Справа № 580/3860/22
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2022-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року справа № 580/3860/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укроптзапчастина» до Черкаської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «Укроптзапчастина» (далі - позивач) до Черкаської митниці ДФС (далі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 16.08.2022 про коригування митної вартості товарів №UA902000/2022/000025/2;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 17.08.2022 №902072/2022/000023.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що вантажно-розвантажувальні роботи, перетарка та експедирування були включені у вартість перевезення згідно Довідки про транспортні витрати від 15.08.2022 №408. Також позивачем вказано, що під час декларування митної вартості у відповідача була в наявності інформація щодо митної вартості подібних товарів, оформлених у митному відношенні за схожими митними вартостями із зазначенням відповідних митних декларацій.

Ухвалою суду від 05.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що перевіркою поданих документів було встановлено наявність розбіжностей, які не давали змогу встановити реальну митну вартість товару за ціною договору, оскільки позивачем у декларації митної вартості товарів не зазначено витрати вантажно-розвантажувальних робіт, перетарки та експедирування. Оскільки до митного оформлення позивачем надано документи, які містять розбіжності, відповідач вважає, що рішення митного органу є правомірними та відповідають вимогам законодавства, а тому просить відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що 18.10.2021 між позивачем та компанією TIANJIN ZHONGHU IMPORT EXPORT СО. LTD (Китай) укладено контракт №1к на поставку запасних частин, відповідно до якого останній поставляє (продає) позивачу товар «запасні частини до сільськогосподарських машин і тракторів». Замовлення товару проводилось між сторонами контракту шляхом попередніх переговорів через месенджери VIBER, SKYPE без оформлення паперових носіїв.

На виконання умов цього контракту між позивачем та компанією TIANJIN ZHONGHU IMPORT EXPORT СО. LTD (Китай) укладені: додаткова угода від 12.01.2022 №2 до вищезгаданого контракту; специфікація від 12.01.2022 №02 на суму 40106,30 доларів США, інвойс, та інші документи.

Оплата товару була проведена відповідно до платіжного доручення від 12.01.2022 №220112/000124851 у сумі 40106, 30 доларів США. Товар був завантажений в контейнер з оформленням пакувального листа, а перевізник надав Bill of Lading (коносамент).

Умовами поставки відповідно до п.п. 2.2-2.3 Контракту №1к є CIF - місто Одеса (Чорноморськ), Україна, «Інкотермс-2010», однак у зв`язку з розпочатими російською федерацією повномаштабними військовими діями проти України контейнер з товаром лінією МШК номер TCLU0728910 був перенаправлений у порт «ГДАНСЬК», Польща, тому при узгодженні з постачальником на підставі Додаткової угоди між сторонами від 16.05.2022 №2 були змінені умови на інше CIF- ГДАНСЬК .

Для підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем було надано митному органу електронну митну декларацію типу «ІМ 40 ДЕ» оформлену відповідно до ст.53 Митного кодексу для випуску товарів у вільний обіг, що була прийнята відповідачем до оформлення та їй було присвоєно № UA902070.2022/700703. Митна вартість була визначена із застосуванням основного методу - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Відповідно до наданих до митного оформлення документів зазначено, що товар постачається за умови 100% попередньої оплати. Згідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України зазначено, що декларант зобов`язаний надати до митного оформлення банківські платіжні документи що стосуються оцінюваного товару в разі якщо рахунок сплачено. До митного оформлення надано банківський платіжний документ, відповідно до якого зазначено, що оплату здійснено за товар відповідно специфікації №2 від 12.01.2022, в той час до митного оформлення надано специфікацію №02 від 12.01.2022. Імпортером не можуть бути внесені зміни до банківських платіжних документів. Платіжних документів що стосуються оцінюваних товарів до митного оформлення не надано. Отже, декларантом документально не підтверджено заявлену митну вартість товару, що базується на ціні що фактично сплачена або підлягає сплаті, чим порушено норми ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України;

Відповідно до додаткової угоди №2 від 16.05.2022 до контракту №1к (далі - контракт) змінено умови поставки на CIF Гданьск. Водночас, до митного оформлення надано коносамент № G виданий 15.01.2022 в якому вже зазначено місце доставки та порт вивантаження Гданьск. Отже, невідомо яким чином, на момент видачі коносаменту зазначено умови поставки які ще не було змінено додатковою угодою №2 до контракту. Як додатковий документ, декларантом надано ще один коносамент № G виданий 15.01.2022, в якому вже місце доставки та порт вивантаження зазначено «Південний». Отже, в справах митниці наявні два документи (коносаменти) які мають ідентичний номер та видані однією датою, однак містять різні відомості щодо пункту призначення.

Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів заявлених за МД від 15.08.2022 №UA902070/2022/700703 відповідачем встановлено, що товар постачається за умови 100% попередньої оплати. До митного оформлення надано банківський платіжний документ, відповідно до якого зазначено, що оплату здійснено за товар відповідно специфікації від 12.01.2022 №2, в той час до митного оформлення надано специфікацію від 12.01.2022 №02. Імпортером не можуть бути внесені зміни до банківських платіжних документів. Платіжних документів що стосуються оцінюваних товарів до митного оформлення не надано. Отже, декларантом документально не підтверджено заявлену митну вартість товару, що базується на ціні що фактично сплачена або підлягає сплаті, чим порушено норми ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Також митним органом встановлено, що відповідно до додаткової угоди від 16.05.2022 №2 до контракту №1к змінено умови поставки на CIF «ГДАНСЬК», однак, до митного оформлення надано коносамент № G виданий 15.01.2022 в якому вже зазначено місце доставки та порт вивантаження «ГДАНСЬК». Як додатковий документ, декларантом надано ще один коносамент № G виданий 15.01.2022, в якому вже місце доставки та порт вивантаження зазначено «Південний». Отже, в справах митниці наявні два документи (коносаменти) які мають ідентичний номер та видані однією датою, однак містять різні відомості щодо пункту призначення.

На підставі вищевикладених обставин відповідачем прийнято рішення від 16.08.2022 про коригування митної вартості товарів №UA902000/2022/000025/2 та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 17.08.2022 №902072/2022/000023.

Позивач не погоджуючись з прийнятими рішеннями відповідача звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що Митний кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений в ч. 2 ст. 53 МК України. Такими документами є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісній характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч. 6 ст. 53 МК України).

Тобто митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Наведені приписи законодавства з питань митної справи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Отже, відсутність в рішеннях про коригування митної вартості товарів посилання на належні та допустимі докази того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому законом чітко окреслено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Отже, з викладених правових норм суд приходить до висновку, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Судом із матеріалів справи встановлено, що 15.08.2022 позивачем до підрозділу митного оформлення Черкаської митниці подано митну декларацію типу ІМ-40 ДЕ №UA902070/2022/700703, за якою в режимі імпорт задекларовано товари:

- товар №1 «ГУМОВІ ВИРОБИ З НЕТВЕРДОЇ ВУЛКАНІЗОВАНОЇ ГУМИ», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 4,4768 дол.США/кг;

- товар №2 «ЗАПАСНІ ЧАСТИНИ ДО ТРАКТОРІВ», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 0,6954 дол.США/кг;

- товар №3 «ВИРОБИ З ЧОРНИХ МЕТАЛІВ,СТАЛЬНІ. ФЛАНЦІ ДО ТРАКТОРІВ», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 1,8256 дол.США/кг;

- товар №4 «ВИРОБИ З ЧОРНИХ МЕТАЛІВ ДО ТРАКТОРІВ МТЗ. БОЛТИ З ШЕСТИГРАННИМИ ГОЛОВКАМИ З НЕКОРОЗІЙНОСТІЙКИХ СТАЛЕЙ», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 1,2743 дол.США/кг;

- товар №5 «ВИРОБИ З ЧОРНИХ МЕТАЛІВ ДО ТРАКТОРІВ МТЗ НЕ ДЛЯ ПРОМИСЛОВОГО СКЛАДАННЯ МОТОРНИХ ТРАНСПОРТНИХ ЗАСОБІВ», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 2,0387 дол.США/кг;

- товар №6 «ВИРОБИ З ЧОРНИХ МЕТАЛІВ ДО ТРАКТОРІВ МТЗ НЕ ДЛЯ ПРОМИСЛОВОГО СКЛАДАННЯ МОТОРНИХ ТРАНСПОРТНИХ ЗАСОБІВ», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 3,824 дол.США/кг;

