Справа № 160/14475/22
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

03 листопада 2022 року Справа № 160/14475/22 ЗП/280/32/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Запорізької обласної прокуратури (, 69005, м. Запоріжжя, вул. Матросова, буд. 29а)

до: Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (, 01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13)

про: визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

20.09.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Запорізької обласної прокуратури (далі позивач) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі відповідач), в якому позивач просить: визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 30.08.2022 ВП № 63566944 про накладення штрафу у розмірі 5 100,00 грн.; вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідно до положень Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником певного судового рішення без поважних причин. На думку позивача, відповідач, приймаючи постанову від 30.08.2022 ВП № 63566944 про накладення штрафу у розмірі 5 100,00 грн., не перевірив стан виконання позивачем рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 по справі № 160/5839/20 та без жодних правових підстав наклав на позивача штраф у розмірі 5 100,00 грн. Крім того, позивач зауважив, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду своєю постановою від 28.07.2022 скасував рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23.02.2021 по справі № 160/5839/20, виконавчий лист по яким перебував на примусовому виконанні. Отже, відповідач, на думку позивача, повинен був закінчити виконавче провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження», однак не вчинив відповідних дій. З огляду на викладені обставини у їх сукупності, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2022 (головуючий суддя Верба І.О.) матеріали адміністративної справи № 160/14475/22 передані до Запорізького окружного адміністративного суду за територіальною підсудністю.

19.10.2022 автоматизованою системою документообігу суду у порядку, визначеному п. 15.4 Перехідних положень КАС України, для розгляду вказаної справи обрано суддю Прудивуса Олега Васильовича.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 26.10.2022 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження на 03.11.2022.

28.10.2022 судом отримано відзив на позовну заяву (вх. № 41407 від 28.10.2022), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки станом на 30.08.2022 позивач як боржник без поважних причин не здійснив жодних заходів, спрямованих на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 по справі № 160/5839/20 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтриманням обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби Безпеки України та Державної прикордонної служби Прокуратури Запорізької області. Також відповідач зауважив, що застосування такого заходу реагування як винесення постанови про накладення штрафу є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому, інформація про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 по справі № 160/5839/20 надійшла на адресу відповідача вже після винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу. З огляду на викладені обставини, відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

03.11.2022 судом було отримано клопотання представників позивача та відповідача про розгляд справи у порядку письмового провадження без їх участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.

Враховуючи розгляд справи у порядку письмового провадження, суд на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши матеріали і з`ясувавши обставини адміністративної справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши всі наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивача зареєстровано як юридичну особу державну організацію 22.04.1993.

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій скерував до позивача такі позовні вимоги:

визнати протиправним та скасувати графік складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, затвердженого головою Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур (відповідно до протоколу засідання Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 20.02.2020 № 1) В. Чумаком 20.02.2020, в частині включення ОСОБА_1 під порядковим номером 429 до Групи 1 для проведення тестування 05.03.2020;

визнати протиправним та скасувати рішення Кадрової комісії № 2 від 02.04.2020 № 179 «Про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку з неявкою»;

визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Запорізької області від 29.04.2020 № 728к;

поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтриманням обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби Безпеки України та Державної прикордонної служби Прокуратури Запорізької області;

стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 163 154,34 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.05.2020 (включно) по 20.05.2020 (включно), а також середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.05.2020 (включно) по день ухвалення судом рішення по суті у цій справі;

встановити судовий контроль за виконанням рішення шляхом зобов`язання Запорізької обласної прокуратури подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (а.с. 17).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 по справі № 160/5839/20 (головуючий суддя Юхно І.В.), залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.02.2021, позов задоволено частково, а саме:

визнано протиправним та скасовано графік складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, затвердженого Головою першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур (відповідно до протоколу засідання першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 20.02.2020 року № 1) В. Чумаком 20.02.2020 року - в частині включення ОСОБА_1 під порядковим номером 429 до Групи 1 для проведення тестування 05.03.2020;

визнано протиправним та скасовано рішення Кадрової комісії №2 від 02.04.2020 року № 179 «Про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку з неявкою»;

визнано протиправним та скасовано наказ Прокурора Запорізької області від 29.04.2020 року № 728к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та Державної прикордонної служби прокуратури Запорізької області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 30.04.2020;

поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та Державної прикордонної служби Запорізької обласної прокуратури () з 01.05.2020;

стягнуто з позивача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.05.2020 (включно) по 21.10.2020 (включно) у розмірі 179 452,04 грн.;

рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 31 175,99 грн. допущено до негайного виконання;

в іншій частині позову відмовлено (а.с. 18).

