Справа № 640/12495/22
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 жовтня 2022 року 10:11 № 640/12495/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., при секретарі судових засідань Левкович А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справу

за позовомОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
до третя особа Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 11-Б) Державна служба України з безпеки на транспорті (03135, місто Київ, просп. Перемоги, буд. 14)
про визнання протиправними та скасування постанов,
за участю:

представника позивача - не прибув

представника відповідача - не прибув

представника третьої особи - не прибув

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (надалі по тексту також - відповідач), за участю третьої особи - Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить визнати протиправними та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження від 20 травня 2022 року ВП №69063955, від 20 травня 2022 року ВП №6906406, від 20 травня 2022 року ВП №69063839, від 24 травня 2022 року ВП №69075434, від 24 травня 2022 року ВП №69075314, від 24 травня 2022 року ВП №69075531, від 25 травня 2022 року ВП №69095220 та від 30 травня 2022 року ВП № 69121220.

Мотивуючи заявлені позовні вимоги представник позивача вказав, що державний виконавець, отримавши відповідні постанови Державної служби України з безпеки на транспорті стосовно ОСОБА_1 в силу норм чинного законодавства, встановивши, що строк пред`явлення постанов до виконання було пропущено, зобов`язана була повернути їх Державній службі України з безпеки на транспорті.

Представник позивач та відповідача у призначене судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

На виконання вимог ухвали суду представник відповідача не надав копій матеріалів виконавчого провадження, не подав/надіслав до суду відзиву на адміністративний позов.

У відповідності до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник третьої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, правової позиції щодо суті заявлених вимог не повідомив.

Відповідно до вимог частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З наявних матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 20 травня 2022 року прийнято:

- постанову про відкриття виконавчого провадження №69063955 з примусового виконання постанови №ВМ 00006803, виданої 06 січня 2022 року Департаментом реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорту Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у справі про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху в розмірі 102 000,00 грн.;

- постанову про відкриття виконавчого провадження №69064060 з виконання постанови №ВМ 00006805, виданої 06 січня 2022 року Департаментом реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорту Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення з позивача штрафу у справі про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху в розмірі 102 000,00 грн.;

- постанову про відкриття виконавчого провадження №69063839 з примусового виконання постанови №ВМ 00006807, виданої 06 січня 2022 року Департаментом реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорту Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у справі про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху в розмірі 68 000,00 грн.

Крім того, 24 травня 2022 року відповідачем прийнято:

- постанову про відкриття виконавчого провадження №69075434 з примусового виконання постанови №ВМ 00002383, виданої 08 грудня 2021 року Державною службою України з безпеки на транспорті департаментом реалізації Державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у справі про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху в розмірі 17 000,00 грн.;

- постанову про відкриття виконавчого провадження №69075314 з примусового виконання постанови №ВМ 00002387, виданої 08 грудня 2021 року Державною службою України з безпеки на транспорті департаментом реалізації Державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті про стягнення з позивача штрафу у справі про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху в розмірі 17 000,00 грн.;

- постанову про відкриття виконавчого провадження №69075531 з примусового виконання постанови №ВМ 00003416, виданої 14 грудня 2021 року Державною службою України з безпеки на транспорті департаментом реалізації Державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у справі про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху в розмірі 17 000,00 грн.

Також, 25 травня 2022 року державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №69095220 з примусового виконання постанови №ВМ 00004187, виданої 21 грудня 2021 року Державною службою України з безпеки на транспорті департаментом реалізації Державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у справі про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху в розмірі 17 000,00 грн.

30 травня 2022 року державним виконавцем відповідача прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №69121220 з примусового виконання постанови №ВМ 00004119, виданої 20 грудня 2021 року Департаментом реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорту Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення з позивача штрафу у справі про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху в розмірі 17 000,00 грн.

Незгода позивача із вказаними постановами про відкриття виконавчого провадження зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Вимоги до виконавчого документа визначені статтею 4 Закону №1404-VIII.

Згідно частини 1 статті 4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання визначені статтею 12 Закону №1404-VIII. Так, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Вимогами статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Тобто, виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом №1404-VIII заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

При цьому, на стадії вирішення питання щодо відкриття виконавчого провадження державний виконавець перевіряє виконавчий документ на відповідність його вимогам, визначеним частиною 1 статті 4 Закону №1404-VIII, зокрема, чи набрав виконавчий документ законної сили.

Питання набрання постановою адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення законної сили визначено статтею 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення (тут і надалі по тексту Кодекс станом на дату виникнення спірних правовідносин).

Так, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132 2 цього Кодексу, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Вимогами статті 299 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті підлягає примусовому виконанню протягом 30 днів з дня набрання нею законної сили.

У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги.

Матеріали справи не містять доказів оскарження постанов про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті та, відповідно, відсутні докази зупинки перебігу строку пред`явлення.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України від 08 грудня 2021 року серії ВМ №00002382, від 08 грудня 2021 року серії ВМ №00002387 набрали законної сили 15 лютого 2022 року та у них визначено строк пред`явлення їх до виконання - 17 березня 2022 року, а постанови від 20 грудня 2021 року серії ВМ №00004119; від 21 грудня 2021 року серії ВМ №00004187; від 14 грудня 2021 року серії ВМ №00003416; від 06 січня 2022 року серії ВМ №00006803; від 06 січня 2022 року серії ВМ №00006805; від 06 січня 2022 року серії ВМ №00006807 набрали законної сили 01 лютого 2022 року, а строком пред`явлення їх до виконання вказано 03 березня 2022 року.

В той же час, зі спірних постанов про відкриття виконавчих проваджень вбачається, що прийняті вони у травні 2022 року, тобто після закінчення строку пред`явлення вищевказаних постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України у березні 2022 року.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду доказів своєчасності пред`явлення виконавчих документів до виконання, а саме до 03 березня 2022 року та 17 березня 2022 року відповідно, як і не надано доказів переривання такого строку пред`явлення.

Крім того, навіть у разі своєчасності пред`явлення виконавчих документів у березні 2022 року, постає питання своєчасності прийняття оскаржуваних постанов про відкриття виконавчого провадження в контексті обов`язку, визначеного положеннями частини 5 статті 26 Закону №1404-VIII, згідно якого виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 2 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно, з огляду на неможливість примусового виконання виконавчого документа, строк пред`явлення якого пропущено, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанов про відкриття виконавчого провадження з огляду на невиконання відповідачем обов`язку, передбаченого пунктом 2 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

В силу частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати постанови Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження від 20 травня 2022 року ВП №69063955, від 20 травня 2022 року ВП №6906406, від 20 травня 2022 року ВП №69063839, від 24 травня 2022 року ВП №69075434, від 24 травня 2022 року ВП №69075314, від 24 травня 2022 року ВП №69075531, від 25 травня 2022 року ВП №69095220 та від 30 травня 2022 року ВП № 69121220.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7 944 (сім тисяч дев`ятсот сорок чотири) гривні 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 11-Б, ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому частиною першою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення та оскаржені у порядку, передбаченому статтями 292, 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.Б. Федорчук