Справа № 380/6441/22
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року

справа №380/6441/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий-суддя Костецький Н.В.,

секретар судового засідання Іваненко В.І.,

за участю:

представника позивача Нещерет Д.Б.,

представника відповідача Тістечко Ю.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Буський консервний завод» (вул. Петрушевича, 28, м. Буськ, Буський район, Львівська область, ) до Львівської митниці Державної митної служби України (вул. Костюшка, 1, м. Львів, ) про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Буський консервний завод» звернулось до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Львівської митниці Державної митної служби України, у якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 20.01.2022 року №209000/2021/210022/1, від 31.01.2022 року №209000/2022/210047/1, від 01.02.2022 року №209000/2022/210055/1, від 01.02.2022 року №209000/2022/210026/2, від 27.01.2022 року №209000/2022/210038/1, від 29.01.2022 року №209000/2022/210042/1, від 31.01.2022 року №209000/2022/210046/1, від 04.02.2022 року №209000/2022/210059/1, від 11.02.2022 року №209000/2022/210081/1, від 07.02.2022 року №209000/2022/210067/1, від 16.02.2022 року №209000/2022/210089/1, від 17.02.2022 року №209000/2022/210092/1, від 21.02.2022 року №209000/2022/210100/1;

- визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці Державної митної служби України №UA209140/2022/000064, №UA209140/2022/000134, №UA209140/2022/000154, №UA209140/2022/000080, №UA209140/2022/000110, №UA209140/2022/000124, №UA209140/2022/000133, №UA209140/2022/000174, №UA209140/2022/000230, №UA209140/2022/000193, №UA209140/2022/000226, №UA209140/2022/000275, №UA209140/2022/000305.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивачем вчинені всі необхідні дії щодо митного оформлення товару та надано всі необхідні документи у відповідності до вимог чинного законодавства, однак відповідачем не прийнято їх до уваги при прийнятті спірних рішень, у зв`язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.04.2022 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі, підготовче засідання призначено на 17.05.2022.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву (вх. №32497 від 09.05.2022), в якому проти заявленого позову заперечував та зазначив, що подані декларантом документи до митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості .

Відповідач вказує, що оскаржувані рішення винесені на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами Митного кодексу України та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідних рішень, а тому обставини для їх скасування відсутні. Просить відмовити в задоволенні позову.

27.06.2022 представником позивача подано до суду відповідь на відзив (вх. №8698ел від 27.06.2022), у якому вказує, що позивачем було надано усі наявні та достовірні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість. Натомість митним органом не доведено, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей, щодо ціни товару та не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як не довів і правових підстав для застосування резервного методу. Просить задовольнити позов в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що між ТОВ «Буський консервний завод» (Покупець) та OMEGA Lidia Jaworska (Продавець) укладено контракт №05/04, а також між ТОВ «Буський консервний завод» (Покупець) та Sanfrukt Sp. z. o.o (Продавець) укладено контракт №13/01/22.

Згідно з п.п. 1.1. - 2.4. вказаних контрактів Продавці мали продати, а Покупець купити та оплатити товар, найменування, кількість, загальна ціна за одиницю якого зазначається в інвойсах на кожну окрему партію товару, які являються невід`ємною частиною даних договорів. Ціна на товар встановлюється в євро або доларах США та вказується в рахунку-фактурі.

На підставі контракту від 13.01.2022 року № 13/01/22 Продавцем Sanfrukt Sp. z. o.o виставлено Покупцю ТОВ «Буський консервний завод» інвойси:

1. від 14.01.2022 року №0012/ЕХР/2022 за поставку яблук свіжих в кількості 19920 кг на загальну суму 5179,20 доларів США;

2. від 26.01.2022 року №0023/ЕХР/2022 за поставку яблук свіжих в кількості 20280 кг на загальну суму 5272,80 доларів США;

3. від 28.01.2022 року № 0027/ЕХР/2022 за поставку яблук свіжих в кількості 20280 кг на загальну суму 5272,80 доларів США.

