Справа № 340/4625/21
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/4625/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 )

до: Головного управління ДПС у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ ВП 43995486; адреса: вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

ОСОБА_1 звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним, та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №0-1123 від 06.10.2020;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №0-1123 від 23.04.2021.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що у розумінні положень Податкового кодексу України, нерухоме майно, з якого відповідачем обчислене податкове зобов`язання позивачки згідно спірних рішень, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки належить до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 та використовується позивачкою як ФОП для провадження власної господарської діяльності, яка класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. У поданому суду відзиві на позовну заяву наголосив, що оскаржувані позивачем рішення обґрунтовані, законні та прийняті відповідно до норм Податкового кодексу України. Так, відповідач зазначає, що відповідно до поданої податкової звітності позивачка у 2019 та 2020 роках як фізична особа-підприємець не здійснювала господарської діяльності, яка кваліфікувалася б у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010 та не надала відповідачеві підтверджуючих документів щодо віднесення належного їй об`єкта нерухомого майна до до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000. Отже, на переконання відповідача, спірний об`єкт нерухомого майна є об`єктом оподаткування прибутком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, апільги, передбачені підпунктом «є» підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, до нього не застосовуються.

Позивачка своїм правом на подання відповіді на відзив не скористалася.

Судом вчинені такі процесуальні дії та розглянуті заяви і клопотання сторін у справі:

- ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі; справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін;

- ухвалою від 04 листопада 2022 року первинного відповідача у справі - Головне управління ДПС у Кіровоградській області () замінено на його правонаступника - Головне управління ДПС у Кіровоградській області () як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи, додані до них документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована як фізична особа-підприємець 13 лютого 2019 року.

За відомостями, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності позивача є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (68.20), та, зокрема, оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (46.73), виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів (16.23), лісопильне та стругальне виробництво (16.10), надання допоміжних послуг у лісовому господарстві (02.40), лісозаготівлі (02.20).

Місце провадження господарської діяльності позивача, згідно Витягу з реєстру платників єдиного податку - АДРЕСА_2 .

Відповідно до витягів з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у власності ОСОБА_1 перебуває комплекс загальною площею 5295,95 грн. по АДРЕСА_2 (об`єкт нерухомого майна №01), який складається з таких об`єктів: адмінбудівля (літ А) площею 764,4 кв.м.; прохідна (літ Б) площею 15,0 кв.м.; мийка-діагностика (літ В) площею 392,8 кв.м.; цех рихтування, покрасочна камера (літ Г,Г1,Г2) площею 766,3 кв.м.; комплектувальний цех (літ Д) площею 332,9 кв.м.; побутовий блок (літ Е,Е1) площею 470,7 кв.м.; котельня (літ 3) площею 112,5 кв.м.; гаражі (літ К) площею 836,55 кв.м.; прибудови (літ К1,К2); цех ТО та ТР (літЛ,Л1,Л2) площею 1112,0 кв.м.; склад (літ М1,М2) площею 468,9 кв.м.; склад фарби (літ Н) площею 23,9 кв.м.; туалет (літ О); туалет (літ П); навіс (літ Т); підстанція (літ Ж); відстійники № 1,2,3; естакада 4; водонапірна башта 5; резервуари № 6,7,8; огорожа; замощення.

Судом встановлено, що на підставі п.п.54.3.3 п. 54.3 ст.54, та п.п. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України, Головним управлінням державної податкової служби у Кіровоградській області було винесено податкові повідомлення рішення:

- №0-1123 від 06.10.2020 року, яким позивачці визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2019 року, на загальну суму податкового зобов`язання в розмірі 66300,00 грн;

- №0-1123 від 23.04.2021 року, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2020 року, на загальну суму податкового зобов`язання 68785,12 грн.

Не погодившись з вищезазначеним податковими повідомленнями-рішеннями, позивачка звернулася до суду.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, унормовано приписами статті 266 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Згідно із підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, про що зазначено у підпункті 266.1.1 пункту 266.1 статті 261 Податкового кодексу України.

Відповідно до підункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Підпунктом 266.6.1. пункту 266.2 статті 266 ПК України передбачено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно з підпунктом 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Воднораз, у підпунктах підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України закріплено перелік об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, які не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та у кожному буквеному пункті (від «а» до «л») передбачено конкретні умови, за наявності яких нерухомість не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. При цьому міститься прив`язка або до статусу суб`єкта, який володіє такою нерухомістю, та/або до виду нерухомості, його стану, місця розташування. Кожен з перелічених підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України випадків не підлягає розширювальному тлумаченню.