22.10.2020 Дніпропетровський окружний адміністративний суд видав ОСОБА_1 виконавчий лист по справі № 160/5839/20.

Постановою відповідача від 12.11.2020 ВП № 63566944 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа по справі № 160/5839/20, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 22.10.2020, щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та Державної прикордонної служби Запорізької обласної прокуратури (а.с.9-10).

30.08.2022 відповідач виніс постанову про накладення штрафу ВП № 63566944, якою за невиконання рішення суду наклав на позивача штраф на користь держави у розмірі 5 100,00 грн. У вказаній постанові відповідач зазначив, що станом на 30.08.2022 у нього відсутня інформація щодо виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 по справі № 160/5839/20 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та Державної прикордонної служби Запорізької обласної прокуратури () з 01.05.2020 (а.с. 12-13).

Оцінюючи правомірність постанови відповідача від 30.08.2022 ВП № 63566944 про накладення штрафу у розмірі 5 100,00 грн., суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Законодавець у ст. 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII) визначив виконавче провадження як завершальну стадію судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), яка полягає в сукупності дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавче провадження базується на засадах: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно зі ст. 5 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За приписами п. 1 ч. 1, ч. 6 ст. 26 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Положення ч. 1, п. 1 ч. 2, п.п. 1, 16 ч. 3, ч. 4 ст. 18 даного Закону визначають, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Також виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону та накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Слід зазначити, що порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначений положеннями ст. 63 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Відтак, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (ч. 1 ст. 63 Закону).

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону).

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (ч. 3 ст. 63 Закону).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Слід зазначити, що ст. 75 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII регламентована відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Зокрема, у ст. 75 вказаного Закону законодавець визначив, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, вбачається, що для застосування до боржника відповідальності, передбаченої ст. 75 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII, необхідне достеменне встановлення виконавцем наявності двох обставин невиконання рішення суду та відсутність поважних причин, які зумовили невиконання рішення суду.

Так, судом встановлено, що Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалив рішення від 21.10.2020 по справі № 160/5839/20 (головуючий суддя Юхно І.В.), яким:

визнав протиправним та скасував графік складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, затвердженого Головою першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур (відповідно до протоколу засідання першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 20.02.2020 року № 1) В. Чумака 20.02.2020 року - в частині включення ОСОБА_1 під порядковим номером 429 до Групи 1 для проведення тестування 05.03.2020;

визнав протиправним та скасував рішення Кадрової комісії №2 від 02.04.2020 року № 179 «Про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку з неявкою»;

визнав протиправним та скасував наказ Прокурора Запорізької області від 29.04.2020 року № 728к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та Державної прикордонної служби прокуратури Запорізької області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 30.04.2020;

поновив ОСОБА_1 на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та Державної прикордонної служби Запорізької обласної прокуратури () з 01.05.2020;

стягнув з позивача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.05.2020 (включно) по 21.10.2020 (включно) у розмірі 179 452,04 грн.;

рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 31 175,99 грн. допущено до негайного виконання;

в іншій частині позову відмовив (а.с. 18).

У подальшому рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 по справі № 160/5839/20 було залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.02.2021.

22.10.2020 Дніпропетровський окружний адміністративний суд видав ОСОБА_1 виконавчий лист по справі № 160/5839/20, після чого останній звернув його до примусового виконання. Відповідач 12.11.2020 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63566944, яким відкрив виконавче провадження з виконання виконавчого листа по справі № 160/5839/20, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 22.10.2020, щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та Державної прикордонної служби Запорізької обласної прокуратури (а.с.9-10).