На підставі контракту від 05.04.2021 року № 05/04 Продавцем OMEGA Lidia Jaworska виставлено Покупцю ТОВ «Буський консервний завод» інвойси:

4. від 19.01.2022 року № 001/01/2022/ЕХ за поставку яблук свіжих в кількості 20160 кг на загальну суму 5241,60 доларів США;

5. від 24.01.2022 року № 002/01/2022/ЕХ за поставку яблук свіжих в кількості 20300 кг на загальну суму 5278,00 доларів США;

6. від 26.01.2022 року № 003/01/2022/ЕХ за поставку яблук свіжих в кількості 20320 кг на загальну суму 5283,20 доларів США;

7. від 27.01.2022 року № 004/01/2022/ЕХ за поставку яблук свіжих в кількості 20275 кг на загальну суму 5271,50 доларів США;

8. від 02.02.2022 року № 001/02/2022/ЕХ за поставку яблук свіжих в кількості 20310 кг на загальну суму 5280,60 доларів США;

9. від 09.02.2022 року № 005/02/2022/ЕХ за поставку яблук свіжих в кількості 20145 кг на загальну суму 5237,70 доларів США;

10. від 02.02.2022 року № 002/02/2022/ЕХ за поставку яблук свіжих в кількості 20280 кг на загальну суму 5272,80 доларів США;

11. від 14.02.2022 року № 006/02/2022/ЕХ за поставку яблук свіжих в кількості 20330 кг на загальну суму 5285,80 доларів США;

12. від 15.02.2022 року № 007/02/2022/ЕХ за поставку яблук свіжих в кількості 20375 кг на загальну суму 5297,50 доларів США;

13. від 18.02.2022 року № 008/02/2022/ЕХ за поставку яблук свіжих в кількості 20300 кг на загальну суму 5278,00 доларів США.

З метою здійснення митного оформлення ввезеного товару в режимі імпорту, декларантом ТОВ «Буський консервний завод» в період січня-лютого поточного року було оформлено та подано до Львівської митниці Держмитслужби митні декларації ІМ40ДЕ, в яких ціну товару визначено за основним методом з розрахунку 0,26 доларів США за 1 кілограм:

1. № UA209140/2022/003450 від 18.01.2022 року, в якій у графі 42 зазначено митну вартість товару в сумі 5179,20 доларів США., що згідно з курсом валюти, вказаним у графі 23 декларації, становить 145649,49 грн.;

2. № UA209140/2022/007572 від 31.01.2022 року, в якій у графі 42 зазначено митну вартість товару в сумі 5272,80 доларів США., що згідно з курсом валюти, вказаним у графі 23 декларації, становить 151771,75 грн.;

3. № UA209140/2022/008070 від 01.02.2022 року, в якій у графі 42 зазначено митну вартість товару в сумі 5272,80 доларів США., що згідно з курсом валюти, вказаним у графі 23 декларації, становить 149315,15 грн.;

4. № UA209140/2022/004952 від 22.01.2022 року, в якій у графі 42 зазначено митну вартість товару в сумі 5241,60 доларів США., що згідно з курсом валюти, вказаним у графі 23 декларації, становить 148460,98 грн.;

5. № UA209140/2022/006433 від 27.01.2022 року, в якій у графі 42 зазначено митну вартість товару в сумі 5278,00 доларів США., що згідно з курсом валюти, вказаним у графі 23 декларації, становить 151997,96 грн.;

6. № UA209140/2022/007327 від 29.01.2022 року, в якій у графі 42 зазначено митну вартість товару в сумі 5283,20 доларів США., що згідно з курсом валюти, вказаним у графі 23 декларації, становить 153148,87 грн.;

7. № UA209140/2022/007571 від 31.01.2022 року, в якій у графі 42 зазначено митну вартість товару в сумі 5271,50 доларів США., що згідно з курсом валюти, вказаним у графі 23 декларації, становить 151734,33 грн.;

8. № UA209140/2022/009455 від 04.02.2022 року, в якій у графі 42 зазначено митну вартість товару в сумі 5280,60 доларів США., що згідно з курсом валюти, вказаним у графі 23 декларації, становить 149283,09 грн.;

9. № UA209140/2022/011821 від 11.02.2022 року, в якій у графі 42 зазначено митну вартість товару в сумі 5237,70 доларів США., що згідно з курсом валюти, вказаним у графі 23 декларації, становить 146004,03 грн.;

10. № UA209140/2022/010119 від 07.02.2022 року, в якій у графі 42 зазначено митну вартість товару в сумі 5272,80 доларів США., що згідно з курсом валюти, вказаним у графі 23 декларації, становить 148412,45 грн.;

11. № UA209140/2022/013352 від 16.02.2022 року, в якій у графі 42 зазначено митну вартість товару в сумі 5285,80 доларів С1UA., що згідно з курсом валюти, вказаним у графі 23 декларації, становить 148500,85 грн.;

