Справа № 600/3063/22-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року м. Чернівці Справа № 600/3063/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо не виплати йому щорічної разової грошової допомоги 5 травня у 2022 році в розмірі, встановленому ст. 13 Закону № 3551-XII;

зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області до нарахувати та виплатити мені недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік, обчислену відповідно ст. 13 Закону № 3551-XII у розмiрi 8-ми мiнiмальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 ст. 28 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на момент проведення виплати, з урахуванням виплачених сум;

стягнути на його користь з Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області 10246,00 грн на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними діями.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідачем порушено його право на отримання разової грошової допомоги в належному розмірі відповідно до вимог чинного законодавства.

Не погоджуючись з позовними вимогами, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі відповідач) подало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначало, що виплата разової грошової допомоги позивачу у 2022 році здійснювалася відповідно до постанови Кабінету Міністерства України від 07.05.2022 року № 540. З огляду на наведене, відповідач просив відмовити позивачу в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 01.11.2022 відмовлено відповідачу в задоволенні клопотання про заміну неналежної сторони.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до посвідчення встановленої форми, позивач є учасником бойових дій та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, якому призначено пенсію як інваліду 2 групи внаслідок війни.

Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо проведення нарахування та виплати невиплаченої частини разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Розглянувши вищевказане звернення, відповідач листом від 19.08.2022 року повідомив позивача, що виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році проводилась відповідно до постанови Кабінету Міністерства України "Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" № 540 від 07.05.20202 року. На виконання вимог вказаної постанови, позивачу як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок війни виплачено щорічної разової грошової допомоги в розмірі 3906,00 грн.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у донарахуванні та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно з ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII від 22 жовтня 1993 року (далі - Закон №3551-XII).

Відповідно до ст. 13 Закону №3551-XII щорічно до 5 травня інвалідам 2 групи внаслідок війни виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом "б" підпункту 1 пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №107-VI від 28 грудня 2007 року (набрав чинності 01 січня 2008 року) статтю 13 частину 4 Закону України №3551-XII викладено у такій редакції: "Щорічно до 5 травня інвалідам 2 групи внаслідок війни виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення підпункту "б" підпункту 1 пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №107-VI від 28 грудня 2007 року.

У подальшому Законом України від 28 грудня 2014 року №79-VІІІ "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" (набрав чинності 01 січня 2015 року) розділ VІ "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", Кабінетом Міністрів України щороку приймалися відповідні щодо окремого бюджетного року постанови, а саме: №147 від 31 березня 2015 року, №141 від 02 березня 2016 року, №233 від 05 квітня 2017 року, №170 від 14 березня 2018 року, №237 від 20 березня 2019 року, №112 від 19 лютого 2020 року, №325 від 08.04.2021року, якими визначався, зокрема, розмір та порядок виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій.

Зокрема, у постанові Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" № 540 від 07.05.2022 року (далі Постанова №540, яка набрала чинності 11 травня 2022 року) визначено розмір виплати разової грошової допомоги особам з інвалідністю 2 групи внаслідок війни 3906,00 гривень.

Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 у справі №1-247/2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У цьому ж рішенні зазначено, що окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Отже, з 27 лютого 2020 року норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", не застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, з 27 лютого 2020 року застосовуються положення статті 13 Закону №3551-XІІ (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10рп/2008), а саме: щорічно до 5 травня інвалідам 2 групи внаслідок війни виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року, мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Відповідно до статті 28 ч. 1 вказаного Закону мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" № 1928-IX від 02.12.2021 року встановлено у 2022 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2022 року - 1934 гривень.

Таким чином, розмір щорічної разової грошової допомоги інвалідам 2 групи внаслідок війни до 5 травня у 2022 році становить 15472,00 грн (1934,00 грн х 8).

Із матеріалів справи видно та не заперечувалося сторонами, що позивачу як особі із інвалідністю 2 групи внаслідок війни виплачено разову грошову допомогу до 5 травня у 2022 році у розмірі 3906,00 грн.

Оскільки разову грошову допомогу позивачу виплачено у розмірі, меншому ніж передбачено ст. 13 Закону №3551-XІІ, суд доходить висновку про порушення прав позивача на отримання такої допомоги у належному розмірі.

