Справа № 333/774/22
Суддя: Стоматов Е. Г.
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер справи 333/774/22
Номер провадження 2-а/333/53/22
РІШЕННЯ

іменем України

03 листопада 2022 року місто Запоріжжя

Комкнарський районний суд міста Запоріжжя
у складі:головуючого - суддіСтоматова Е.Г.
за участю:секретаря судового засіданняІщенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Перемоги, буд. 96, м. Запоріжжя, 69057), поліцейського капрала поліції 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Леонова Андрія Михайловича (вул. Перемоги, буд. 96, м. Запоріжжя, 69057) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2022 року, представник позивача адвокат Грамчук М.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд: поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 4664917 від 20.08.2021 р.. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 4664917 від 20.08.2021 р. про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 340,00 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначено, що 20 серпня 2021 року поліцейським капралом поліції 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Леоновим А.М. винесено постанову про накладення адмiнiстративного стягнення, а саме: штрафу у розмірі 340,00 грн., по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимi серiя EAO № 4664917, відносно ОСОБА_1 щодо скоєння останнім правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: «20.08.2021 року о 16:04 годині в с. Григорівка по трасі М18 310км, водій керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 79 км/год у населеному пункті, де дозволяється рухатись зі швидкістю не більше 50 км/год. Швидкість руху вимiрювалася приладом TruCam TC 008388, чим порушив п.12.4 ПДР - порушення швидкості режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год)».

ОСОБА_1 не погоджується із зазначеною вище Постановою з огляду на наступне. Позивач впевнений, що своїми діями не вчиняв адміністративного правопорушення, оскілки постійно контролював необхідну швидкість руху транспортного засобу не перевищуючи швидкість 60 км/год. Заміри швидкості руху транспортного засобу позивача проводились приладом «Трукам ТС 008388», не вiдповiдають показам спiдометру позивача та, вiдповiдно, виникають сумніви чи прилад «Трукам ТС 008388» прашоє справно, та чи проходив він сертифікацію, як прилад, який повинен проходити сертифікацію згідно Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Без належного сертифікату, прилад «Трукам ТС 008388» не можна використовувати для вимiрювання швидкості руху транспортних засобів, а тому даний доказ е недопустимим до розгляду суду.

Крім того, фіксування швидкості відповідачем здійснювалося лазерним вимiрювачем швидкості TruCam з порушенням норм ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», якою передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки i порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото-і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володiннi, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху, а саме утримуваний в руках лазерний вимірювач швидкості TruCam не є стаціонарно вмонтованим засобом, а здiйснення фіксації швидкості з руки (рук) може дати бiльше нiж передбачено вiдповiдним свідоцтвом про повірку похибку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху транспортного засобу.

При цьому, прилад вимiрювання швидкості застосовувався відповідачем за відсутності знаку 5.70 «Фото, відео фіксування порушень ПДР», на службовому автомобілі відповідача не були включені проблискові маячки синього кольору, тобто iз порушенням вимог встановленими ст.40 Закону України «Про національну поліцію».

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адмiнiстративну відповідальність, у числi iншого, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі -ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.12.4. ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» (далі - № 580 VIII) iнформацiя про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технiчнi засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хiмiчних, бiологiчних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до п. 5.70 розділу 33 "Дорожні знаки" ПДР "Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху". Інформує про можливість злiйснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технiчних та (або) технiчних засобів.

Таким чином, перевірка швидкості повинна відбуватися лише в місцях, які облаштованi вiдповiдним знаком, що здійснюється відеофіксація (дорожній знак "5.70") так як це визначено ч.2 ст. 40 Закону №580-VIII (інформація про змонтовану/розміщену фототехніку відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, бiологiчних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці"). Проте, місце винесення оспорюваної постанови серія ЕАО № 4664917 в с. Григорiнка по трасі М18 310км не облаштовано відповідним знаком про те, що здійснююється відеофіксація, а саме: вiдсутнiй дорожній знак "5.70".

Оскаржувана позивачем постанова містить посилання на застосування працівником поліції, відповідачем по справі, вимiрювача швидкості «Трукам ТС 008388».

При цьому, у Реєстрi затверджених типів ЗВТ внесений інший тип вимiрювальноi техніки - вимiрювач швидкості транспортних засобів лазерний LTІ 20/20 TruCAM II.

Тобто, існує розбіжність у назвах лазерного вимiрювача швидкості транспортних засобів, який має вiдповiдне свідоцтво, який міститься у реєстрі та який зазначено у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 04 лютого 2022 року було залишено без руху та надано термін для усунення недоліків.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 06 вересня 2022 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Одночасно було витребувано у відповідача матеріали адміністративної справи, за якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності. Направлено відповідачеві копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Запропоновано відповідачеві подати до суду відзив на позов.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 03 жовтня 2022 року було зобов`язано начальника Управління патрульної поліції в Запорізькій області надати відеозапис з нагрудної відеокамери інспекторів Управління патрульної поліції в Запорізькій області та інші докази при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4664917 від 20 серпня 2021 року.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, надали до суду заяву, в якій позов підтримують повністю, просили його задовольнити та справу просили розглянути у їх відсутність.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, заперечень проти позову не надавали, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв, колопотань, які б перешкоджали розгляду справи надано не було..

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Підстав, визначених ст. 205 КАС України, для відкладення розгляду справи немає.

Згідно ч.2 ст. 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Зважаючи на те, що розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження, строки визначені судом для подання сторонами процесуальних заяв закінчилися, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, за наявними у справі доказами.

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4664917 від 20 серпня 2021 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Touareg», державний номерний знак НОМЕР_1 , зі швидкістю 79 кілометрів на годину в населеному пункті с. Григорівка, чим перевищив встановлене обмеження швидкості на 29 кілометрів на годину, порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Даною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» №580-VIII від 2 липня 2015 року поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини 1, 2, 3, 5, 6 статті 122 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Пунктом 1 Розділу I. Загальних положень «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністра МВС України №1395 від 07.11.2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі Інструкція) визначено процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу III Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься без складання відповідного протоколу.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернув увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Вирішуючи питання щодо правомірності винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4664917 від 20 серпня 2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд враховує положення ч. 1 ст. 77 КАС України згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху в населених пунктах дозволена швидкість не більше 50 кілометрів на годину.

Відповідачем відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України не надано доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху. З постанови в справі про адміністративне правопорушення не вбачається, що порушення зафіксоване свідками, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності.

Також, відповідачем не було надано до судів жодних належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що є підстави вважати постанову по справі про адміністративне правопорушення протиправною та такою що підлягає скасуванню.

Матеріали справи не містять достатніх доказів, які вказували б на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У матеріалах справи в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 (справа № 463/1352/16-а провадження № К/9901/21241/18) вказав, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Отже, за таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Отже, суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності свого рішення, у зв`язку з цим постанова по справі про адміністративне правопорушення від 20 серпня 2021 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності здійснюється відповідно до правил, встановлених ст. 286 КАС України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення. Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 5-9, 12, 77, 241-246, 255, 286, 292, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Перемоги, буд. 96, м. Запоріжжя, 69057), поліцейського капрала поліції 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Леонова Андрія Михайловича (вул. Перемоги, буд. 96, м. Запоріжжя, 69057) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ЕАО № 4664917 від 20 серпня 2021 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його підписання.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Повний текст судового рішення складено 03 листопада 2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г. Стоматов