12. № UA209140/2022/013826 від 17.02.2022 року, в якій у графі 42 зазначено митну вартість товару в сумі 5297,50 доларів США., що згідно з курсом валюти, вказаним у графі 23 декларації, становить 149919,25 грн.;

13. № UA209140/2022/015177 від 21.02.2022 року, в якій у графі 42 зазначено митну вартість товару в сумі 5278,00 доларів США., що згідно з курсом валюти, вказаним у графі 23 декларації, становить 150341,72 грн.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару та її визначення за основним методом декларантом подано до митного органу наступні документи: митні декларації, зовнішньоекономічні договори (контракти), рахунки-фактури (інвойси), міжнародні товарно-транспортні накладні, сертифікати про походження товару, фітосанітарні сертифікати, висновок експерта про вартісні характеристики товару.

Митним органом запропоновано декларанту відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 53 МК України надати додаткові документи для підтвердження митної вартості: рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На пропозицію митного органу декларантом повідомлено про відсутність можливості надання додаткових документів.

За результатами розгляду поданих декларантом документів Львівська митниця не погодилася із зазначеною митною вартістю та винесла рішення:

1. від 20.01.2022 року №209000/2021/210022/1,

2. від 31.01.2022 року №209000/2022/210047/1,

3. від 01.02.2022 року №209000/2022/210055/1,

4. від 01.02.2022 року №209000/2022/210026/2,

5. від 27.01.2022 року №209000/2022/210038/1,

6. від 29.01.2022 року №209000/2022/210042/1,

7. від 31.01.2022 року №209000/2022/210046/1,

8. від 04.02.2022 року №209000/2022/210059/1,

9. від 11.02.2022 року №209000/2022/210081/1,

10. від 07.02.2022 року №209000/2022/210067/1,

11. від 16.02.2022 року №209000/2022/210089/1,

12. від 17.02.2022 року №209000/2022/210092/1,

13. від 21.02.2022 року №209000/2022/210100/1

про коригування митної вартості товарів, якими митну вартість імпортованого товару визначено за резервним методом, з розрахунку 0,72 долара США за 1 кілограм, у зв`язку з чим службовою особою відповідача видано картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів: №UA209140/2022/000064, №UA209140/2022/000134, №UA209140/2022/000154, №UA209140/2022/000080, №UA209140/2022/000110, №UA209140/2022/000124, №UA209140/2022/000133, №UA209140/2022/000174, №UA209140/2022/000230, №UA209140/2022/000193, №UA209140/2022/000226, №UA209140/2022/000275, №UA209140/2022/000305.

Внаслідок відмови митного органу у митному оформленні (випуску) товарів, з огляду на нетривалий строк зберігання товару, декларант був вимушений подати до Львівської митниці Держмитслужби України митні декларації № UA209140/2022/004366, № UA209140/2022/007757, № UA209140/2022/008331, № UA209140/2022/005000, № UA209140/2022/006647, №UA209140/2022/007407, № UA209140/2022/007756, № UA209140/2022/009788, № UA209140/2022/012280, № UA209140/2022/010358, № UA209140/2022/013848, №UA209140/2022/014194, № UA209140/2022/015444, за якими імпортований товар випущено у вільний обіг у зв`язку зі сплатою митних платежів згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.

В результаті позивач надлишково сплатив до Державного бюджету України податок на додану вартість (20%) в загальному розмірі 688 584,38 грн.

Передумовою для прийняття оскаржуваних рішень на думку митного органу слугувала наявність розбіжностей в документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. Так, відповідач зазначав, що:

- відповідно до п. 4.3. зовнішньоекономічних контрактів від 13.01.2022 року № 13/01/22, від 05.04.2021 року № 05/04 товар супроводжується сертифікатом якості товару, який впливає на вартісні показники товару;

- в СМК зазначено сорт товару, проте у поданих декларантом митних деклараціях в графі 31 відсутні відомості щодо сорту та класу товару;

- у висновку експерта № 22/1/027 від 18.01.2022 року об`єктом порівняння виступають інші сорти даного товару;

- поставка вантажу заявлена на умовах СРТ Львів відповідно до правил Інкотермс, але в графі 3 СМК місцем розвантаження вказано «Буськ», тому за маршрутом Львів-Буськ мав бути укладений новий договір на перевезення з іншим замовником, іншим відправником та одержувачем.