- товар №7 «ВИРОБНИ З ЧОРНИХ МЕТАЛІВ,НЕ САМОСТОПОРНІ, НЕ З КОРОЗОСТІЙКОЇ СТАЛІ,НЕ ДЛЯ ПРОМИСЛОВОГО СКЛАДАННЯ МОТОРНИХ ТРАНСПОРТНИХ ЗАСОБІВ», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 1,7747 дол.США/кг;

- товар №8 «ВИРОБИ З ЧОРНИХ МЕТАЛІВ,З РІЗЬБОЮ,ЩО ЯВЛЯЮТЬ З СОБОЮ ЗАПАСНІ ЧАСТИНИ ДО ТРАКТОРІВ», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 1,0054 дол.США/кг;

- товар №9 «ВИРОБИ БЕЗ РІЗЬБИ З ЧОРНИХ МЕТАЛІВ, НЕ ДЛЯ ПРОМИСЛОВОГО СКЛАДАННЯ МОТОРНИХ ТРАНСПОРТНИХ ЗАСОБІВ», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 2,2260 дол.США/кг;

- товар №10 «ВИРОБИ З ЧОРНИХ МЕТАЛІВ,ЛИТІ,З НЕКОВАНОГО ЧАВУНУ», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 2,0669 дол.США/кг;

- товар №11 «ЗАПАСНІ ЧАСТИНИ ПРИЗНАЧЕНІ ДО ДИЗЕЛЬНИХ ДВИГУНІВ ТРАКТОРІВ», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 2,0858 дол.США/кг;

- товар №12 «ЗАПАСНІ ЧАСТИНИ ДО ГІДРАВЛІЧНОГО СИЛОВОГО УСТАТКУВАННЯ ТРАКТОРІВ», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 1,3611 дол.США/кг;

- товар №13 «ПАЛИВНІ НАСОСИ ДЛЯ ПОРШНЕВИХ ДВИГУНІВ ВНУТРІШНЬОГО ЗГОРАННЯ ДО С/Г ТРАКТОРІВ», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 3,4520 дол.США/кг;

- товар №14 «ЗАПАСНІ ЧАСТИНИ ДО ТРАКТОРІВ», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 4,1514 дол.США/кг;

- товар №15 «ВАЛИ КОЛІНЧАСТІ ЗІ СТАЛІ ДО ТРАКТОРІВ », задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 1,3769 дол.США/кг;

- товар №16 «ЕЛЕКТРООБЛАДНАННЯ 12В/24В ТРАКТОРА», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 4,8998 дол.США/кг;

- товар №17 «ЗАПАСНІ ЧАСТИНИ ДО ТРАКТОРІВ», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 4,1167 дол.США/кг;

- товар №18 «ЕЛЕКТРООБЛАДНАННЯ ДО ТРАКТОРІВ», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 5,1624 дол.США/кг;

- товар №19 «ЕЛЕКТРООБЛАДНАННЯ 12/24В ТРАКТОРА», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 6,1191 дол.США/кг;

- товар №20 «ЕЛЕКТРООБЛАДНАННЯ 12/24В ТРАКТОРА», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 4,1197 дол.США/кг;

- товар №21 «ЗАПАСНІ ЧАСТИНИ ДО ДИСКОВИХ ГАЛЬМ ТРАКТОРІВ», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 1,1275 дол.США/кг;

- товар № 22 «ЗАПАСНІ ЧАСТИНИ НЕ ШТАМПОВАНІ ДО КОРОБКИ ПЕРЕДАЧ ТРАКТОРІВ», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 2,3594 дол.США/кг;

- товар № 23 «ЗАПАСНІ ЧАСТИНИ НЕ ШТАМПОВАНІ ДО ВЕДУЧИХ МОСТІВ ТРАКТОРІВ», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 1,9081 дол.США/кг;

- товар № 24 «ЗАПАСНІ ЧАСТИНИ ДО ХОДОВИХ КОЛІС ТРАКТОРІВ», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 1,1126 дол.США/кг;

- товар № 25 «ЗАПАСНІ ЧАСТИНИ ДО ТРАКТОРІВ», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 3,7501 дол.США/кг;

- товар № 26 «ЗАПАСНІ ЧАСТИНИ НЕ ШТАМПОВАНІ ДО РАДІАТОРІВ ТРАКТОРІВ», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 2,8127 дол.США/кг;

