Справа № 463/5544/22
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

02 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 463/5544/22 пров. № А/857/15356/22

Суддя Восьмого апеляційного адміністративного суду Нос С. П., перевіривши апеляційну скаргу Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 13 вересня 2022 року у справі № 463/5544/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Директора Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Забарила Олега Володимировича про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 13 вересня 2022 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Директора Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Забарила Олега Володимировича про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради подав апеляційну скаргу.

Вказана апеляційна скарга не відповідає вимогам, встановлених статтями 286, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки до неї не додано документа про сплату судового збору та пропущено строк апеляційного оскарження.

Ставки судового збору за подання апеляційної скарги на судове рішення визначені Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом на 01 січня 2022 року становить 2481 грн.

Розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 оскаржує два повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови ЛВ № 00075294 та ЛМ № 00075322 від 30 червня 2022 року про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, розмір судового збору який підлягав сплаті при поданні позовної заяви становить 992 грн 40 коп. ((2481*0,2) *2 = 992,40).

Враховуючи наведене, розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а саме 1488 грн 60 коп. (992,40*150%=1488,60).

Вказаний недолік апеляційної скарги повинен бути усунений шляхом надіслання до Восьмого апеляційного адміністративного суду оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 1488 грн 60 коп. за наступними реквізитами «Отримувач - ГУК Львiв/Галицький р-н/22030101; код отримувача (ЄДРПОУ) 38008294; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); рахунок отримувача UA1013952; код класифікації доходів бюджету 22030101; найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050); призначення платежу *;101; код платника; судовий збір; № справи; Восьмий апеляційний адміністративний суд».

За таких обставин, відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення вказаного недоліку.

Також слід роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у разі неусунення недоліку апеляційної скарги у встановлений строк, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України така буде їй повернута.

Щодо пропуску строку апеляційного оскарження рішення Личаківського районного суду м. Львова від 13 вересня 2022 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому вказує, що при прголошенні рішення Личаківського районного суду м. Львова від 13 вересня 2022 року Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради був відсутній, яке було отримано 20 вересня 2022 року та просить з цих підстав визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити такий строк.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 286 КАС України, передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України, апеляційна скарга на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно матеріалів справи, оскаржене судове рішення прийнято 13.09.2022, яке відповідач отримав 20.09.2022, що підтверджується копією супровідного листа з відміткою на ньому (а. с. 36). Натомість, апеляційну скаргу подано 18.10.2022 через відділення поштового зв`язку, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, який передбачено ст. 286 КАС України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження у справах цієї категорії підлягають оцінці на предмет їх поважності в загальному порядку, передбаченому процесуальним законом, однак, з урахуванням особливостей визначених ч. 4 ст. 286 КАС України, і суд апеляційної інстанції не обмежений у повноваженні щодо поновлення цього строку за наявності відповідних підстав, з урахуванням визначених цією статтею строків апеляційного оскарження.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду, визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджується належними доказами.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів, а також з того, чи мав скаржник можливість своєчасно реалізувати своє право на апеляційне оскарження. В свою чергу, необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження "остаточного судового рішення" є порушенням принципу "Res judicata" (юридичної визначеності).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

У справі "Мушта проти України" ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

У контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення у контексті пропуску строку на таке оскарження, у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

Причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона одночасно відповідає таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Поважними причинами пропуску строку на оскарження судового рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та повинні бути підтверджені належними доказами.

Доказів, у підтвердження наявності обставин, які б перешкоджали Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради своєчасно оскаржити рішення суду не надано.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження фактично обґрунтоване неналежним виконанням працівниками Львівської міської ради покладених на них обов`язків.

Суд зазначає, що неналежна організація трудового процесу з боку відповідальних осіб суб`єкта владних повноважень є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Відповідач, який діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних чи фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо забезпечення неухильного виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в ухвалі від 11.07.2022 року у справі №640/6853/20.

Таким чином, наведені скаржником у клопотанні підстави пропуску строку звернення до суду є неповажними.

Згідно з частиною третьою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цим Кодексом, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відтак, вказаний недолік апеляційної скарги повинен бути усунутий шляхом надіслання на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду вмотивованої заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням поважних підстав його пропуску.

При цьому, особі, яка подає апеляційну скаргу, слід роз`яснити, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України в разі, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано в зазначений строк, або наведені нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись статтями 169, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 13 вересня 2022 року у справі № 463/5544/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Директора Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Забарила Олега Володимировича про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху залишити без руху.

Встановити Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяС. П. Нос