Листом від 10.03.2022 року №б/н (вх. Львівської митниці від 10.03.2022 №6756/14-28-08) позивач, відповідно до ч. 8 ст. 55 МК України, після випуску товарів надав митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються: оголошення з вільних джерел інтернет щодо продажу аналогічного товару; відповідь продавця про підтвердження ціни; попередні митні декларації, які оформлені за першим методом визначення митної вартості.

Листом від 16.03.2022 року № 7.4-1/15/13/5706 відповідач відмовив у скасуванні та залишив без змін оскаржувані рішення про коригування митної вартості.

На думку позивача, наведені рішення про коригування митної вартості товарів є неправомірними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки ним подано усі документи, які підтверджували заявлену митну вартість товару і не мали жодних розбіжностей. При цьому, відповідачем обґрунтованість сумнівів у заявленій декларантом митній вартості, з урахуванням документів, доданих до митного оформлення, наведена не була. Сумніви митного органу щодо складових митної вартості товару, на думку позивача, ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Розділ III МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до ст. 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари

Згідно із ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Відповідно до ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).

Як уже зазначалося, позивач надав згідно із ч. 2 ст. 53 МК України наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товару і обраний ним метод її визначення, а саме: митні декларації, зовнішньоекономічні договори (контракти), рахунки-фактури (інвойси), міжнародні товарно-транспортні накладні, сертифікати про походження товару, фітосанітарні сертифікати, висновок експерта про вартісні характеристики товару.

Як визначено ч.ч. 1, 2 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У ч. 3 ст. 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень випливає, що митний орган досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у ч. 3 ст. 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару «яблук свіжих» за ціною 0,26 доларів США за 1 кілограм та ненадання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

При цьому позиція відповідача полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи не містили усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, та в поданих документах встановлено неточності. Цими обставинами відповідач обґрунтовував необхідність подання декларантом додаткових документів.

Оскільки декларантом не було надано витребуваних документів, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості, митну вартість товару визначено відповідачем за резервним методом на підставі наявної в митниці інформації, що надавалася до митної декларації від 14.01.2022 року № ІІА209170/2022/002327, яку оформлено у найбільш наближений період часу до оцінюваного, митну вартість вказаного товару визначено на рівні 0,72 долара США за 1 кілограм.

Проте, із такими доводами відповідача неможливо погодитись, враховуючи наступне.

Як слідує з рахунків-фактур (інвойсів) від 14.01.2022 року №0012/ЕХР/2022, від 26.01.2022 року № 0023/ЕХР/2022, від 28.01.2022 року № 0027/ЕХР/2022, від 19.01.2022 року № 001/01/2022/ЕХ, від 24.01.2022 року № 002/01/2022/ЕХ, від 26.01.2022 року № 003/01/2022/ЕХ, від 27.01.2022 року № 004/01/2022/ЕХ, від 02.02.2022 року № 001/02/2022/ЕХ, від 09.02.2022 року № 005/02/2022/ЕХ, від 02.02.2022 року № 002/02/2022/ЕХ, від 14.02.2022 року № 006/02/2022/ЕХ, від 15.02.2022 року № 007/02/2022/ЕХ, від 18.02.2022 року № 008/02/2022/ЕХ покупна вартість яблук свіжих становить 0,26 доларів США за один кілограм.

Згідно з висновком експерта від 18.01.2022 року № 22/1/027 ринкова вартість об`єкта дослідження яблуко свіже, країна походження Європейський Союз (Республіка Польща) за одиницю заміру станом на січень 2022 року, який поступає на адресу ТОВ «Буський консервний завод», з врахуванням витрат на їх доставку до митної території України без нарахування митних платежів та зборів складає від 0,248 до 0,26 доларів США за один кілограм.

Наведена покупна вартість аналогічного товару підтверджується і оголошеннями з вільних джерел з мережі «Інтернет» від 05.01.2022 року, від 14.01.2022 року, від 16.01.2022 року, відповіддю продавця про підтвердження ціни від 17.01.2022 року та митними деклараціями від 17.07.2021 року № UA209140/2021/072504, від 19.07.2021 року № UA209140/2021/072800, від 22.07.2021 року № UA209140/2021/074469, оформленими позивачем за першим методом визначення митної вартості.

Таким чином, купівельна вартість товару, за якою позивач здійснював його митне оформлення, підтверджується висновком про вартісні характеристики товару, підготовленим спеціалізованою експертною організацією, та іншими документами.