- товар № 27 «ЗАПАСНІ ЧАСТИНИ ЗЧЕПЛЕННЯ ТРАКТОРА», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 1,8561 дол.США/кг;

- товар №28 «ЗАПАСНІ ЧАСТИНИ НЕ ШТАМПОВАНІ ДО КЕРМОВОГО УПРАВЛІННЯ ТРАКТОРІВ», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 1,5553 дол.США/кг;

- товар №29 «ЗАПАСНІ ЧАСТИНИ ДО ТРАКТОРІВ», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 1,2928 дол.США/кг;

- товар №30 «ЗАПАСНІ ЧАСТИНИ ДО ТРАКТОРІВ», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 0,7418 дол.США/кг;

- товар №31 «ЧАСТИНИ ТАХОСПІДОМЕТРА ДО ТРАКТОРІВ», задекларована позивачем митна вартість за одиницю товару 3,2446 дол.США/кг;

Митна вартість товарів заявлена декларантом за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів заявлених за МД від 15.08.2022 №UA902070/2022/700703 відповідачем встановлено, що декларантом документально не підтверджено заявлену митну вартість товару (вартість товару що базується на ціні що фактично сплачена або підлягає сплаті) та не надано відомостей щодо усіх складових митної вартості, надані до митного оформлення документи містять розбіжності, а саме:

- відповідно до наданих до митного оформлення документів зазначено, що товар постачається за умови 100% попередньої оплати. До митного оформлення надано банківський платіжний документ, відповідно до якого зазначено, що оплату здійснено за товар відповідно специфікації від 12.01.2022 №2, в той час до митного оформлення надано специфікацію від 12.01.2022 №02. Імпортером не можуть бути внесені зміни до банківських платіжних документів, отже, на декларантом документально не підтверджено заявлену митну вартість товару, що базується на ціні що фактично сплачена або підлягає сплаті;

- відповідно до додаткової угоди від 16.05.2022 №2 до контракту №1к змінено умови поставки на CIF Гданьск, однак до митного оформлення надано коносамент виданий 15.01.2022 в якому вже зазначено місце доставки та порт вивантаження;

- відповідно до наданої до митного оформлення митної декларації країни експорту зазначено номер коносаменту від 15.01.2022 №G та водночас зазначено порт доставки «Південний», а відповідно до наданого до митного оформлення коносаменту від 15.01.2022 №G зазначено порт доставки «ГДАНСЬК»;

- відповідно до наданої до митного оформлення CMR перевізником зазначено ОСОБА_1 , водночас для підтвердження складових митної вартості до митного оформлення надано заявку, довідку, та рахунок видані ПП «Транскарго». Отже, на даний момент декларантом документально не підтверджено відомості щодо складових митної вартості;

- відповідно до заявки від 20.07.2022 №1-08 на надання послуг з транспортно- експедиційного обслуговування окремим рядком зазначено вартість (57000 грн) вантажно-розвантажувальних робіт, перетарки та експедирування. Водночас, при визначенні митної вартості, такі складові не було додано до вартості товару що фактично сплачена або підлягає сплаті. Тобто, декларантом додано не усі складові митної вартості, чим порушено норми ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України;

- відповідно до п. 2.6 контракту зазначено, що продавець разом з товаром надає покупцю сертифікат походження товару, однак до митного оформлення такого документу не надано;

- листом від 15.08.2022 №16 імпортер повідомляє про відсутність торгівельної марки на товари №№2,3,8,10,11,13,16,23,24,25,27,28,29,31, однак до митного оформлення заявлені товари №1,4,5,6,7,9,12,14,15,17,18,19,20 (та інші не зазначені у листі) також без торгівельної марки.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, декларанту запропоновано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару:

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

- виписку з бухгалтерської документації;

- ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також, відповідачем повідомлено позивача, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару у тому числі й на усунення виявлених обставин.

16.08.2022 декларантом надано до митниці документи: довідку про транспортні витрати №408; коносамент №G (порт доставки та порт вивантаження «Південний»); лист імпортера №02а; уточнюючий лист про торгівельну марку; договір транспортного експедирування між ПП «Транскарго» та позивачем; повідомлено, що надати інших документів немає змоги.