Так, підпунктом «є» підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 ПК України, у редакції, чинній на час винесення відповідачем спірних рішень, не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, віднесені до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку;

Отже, за вищевказаним положенням ПК України об`єкти нерухомості не можуть бути об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за сукупності таких факторів:

1) будівля/споруда використовується за призначенням у господарській діяльності суб`єкта господарювання, основна діяльність якого класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010;

2) будівля (споруда) віднесена до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000;

3) будівля (споруда) не здається власником в оренду, лізинг, позичку.

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17 серпня 2000 року № 507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000 (далі - ДК 018-2000), призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до ДК 018-2000, будівлі - споруди, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устаткування, тварин, рослин, а також, предметів. До будівель відносяться: житлові будинки, гуртожитки, готелі, ресторани, торговельні будівлі, промислові будівлі, вокзали, будівлі для публічних виступів, для медичних закладів та закладів освіти та ін.

Клас «Будівлі промислові» включає: - криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства та т. ін. за їх функціональним призначенням; будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості; будівлі підприємств чорної металургії; будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості; будівлі підприємств легкої промисловості; будівлі підприємств харчової промисловості; будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості; будівлі підприємств лісової, деревообробної та целюлозно-паперової промисловості; будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості; будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне.

Клас «Резервуари, силоси та склади» включає: - резервуари та ємності; - резервуари для нафти та газу; - силоси для зерна, цементу та інших сипких мас; - холодильники та спеціальні склади; - складські майданчики; резервуари для нафти, нафтопродуктів та газу; резервуари та ємності інші; силоси для зерна; силоси для цементу та інших сипучих матеріалів; склади спеціальні товарні; холодильники; складські майданчики; склади універсальні; склади та сховища інші.

Згідно із частиною другою статт 191 Цивільного кодексу України до складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торгову марку або інші позначення та права, якщо протилежне не встановлено договором законом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що належний позивачці на праві власності комплекс підпадає під визначення групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000.

Воднораз, позивачка належними та допустимими доказами не довела того, що вказані будівлі використовуються нею як ФОП у власній господарській діяльності, яка класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010.

За відомостями, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності позивача є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (68.20), та, зокрема, оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (46.73), виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів (16.23), лісопильне та стругальне виробництво (16.10), надання допоміжних послуг у лісовому господарстві (02.40), лісозаготівлі (02.20).

Визначений таким чином основний вид діяльності позивачки - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (68.20) класифікується у секції L КВЕД ДК 009:2010.

Суд зважає на поданий позивачкою Витяг з реєстру платників єдиного податку, за яким ФОП ОСОБА_1 здійснюється господарська діяльність: лісозаготівлі (02.20), 16.10 (Лісопильне та стругальне виробництво), 16.23 (Виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів). Однак, при цьому суд відмічає, що лише окремі з означених видів діяльності класифікуються у секції С КВЕД ДК 009:2010, та серед них не виокремлено основного виду діяльності позивачки.

З аналізу копій податкової декларацій платника єдиного податку ФОП, в яких позивачкою самостійно визначені обсяги оподатковуваних операцій та задекларовані до сплати суми єдиного податку за 2019 та 2020 рік вбачається, що у рядку 9 зазначено основний вид діяльності у звітний період згідно із КВЕД - « 02.20 - Лісозаготівлі».

Таким чином, позивачка самостійно визначила і вказала для контролюючого органу, яким у даному випадку виступив відповідач, основне джерело діяльності та підприємницького доходу у 2019 і 2020 роках за КВЕД ДК 009:2010.

Між тим, код 02.20 Лісозаготівлі, вказаний позивачкою, перебуває у секції А КВЕД ДК 009:2010.

Будь- яких доказів того, що належне позивачці нерухоме майно використовується у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, ОСОБА_1 не надала.

За таких умов у спірних правовідносинах відсутні підстави для застосування податкової пільги щодо увільнення від оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, комплексу будівель, належного на праві приватної власності ОСОБА_1 , на підставі підпункту «є» підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Тому суд дійшов висновку про обгрунтоване визначення контролюючим органом сум податкових зобов`язань зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

Принагідно суд зауважує, що заперчень щодо розміру нарахованого податкового зобов`язання позивачка не висловила; натомість відповідачем надані обгрунтовані розрахунки щодо такого зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів правомірність винесених оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивачки не підлягають задоволенню.

Судові витрати, які у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог підлягали б розподілу на підставі статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у справі відсутні.

З огляду на зазначене, керуючись статтями 77, 78, 139, 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (вул. В.Перспективна, 55, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25000, ) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити повністю.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене у 30-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд (а у разі початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - безпосередньо до суду апеляційної інстанції).

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. Кравчук