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій окремих типів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22 12.2020 року № 795, до графи 31 митної декларації вноситься інформація про маркування або номери (ідентифікаційні ознаки), зазначені на окремих вантажних місцях чи пакувальних одиницях товарів в упаковці, кількість таких місць, код виду упаковки. Якщо товар переміщується без використання упаковки чи тари, зазначається кількість таких товарів у штуках. Якщо товар переміщується насипом/навалом чи є великогабаритним або складним, до графи вноситься напис «Об`ємні перевезення - 99212». До графи вноситься загальноприйнятий короткий торговельний опис товару. Цей опис має містити відомості, що дають змогу ідентифікувати товар та бути достатньо точним для класифікації товару за заявленим у графі 33 кодом. У разі якщо законодавством до заявленого товару (коду товару) передбачено застосування специфічних чи комбінованих (змішаних) ставок податків, опис таких товарів має відомості, необхідні для визначення бази оподаткування цих товарів. Якщо товари переміщуються у контейнері чи контейнерах, до графи вноситься кількість контейнерів та їх номери.

До графи 33 митної декларації вноситься код товару відповідно до Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації. У разі застосування національної транзитної процедури код товару зазначається на рівні товарної підпозиції (6 знаків) УКТ ЗЕД, складеної на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації.

Порядком ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року № 428, УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів.

Групою 08 розділу II Закону України «Про митний тариф України» передбачено ставку ввізного мита за кодом для яблук свіжих інших, що ввозяться в період з 1 грудня до 31 березня.

З митних декларацій, поданих позивачем до Львівської митниці для митного оформлення товару, №UA209140/2022/003450 від 18.01.2022 року, №UA209140/2022/007572 від 31.01.2022 року, №UA209140/2022/008070 від 01.02.2022 року, №UA209140/2022/004952 від 22.01.2022 року, №UA209140/2022/006433 від 27.01.2022 року, №UA209140/2022/007327 від 29.01.2022 року, №UA209140/2022/007571 від 31.01.2022 року, №UA209140/2022/009455 від 04.02.2022 року, №UA209140/2022/011821 від 11.02.2022 року, №UA209140/2022/010119 від 07.02.2022 року, №UA209140/2022/013352 від 16.02.2022 року, №UA209140/2022/013826 від 17.02.2022 року, №UA209140/2022/015177 від 21.02.2022 року вбачається, що декларантом до графи 31 цих декларацій внесено інформацію про загальноприйнятий короткий торговельний опис товару «яблука свіжі», цей опис містить відомості, що дають змогу ідентифікувати товар та бути достатньо точним для класифікації товару за заявленим у графі 33 кодом - згідно з УКТ ЗЕД.

Необхідно зазначити, що ні Порядок заповнення митних декларацій окремих типів, ні УКТ ЗЕД не передбачають необхідності внесення до митної декларації інформації щодо сорту та класу яблук свіжих, відтак твердження відповідача стосовно невнесення позивачем наведеної інформації до митних декларацій не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та не можуть слугувати підставою для коригування митної вартості товару.

З вказаних підстав не є вагомими і аргументи відповідача стосовно того, що об`єктом порівняння у висновку експерта від 18.01.2022 року № 22/1/027 виступають інші сорти даного товару.

Твердження відповідача щодо ненадання позивачем сертифікатів якості товару, які впливають на вартісні показники товару, також не відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до пункту 4.3. зовнішньоекономічних контрактів від 13.01.2022 року № 13/01/22, від 05.04.2021 року № 05/04 продавець супроводжує кожну партію товару наступними документами: сертифікатом якості, рахунком, автотранспортною накладною, сертифікатом походження EUR.1, сертифікатом відповідності і протоколом досліджень, фітокарантинним сертифікатом.

Жодних умов стосовно того, що сертифікат якості товару впливає на вартісні показники повару, умови вказаних контрактів не містять.

Згідно з умовами пунктів 3.3. та 3.5. контрактів від 13.01.2022 року № 13/01/22, від 05.04.2021 року № 05/04, доставка товару здійснюється на підставі базису поставки СРТ Львів згідно правил Інкотермс-2020.

Аналогічні умови доставки товару передбачені і в графі 20 митних декларацій.