Згідно ч. 2.2 ст. 52 МК України декларант зобов`язаний подавати достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних що піддаються обчисленню.

Судом із матеріалів справи встановлено, що відповідно до наданої до митного оформлення CMR перевізником зазначено - ОСОБА_1 , однак для підтвердження складових митної вартості до митного оформлення надано договір транспортного експедирування між ПП «Транскарго» та позивачем заявку, довідки, рахунок (видані ПП «Транскарго»), тобто відсутній зв`язок з безпосереднім перевізником оцінюваних товарів.

Згідно заявки від 20.07.2022 №1-08 на надання послуг з транспортно-експедиційного обслуговування, окремим рядком зазначено вартість вантажно-розвантажувальних робіт, перетарки та експедирування у сумі 57000 грн., однак при визначенні митної вартості, такі складові не було додано позивачем до вартості товару у декларації митної вартості.

Судом враховано, що позивачем надано до митного органу довідку про транспорті витрати №408 відповідно до якої зазначено, що навантажувально-розвантажувальні роботи, перетарка та експедирування включені у вартість перевезення, однак відомості зазначеної довідки №408 суперечать відомостям, які зазначені у заявці від 20.07.2022 №1-08 на надання послуг з транспортно-експедиційного обслуговування, у якій окремим рядком зазначено вартість вантажно-розвантажувальних робіт, перетарки, експедирування та окремим рядком зазначено вартість доставки.

Таким чином, витрати на вантажно-розвантажувальних робіт, перетарки, експедирування, вартість яких у сумі становить 57000 грн., однак позивачем до основного аркуша ДМВ не додано додатковий аркуш «А» із зазначенням витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, що свідчить про невірне заявлення ним числового значення митної вартості та її складових.

Крім того, відповідно у ч. 2.6 Контракту №1к зазначено, що продавець разом з товаром надає покупцю сертифікат походження товару, однак декларантом до митного оформлення вищезазначеного документу не надано, а повідомлення імпортером листом №02а про те, що відповідний сертифікат походження був прикріплений до гр. 44 митної декларації (товар 29) - не відповідає дійсності, оскільки сертифікату походження до митного оформлення декларантом до митного органу надано не було.

Отже, з урахуванням зазначеного, декларантом документально не підтверджено заявлену митну вартість товару що базується на ціні що фактично сплачена або підлягає сплаті, ним не надано відомостей щодо усіх складових митної вартості, а надані до митного оформлення документи містять розбіжності, чим порушено норми ч. 2.2 ст. 52; ч. 2. ст. 53; ч. 2, 10 ст. 58 Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів які імпортуються не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України зазначено, що митниця може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю у випадку якщо декларантом не подано документи ч.2-4 ст. 53 Митного кодексу України, та у разі відсутності у цих документах усіх відомостей що підтверджують числові значення складових митної вартості.

В разі якщо, митна вартість не може бути визначена за основним методом визначення митної вартості, то при цьому застосовується послідовно кожний наступний метод.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 57 Митного кодексу України, застосуванню другорядних методів передує процедура консультації між митницею та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст. 59 і 60 Митного кодексу України. Під час таких консультацій митниця і декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

На виконання вимог ч. 5, 6 ст. 55, ч. 3 ст. 57 Митного кодексу України та з метою обґрунтованого вибору методу та визначення основи митної вартості товару між декларантом та митницею проведено процедуру консультації під час проведення якої встановлено, що у декларанта та у митного органу відсутня цінова інформація щодо митних вартостей ідентичних товарів що унеможливлює застосування методу визначення митної вартості відповідно до положень ст. 59 Митного кодексу України.

Верховний Суд України у рішенні від 31 березня 2015 року (справа № 21-127а15) зазначив, що «аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів».

Оскільки у спірних правовідносинах була наявна лише цінова інформація щодо митних вартостей подібних товарів, тому у результаті проведеної консультації між позивачем та відповідачем шляхом послідовного використання можливості застосування методів визначення митної вартості, митні вартості товарів визначено саме за другорядним методом визначення митної вартості, зокрема, за ціною угоди щодо подібних товарів відповідно до положень ст. 60 Митного кодексу України, тому суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 16.08.2022 №UA902000/2022/000025/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 17.08.2022 №902072/2022/000023.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