Справа № 480/13689/21
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидорука А.І.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
до Управління соціального захисту населення Конотопської РДА
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Стислий виклад позицій сторін.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача по невизнанню за позивачем статусу члена сім`ї загиблого вдови померлого ветерана війни інваліда війни ІІ групи, відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; зобов`язати відповідача повторно розглянути звернення позивача та надати позивачу статус члена сім`ї загиблого вдови померлого ветерана війни інваліда війни ІІ групи.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачка проживала з чоловіком, який мав одночасно статус ліквідатора ЧАЕС та особи з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи. Після його смерті вона звернулась до відповідача з заявою, в якій просила надати їй статус особи, на яку поширюється чинність ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Відповідач відмовив їй у наданні такого статусу.
Відповідач подав відзив на позов, в якому проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Відзив мотивований тим, що військово-лікарською комісією було встановлено причину смерті чоловіка позивача пов`язану з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Тому позивачу було видано посвідчення, яке дає право на пільги та компенсації встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Питання ж щодо встановлення статусу дружинам померлих учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, смерть яких пов`язана із захворюванням, отриманим під час ліквідації аварії на ЧАЕС, ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не регулюється. Тому відповідач діяв правомірно.
Процесуальні дії у справі.
21.12.2021 судом було постановлено ухвалою про відкриття провадження у справі, вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Обставини, встановлені судом.
02.10.1981 ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_3 , зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 23.05.2012. (а.с. 9). До паспорту позивача внесено відповідний запис (а.с. 7).
12.07.2018 ОСОБА_2 було видано посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи серії НОМЕР_2 від 12.08.2018 (а.с. 10).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 12.05.2021 (а.с. 8).
31.05.2021 Центральною військово-лікарською комісією Збройних сил України Міністерства оборони України було підтверджено захворювання та причина смерті ОСОБА_2 пов`язані з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, що підтверджується витягом з протоколу засідання комісії від 31.05.2021 № 211 (а.с. 11).
27.08.2021 позивачу Сумською обласною Державною адміністрацією було видано довідку № 6-П від 27.08.2021, якою позивачу надано право на пільги та компенсації, передбачені ст.ст. 20, 27 Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с. 12).
15.11.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про встановлення статусу особи, на яку поширюється чинність ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"(а.с. 13).
17.11.2021 відповідач листом за № 15/1225 повідомив позивача про відмову у встановленні статусу вдови померлого ветерана війни інваліда війни ІІ групи, з тієї підстави, що позивачу видано довідку дружини померлого громадянина, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, що дає право на пільги та компенсації (а.с. 14).
У зв`язку з тим, що відповідач не надав позивачу статус вдови померлого ветерана війни інваліда війни ІІ групи, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Оцінка суду.
Нормою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту визначаються виключно законами України.
Спірні правовідносини врегульовано Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.93 № 3551-XII (в редакції Закону від 01.08.2021 чинної на момент виникнення спірних правовідносин) та Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.94 № 302 (в редакції постанови від 15.09.2021).
У відповідності до норми ст. 7 Закону № 3551-XII до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, одержавного під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті.
Згідно норми п. 1 ст. 10 Закону № 3551-XII дія цього закону поширюється на сім`ї військовослужбовців, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.
До членів сімей загиблих військовослужбовців належать зокрема один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні.
Пунктом 2 цієї статті встановлено, що на дружин померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, визнаних за життя особами з інвалідністю, чинність цієї статті поширюється незалежно від часу смерті особи з інвалідністю.
Отже, померлий чоловік позивача ОСОБА_2 , мав статус особи з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи та на нього поширювалась дія Закону № 3551-XII, що підтверджується відповідним посвідченням (а.с. 10). Чоловіку позивача за життя було встановлено І категорію учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС, про що видано йому відповідне посвідчення, що визнається сторонами, а тому, у відповідності до норми ч. 1 ст. 78 КАС України, не потребує доказуванню.
В матеріалах справи міститься витяг з протоколу засідання військово-лікарської комісії, відповідно до якого захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_2 , пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 11).
Суд звертає увагу відповідача, що у відповідності до норми п. 1 ст. 10 Закону № 3551-XII дія цього закону поширюється на позивача, оскільки вона була одружена з ОСОБА_2 , який був особою з інвалідністю внаслідок війни і помер внаслідок захворювання одержаного ним в період проходження військової служби.
На переконання суду, факт того, що позивач отримала статус дружини померлого чоловіка з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії І, не може бути підставою для відмови їй у встановленні статусу особи, на яку поширюється чинність ст. 10 Закону № 3551-XI.
Судом встановлено, що позивач надала відповідачу заяву з пакетом документів, передбачених законодавством для надання їй статусу члена сім`ї загиблого вдови померлого ветерана війни особи з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, що не спростовується відповідачем. В даній справі повноваження відповідача не є дискреційними, оскільки він не наділений повноваженнями діяти не за законом, а на власний розсуд.
Тому відповідач у відповідності до вимог законодавства повинен був розглянути вказану заяву і надати позивачу статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни. Натомість відповідачем не було прийнято відповідного рішення, а було повідомлено позивача про відмову.
Отже, відповідачем було допущено протиправну бездіяльність, яка не відповідає критеріям правомірності, встановленим нормою ч. 2 ст. 2 КАС України.
Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача по невстановленню позивачк статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву позивача від 15.11.2021 та встановити їй такий статус, оскільки позивачем дотримано всі вимоги для отримання такого статусу, а дискреція відповідача у даному випадку відсутня.
Судові витрати.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені, то з відповідача відповідно до норми ч. 1 ст. 139 КАС України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн, сплачений позивачем при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
1. Позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити в повному обсязі.
2. Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації по невстановленню ОСОБА_1 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни.
5. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено та підписано суддею 08.11.2022.

Суддя А.І. Сидорук