Умови поставки СРТ Інкотермс 2020 перекладаються як «фрахт/перевезення сплачені до». Тобто, вказаний базис поставки означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання по поставці тоді, коли він передав товар, випущений у митному режимі експорту, своєму перевізнику для доставки до місця призначення. Згідно з вказаними умовами поставки продавець зобов`язаний оплатити витрати та фрахт, необхідні для доставки товару в зазначеному місці призначення, здійснити експортне митне оформлення для вивезення товару з оплатою експортного мита та інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні митні платежі або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні.

Ціна в базисі СРТ означає, що контрактна (інвойсова/митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортного мита та інших зборів та вартості доставки (фрахта) до вказаного місця призначення.

Враховуючи наведене, ціна, зазначена продавцями в інвойсах, включає в себе усі необхідні платежі для визначення митної вартості товару.

Умовами укладених між позивачем та постачальниками контрактів передбачено, що конкретна адреса доставки товару і його отримувач визначаються в інвойсі на поставку конкретної партії товару або через електронну пошту.

Керуючись вказаними положеннями, позивач в січні поточного року шляхом обміну листами з постачальниками OMEGA Lidia Jaworska та Sanfrukt Sp. z. o.o змінив з січня 2022 року базис поставки товару на СРТ Буськ (Львівська область, м. Буськ, вул. Петрушевича, буд. 28) без зміни вартості товару.

З вказаної підстави в міжнародних товарно-транспортних накладних (СМК) відправником вказано базис поставки СРТ Буськ.

Проте, при митному оформленні товару позивачем помилково внесено до митних декларацій дані про поставку вантажу на умовах СРТ Львів. Разом з тим, наведене не впливає на можливість визначення числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари, оскільки наявними документами підтверджується врахування в ціні товару вартості його доставки до пункту розвантаження у м. Буськ.

Отже, рахунками-фактурами (інвойсами) підтверджується обов`язок позивача сплатити кошти в зазначеній сумі на рахунок продавця за придбаний товар, з урахуванням вартості доставки товару до фактичного пункту розвантаження, які не містять в собі будь-яких розбіжностей в числових значеннях вартості товару.

Відтак, твердження відповідача стосовно того, що за маршрутом Львів-Буськ мав бути укладений новий договір на перевезення з іншим замовником, іншим відправником та одержувачем не відповідають дійсним обставинам справи.

За наведених обставин, позивачем у відповідності до вимог статей 52, 53 МК України подано всі необхідні документи для митного оформлення зазначеного товару за ціною договору, які не містили в собі будь-яких розбіжностей зазначених в частині третій статті 53 МК України і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав для прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.07.2021 по справі № 200/6521/20-а.

Позивач не заперечує права митного органу упевнюватися в достовірності або точності будь- якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів (частина п`ята статті 54 МК України), проте вважає, що при цьому він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознаки підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною десятою статті 58 МК України визначено перелік витрат, понесених покупцем, які додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що 5ула фактично сплачена або підлягає сплаті.

Відтак, відповідно до статті 55 МК України митний орган має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом, за відповідних умов, зокрема, якщо ним у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Разом з тим, ні в запитах про надання додаткових документів, ні в спірних рішеннях про коригування митної вартості відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку мутної вартості, зазначеної у митних деклараціях (хоча ціна, зазначена у документах, відповідає ціні, зазначеній у митній декларації); не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.

Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. Разом з тим, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатньою підставою для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцями-нерезидентами товару або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

За змістом п. 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 року № 689, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації: спеціалізовані програмно- інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація отримана з мережі Інтернет.

Наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України, на підставі якого відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2-4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 цього Кодексу. За правилами ч.ч. 3, 8 згаданої статті кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених ст. 64 цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст.ст. 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 4 ст. 57 МК України).

На підставі системного аналізу вказаних положень законодавства, виходячи з принципу послідовності, передбаченого ст. 57 МК України, відповідач при виборі методу визначення митної вартості повинен проводити консультації з декларантом, обмінюючись наявною у кожного з них інформацією. При цьому, застосування резервного методу відповідно до вимог, встановлених ст. 64 МК України можливе лише за наявності обґрунтованих підстав незастосування попередніх п`яти.

Разом з тим, такі консультації з декларантом відповідачем не проводились, докази протилежного - відсутні. Саме лише посилання на проведення консультацій не можна вважати таким, що відповідає нормам закону.

Згідно з п. 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року № 598, у рішенні вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог ст.ст. 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів); посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень ст.ст. 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (ст. 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості крім номера та дати митної декларації, яку було взято за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.02.2019 у справі № 825/648/17.

