Справа № 420/11063/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

03 листопада 2022 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Приходько А.В.,

сторін:

від позивача Іщенко М.О., за витягом,

від відповідача Черненко М.О., на підставі ордеру,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у адміністративній справі за позовною заявою Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місце знаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться ця справа.

Через канцелярію суду 07.10.2022 року (вхід. № 31431/22) від представника відповідача надійшло клопотання про застосування наслідків пропущеного строку звернення до суду.

На обґрунтування вказаного клопотання представник зазначає, що 26.12.2017 року ГУ ДФС в Одеській області було складено Акт, відповідно до висновків якого за ОСОБА_1 було виявлено порушення податкового законодавства.

На підставі вказаного Акту, 01.02.2018 року податковим органом складено податкові повідомлення-рішення. Дані податкові повідомлення-рішення були направлені на адресу відповідача, проте ним не отримані, адже поштове повідомлення повернулись до податкового органу з відміткою про закінчення терміну зберігання у березні 2018 року (не пізніше 01.04.2018 року).

Так, з урахуванням абз. 6 п. 42.4 ст. 42 Податкового кодексу, податкові повідомлення-рішення вважаються врученими 01.04.2018 року, тобто граничний термін сплати суми нарахованих грошових зобов`язань настав 10.04.2018 року. А тому, на думку представника відповідача, податковий борг виник не пізніше 11.04.2018 року.

Таким чином, на думку представника відповідача, з 11.04.2018 року по 10.08.2022 року позивач не вчиняв дії для погашення боргу, а до суду звернувся лише 10.08.2022 року, тобто з порушенням строку передбаченого ч. 2 ст. 122 КАС України.

Тому, на підставі наведених доводів представник відповідача наполягає на залишенні позову без розгляду.

У свою чергу, 01.11.2022 року (вхід. № ЕП/32076/22) через канцелярію суду від позивача надійшли письмові пояснення, в яких представник зазначає, що відповідно до п. 95.2 ст. 95 ПК України, що діяв в редакції з 01.08.2021 року, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не пізніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Так, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення податкова вимога була вручена 15.09.2021 року. Отже, право на звернення до стягнення у податкового органу виникло 15.10.2021 року. В свою чергу, податковий орган звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу 10.08.2022 року, тобто в межах ст. 102 ПК України, якою передбачено, що у разі відмови у самостійному погашенні грошового зобов`язання, борг може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Окрім цього, позивач звернув увагу, що відповідно до п. 52 прим. 2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України на період з 18 березня 2020 року по останні календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України короновірусної хвороби, зупиняється перебіг строків, передбачених ст. 102 ПК України.

Таким чином, позивачем не порушено строків позовної давності для пред`явлення позовних вимог щодо стягнення податкового боргу.

На відкритому судовому засіданні 03.11.2022 року представник відповідача підтримав заявлене клопотання та наполягав на його задоволенні.

Представник позивача, посилаючись на доводи викладені у письмових поясненнях наполягала на відмові у задоволенні даного клопотання.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та розглянувши клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частинами 1-2 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до п. 102.4 ст. 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу.

Згідно з пп. 102.2.1. п. 102.2. ст. 102 ПК України, грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо: податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано.

Так, судом встановлено, що за результатами проведення документальної позапланової невиїзної перевірки було складено Акт № 1980/15-32-13-05/ від 26.12.2017 року, яким зафіксовано неподання відповідачем податкової декларації за 2016 рік з оподаткування доходу отриманого платником податку у вигляді додаткового блага (списання основної суми боргу (кредиту), та на підставі акту контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення № від 01.02.2018 року та № від 01.02.2018 року, якими нараховані грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військовий збір.

Вказані податкові повідомлення-рішення були направлені на адресу відповідача рекомендованим поштовим відправленням. Однак, поштове повідомлення повернулось з позначкою за закінченням строку зберігання у березні 2018 року (не пізніше 01.04.2018 року).

Відповідно до п. 42.4 ст. 42 ПК України (в редакції 01.01.2018 року) у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Так, вказані податкові повідомлення-рішення вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення, тобто не пізніше 01.04.2018 року.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Так, суд зазначає, що у зазначених податкових повідомлення-рішеннях, контролюючим органом визначено термін для добровільної сплати податкового боргу - 10 днів.

Тобто, починаючи з 11.04.2018 року, першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання, у контролюючого органу виникло право на стягнення податкового зобов`язання.

Також, суд зазначає, що Податковим кодексом України прямо визначено початок відліку строку оформлення податкової вимоги, але не зазначено кінцевого строку її оформлення.

За таких обставин застосовуються загальні строки, передбачені ст. 102 ПК України.

Як вже зазначалось судом, ст. 102 ПК України визначено, що податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Таким чином, з взаємозв`язку положень ст. 59 та 102 ПК України, у податкового органу є право на стягнення добровільно не сплаченого податкового зобов`язання, протягом 1095 днів, з першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання та після спливу 30 днів з дня отримання (направлення) податкової вимоги.

Матеріалами справи підтверджено, що у зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості податковим органом у визначений законодавством строк, було винесено податкову вимогу форми «Ф» № 0-1552 від 06.09.2021 року, яку було направлено рекомендованим листом на адресу відповідача.

Суд зазначає, що відповідно до Постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 року, з 12.03.2020 року на всій території України встановлено карантин з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19. Постановою КМУ від 19.08.2022 року № 928 продовжено строк дії карантину на території України по 31 грудня 2022 року.

П. 522 розділу 10.Інші перехідні положення ПК України, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Таким чином, суд зазначає, що з боку позивача відсутні порушення щодо строку направлення податкової вимоги та строку звернення до стягнення податкового зобов`язання, адже у відповідності до Перехідних положень строк давності зупинено.

А тому, суд доходить висновку, що відсутні правові підстави для залишення позову без розгляду, у зв`язку з чим у клопотанні представника відповідача слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст240,241,243,256,294,295,297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає окремо від судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 256 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний « 08» листопада 2022 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко