судом встановлено, що ним не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 квадроциклом за вказаних в постанові обставин, тобто виконання нею технічних функцій водія даного транспортного засобу з метою приведення транспортного засобу в рух.

Так, відеозапис починається з моменту спілкування поліцейського з ОСОБА_1 , яка сидить спереду, ближче до керма, на двомісному сидінні квадроцикла, який стоїть нерухомо.

З відеозапису слідує, що на протязі всієї процедури спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом заперечувала, а гр. ОСОБА_2 , який є власником квадроциклу, неодноразово стверджував, що транспортним засобом керував саме він.

Долучені до відзиву на позовну заяву рапорт працівника поліції Тарабана Д. та письмове пояснення працівника ЗВ ВСП ОСОБА_6 від 31.08.2022 про те, що вони були свідками керування ОСОБА_1 квадроциклом суд не вважає належними доказами.

Так, в оскаржуваній постанові у графі № 7 «до постанови додаються» посилання на вказані документи відсутнє, що може свідчити про те, що вони були складені пізніше, вже після звернення ОСОБА_1 до суду. Про це зокрема може свідчити відсутність реєстраційних номерів на даних документах, відсутність на рапорті резолюція керівника якому він адресований.

Крім того поліцейський ОСОБА_7 та працівник ВСП ОСОБА_6 є працівниками правоохоронних органів, спільно здійснювали свою службову діяльність 31.08.2022, а отже є явно заінтересованими у вирішенні справи на користь відповідача.

Таким чином факт керування ОСОБА_1 квадроциклом за обставин, вказаних в оскаржуваній постанові не підтверджується жодними належними та достатніми доказами, натомість спростовується показаннями ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 .

На користь доводів вищевказаних свідків про упереджене ставлення до ОСОБА_1 з боку працівників поліції свідчить той факт, що склавши на ОСОБА_1 постанову за ч.2 ст. 126 КУпАП за керування нею транспортним засобом без наявності права керування таким транспортним засобом, працівниками поліції не був притягнутий до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП власник транспортного засобу ОСОБА_2 за передачу ним керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тобто ОСОБА_1 .

Незважаючи на те, що ОСОБА_2 був фактичним свідком події та наполягав на процесуальному фіксуванні даного факту, працівниками поліції в супереч вимогам ст. 251 КУпАП письмові пояснення від нього відібрані не були.

Також суд звертає увагу на те, що у резолютивній частині постанови не вказані повні анкетні дані правопорушника, а використано лише її прізвище з ініціалами (замість ім`я та по батькові), що суперечить вимогам ст. 283 КУпАП та формі такої постанови, визначеної Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395.

Таким чином, оскаржувана постанова винесена за відсутності доказів вини ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого їй правопорушення, без належного аналізу фактичних обставин справи, а отже підлягає скасуванню як протиправна.

Враховуючи відсутність жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про наявність в діях позивача ознак складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, зокрема б підтверджували факт керування нею транспортним засобом - провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, керуючись п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України, суд вважає необхідним скасувати оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Документально підтверджені судові витрати у справі становлять 496,20 грн. сплаченого позивачем судового збору (а.с.1).

Керуючись приписами ч.1 ст. 139 КАС України, в зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, суд покладає судові витрати на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову інспектора СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Марченка Віктора Михайловича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 077438 від 31 серпня 2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП визнати протиправною та скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

За рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області (адреса місце знаходження: 40000, Сумська область, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 23, ) стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. на відшкодування сплаченого нею судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду (м. Харків) через Шишацький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий - суддя Д.С. Сиволап