Згідно з пунктом 2 параграфу (а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості. Відповідно до пункту 2 параграфу (b) статті VII цієї угоди під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно з пунктом 2 параграфу (с) статті VII цієї угоди, якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до параграфу (b) цього параграфа, оцінка для митних цілей повинна базуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Водночас, як вбачається з рішень про коригування митної вартості товарів, у них зазначено лише про неможливість застосування другого-п`ятого методів визначення митної вартості у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари та даних, на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно з методами четвертим та п`ятим. Доказів в підтвердження проведення посадовою особою відповідача перевірки наявності чи відсутності відомостей про митне оформлення ідентичних чи аналогічних товарів, як цього вимагають митні процедури, відповідачем в оскаржуваних рішеннях не наведено.

Відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішеннях про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

При прийнятті оскаржуваних рішень відповідачем використано виключно інформацію щодо вартості товару, що наведена в митній декларації 14.01.2022 року № UA209170/2022/002327.

Отже, відсутні підстави вважати, що оскаржувані рішення відповідача про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Неподання декларантом усіх запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом резервного методу визначення митної вартості за ціною 0,72 долара США за 1 кілограм.

Позивачем було надано усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість. Натомість митним органом не доведено, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни товару та не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як не довів і правових підстав для застосування резервного методу.

Відповідачем не обґрунтовано ціну, яка визначена ним у розмірі 0,72 долара США за 1 кілограм внаслідок проведеного коригування митної вартості за резервним методом. Виявлені митним органом у поданих позивачем до митного оформлення документах розбіжності жодним чином не вливають на числові значення складових митної вартості товарів.

Оскільки, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішеннях про коригування митної вартості товару порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом в розмірі 0,72 долара США за 1 кілограм, наведені рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_1 , такі є аналогічними обгрунтуванням оскаржуваних рішень та відзиву на позов, а тому не містять інших підстав для аналізу ніж той, що вже зроблений судом.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваних рішень відповідача та їх скасування разом з картками відмов в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Суд зауважує, що позовні вимоги про скасування карток відмови є похідними від позовних вимог про скасування рішень про коригування митної вартості і є способом захисту одного і того ж порушеного права позивача на розмитнення товару з визначенням митної вартості товару за першим методом.

Картки відмови в прийнятті митних декларацій не мають самостійних юридичних підстав прийняття, і прийняті виключно у зв`язку з прийняттям відповідачем рішень про коригування митної вартості.

Належність способу захисту у виді скасування карток відмови у митному оформленні товарів внаслідок визнання протиправними рішень про коригування митної вартості підтверджується висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 05.06.2020 у справі 820/1151/17, від 12.04.2018 у справі №820/2014/17, від 09.09.2020 у справі №400/3133/18.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» (заява № 4241/03) ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 19, 139, 229, 241-247, 250, 255, 257-258, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 20.01.2022 року №209000/2021/210022/1, від 31.01.2022 року №209000/2022/210047/1, від 01.02.2022 року №209000/2022/210055/1, від 01.02.2022 року №209000/2022/210026/2, від 27.01.2022 року №209000/2022/210038/1, від 29.01.2022 року №209000/2022/210042/1, від 31.01.2022 року №209000/2022/210046/1, від 04.02.2022 року №209000/2022/210059/1, від 11.02.2022 року №209000/2022/210081/1, від 07.02.2022 року №209000/2022/210067/1, від 16.02.2022 року №209000/2022/210089/1, від 17.02.2022 року №209000/2022/210092/1, від 21.02.2022 року №209000/2022/210100/1.

3. Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці Державної митної служби України №UA209140/2022/000064, №UA209140/2022/000134, №UA209140/2022/000154, №UA209140/2022/000080, №UA209140/2022/000110, №UA209140/2022/000124, №UA209140/2022/000133, №UA209140/2022/000174, №UA209140/2022/000230, №UA209140/2022/000193, №UA209140/2022/000226, №UA209140/2022/000275, №UA209140/2022/000305.

4. Судовий збір в розмірі 42581 грн. 77 коп. стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Буський консервний завод» (вул. Петрушевича, 28, м. Буськ, Буський район, Львівська область, ) за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці Державної митної служби України (вул. Костюшка, 1, м. Львів, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 04.11.2022.

Суддя Костецький Н.В.