30.08.2022 відповідачем було прийнято рішення про накладення на позивача штрафу на користь держави у розмірі 5 100,00 грн., оформлене відповідною постановою від 30.08.2022 ВП № 63566944, за невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 по справі № 160/5839/20, (а.с. 12). Вказане рішення відповідач мотивував тим, що станом на 30.08.2022 у нього відсутня інформація щодо виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 по справі № 160/5839/20 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та Державної прикордонної служби Запорізької обласної прокуратури () з 01.05.2020 (а.с. 12-13).

У контексті оцінки спірних правовідносин суд виходить із того, що позивач на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 по справі № 160/5839/20, залишеного без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.02.2021, видав Наказ від 26.03.2021 № 472к, яким: 1) скасував наказ від 29.04.2020 № 728к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та Державної прикордонної служби прокуратури Запорізької області; 2) поновив ОСОБА_1 на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та Державної прикордонної служби прокуратури Запорізької області з 01.05.2020 (а.с. 16).

Відтак, вбачається, що на момент винесення відповідачем постанови від 30.08.2022 ВП № 63566944 про накладення штрафу за невиконання судового рішення у розмірі 5 100,00 грн. позивач фактично виконав рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 по справі № 160/5839/20. Будь-яких доказів зворотнього відповідачем не надано.

Крім того, суд приймає до уваги той факт, що постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28.07.2022 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 по справі № 160/5839/20 та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 23.02.2021 були скасовані та ухвалене нове рішення про відмову у задоволенні позову (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 105533291).

Вказані обставини, на переконання суду, свідчать про те, що у відповідача були відсутні правові підстави для накладення на позивача штрафу на користь держави у розмірі 5 100,00 грн. шляхом винесенні відповідної постанови від 30.08.2022 ВП № 63566944.

Стосовно доводів відповідача про те, що інформація про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 по справі № 160/5839/20 надійшла на адресу відповідача вже після винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Положення ст.ст. 26, 63 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII покладають на виконавця обов`язок перевірити виконання рішення боржником.

Отже, державний виконавець у строки, встановлені даним Законом, тобто на десятий день, повинен був перевірити виконання рішення суду, витребувавши у боржника докази на підтвердження виконання рішення суду.

Проте, відповідачем на надано жодних доказів на підтвердження того, що ним вчинялись дії, спрямовані на перевірку виконання рішення суду.

Вказане свідчить про те, що на момент винесення постанови від 30.08.2022 ВП № 63566944 про накладення штрафу у розмірі 5 100,00 грн. відповідачем в особі державного виконавця достеменно не був встановлений факт невиконання позивачем рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 по справі № 160/5839/20 без поважних причин, що, у свою чергу, виключає можливість застосування останнім до позивача механізмів, визначених ст.ст. 63, 75 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем, на переконання суду, обґрунтовано, що у відповідача були відсутні підстави для винесення щодо позивача оскаржуваної постанови від 30.08.2022 ВП № 63566944 про накладення штрафу у розмірі 5 100,00 грн.

У свою чергу, суд вважає, що відповідач не надав суду докази на спростування обставин, якими позивач обґрунтував свої позовні вимоги.

За таких обставин суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова відповідача від 30.08.2022 ВП № 63566944 про накладення штрафу у розмірі 5 100,00 грн. є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Таким чином, адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Платіжним дорученням від 12.09.2022 № 13043 (а.с.24) підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 2 481,00 грн. Отже, оскільки у даному публічно-правовому спорі позивач не виступає суб`єктом владних повноважень, відповідна сума судового збору підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8 10, 14, 90, 139, 143, 241 246, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю адміністративний позов Запорізької обласної прокуратури (, 69005, м. Запоріжжя, вул. Матросова, буд. 29а) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (, 01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13) про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 30.08.2022 ВП № 63566944 про накладення штрафу у розмірі 5 100,00 грн.

Судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 копійок) присудити на користь Запорізької обласної прокуратури (, 69005, м. Запоріжжя, вул. Матросова, буд. 29а) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (, 01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 3 листопада 2022 року.

Суддя О.В. Прудивус