Зважаючи на викладене, а також у зв`язку з не проведенням нарахування разової грошової допомоги у належному розмірі, належним способом захисту порушених прав позивача у спірних правовідносинах є зобов`язання відповідача, як суб`єкта владних повноважень, нарахувати та виплатити позивачу недоплачену разову грошову допомогу до 05 травня у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, встановленому ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням виплаченої суми за 2022 рік, у розмірі 11566,00 грн (15472,00 грн - 3906,00 грн (виплачена сума)).

Аналогічні за змістом висновки щодо необхідності застосування при визначені розміру одноразової грошової допомоги до 5-го травня саме положень Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відображені в рішенні Верховного Суду від 29.09.2020 року за наслідками розгляду зразкової справи № 440/2722/20.

При цьому суд звертає увагу на те, що згідно пунктів 2 та 3 Порядку використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" № 540 від 07.05.20202 року (далі - Порядок) головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.

Розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня є, зокрема, щодо виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 року, - Пенсійний фонд України.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що бюджетні кошти розподіляються Мінсоцполітики в межах бюджетних призначень і спрямовуються Пенсійному фонду України - відповідно до поданої ним заявки щодо сум грошової допомоги, що включені у відомості (списки) на виплату пенсій за червень 2022 року, на підставі інформації, що обробляється в базах даних одержувачів пенсій (електронних пенсійних справах), та витрат на оплату послуг, пов`язаних із виплатою та доставкою грошової допомоги, що проводиться організацією, що здійснює виплату і доставку пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання.

Отже, Мінсоцполітики перераховує кошти Пенсійному фонду України відповідно до поданої ним заявки щодо сум грошової допомоги. При цьому органом, який зобов`язаний завершити процедуру проведення розрахунків шляхом виплати допомоги для осіб, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію, є орган Пенсійного фонду України.

Безпосередню виплату щорічної разової грошової допомоги особам, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України, здійснює відповідний територіальний орган Пенсійного фонду України, у спірному випадку - Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області.

Обмежуючи у постанові № 540 розмір грошової допомоги до 5 травня у 2022 році всупереч правовій позиції Конституційного Суду України, викладеній у рішенні від 27.02.2020 року № 3-р/2020, Кабінет Міністрів України зумовив ситуацію, в якій розпорядники бюджетних коштів, виконуючи вимоги постанови № 540, діяли з порушенням прав осіб, на яких поширюються дія норм Закону № 3551-XII. Однак виконання розпорядником бюджетних коштів вимог Постанови № 540 не звільняє його від відповідальності за порушення прав позивача на належний соціальний захист відповідно до вимог Закону № 3551-XII.

Таким чином, проігнорувавши вищевказані правові висновки Конституційного Суду України та Верховного Суду, відповідач застосував до спірних правовідносин приписи Постанови № 540, чим допустив протиправну бездіяльність, не застосувавши норми Закону № 3551-XII.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги наведене, оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в наведеній вище частині позовних вимог є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, отже підлягають задоволенню з урахуванням вказаних вище висновків суду.

Стосовно тверджень відповідача щодо пред`явлення позивачем позову до неналежного відповідача, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 46 КАС України, сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Як зазначалося вище, відповідно до абзацу другого підпункту 2 пункту 2 Порядку виплата грошової допомоги у 2022 році здійснюється органами Пенсійного фонду України - особам, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 року, шляхом включення у відомості (списки) на виплату пенсій.

Оскільки позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та останнім було здійснено позивачу виплату до 5 травня як учаснику бойових дій, що не заперечується самим відповідачем, то Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області є суб`єктом, яким здійснено управлінські функції у спірних правовідносинах.

Тому, Головне управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області є належним відповідачем у даній справі.

Аналогічна позиція щодо складу учасників викладена в постановах Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2022 року у справі № 120/4868/22 та від 29.08.2022 року у справі № 120/4358/22.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суд не вирішує питання про відшкодування судових витрат позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 77, 139, 243 246 та 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 в донарахуванні та доплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену разову грошову допомогу до 05 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, встановлену ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням виплаченої суми за 2022 рік, у розмірі 11566,00 грн.

Згідно статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, ).

Суддя В.К. Левицький