Справа № 344/10120/22
Суддя: Кіндратишин Л. Р.
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/156/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Соботника В.Й.,

представника відповідача - Шумила С.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Соботник В. Й. до інспектора роти взводу №2 роти №2 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області рядового поліції Ткача Володимира Степановича, Департаменту патрульної поліції національної України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

19 серпня 2022 року позивач звернулась до Івано-Франківського міського суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора взводу Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, в якому просить поновити строк на звернення до суду для оскарження постанови та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 16.07.2022 серії БАБ №742205 за ч. 1 ст. 127 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.08.2022 оскаржувану постанову отримала рекомендованим листом.

Згідно постанови інспектор взводу №2 роти №2 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області рядовий поліції Ткач В.С. постановив застосувати до позивача адміністративне стягнення за ч. 1ст. 127 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 255 грн.

Вважає, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки позивач зі своїм чоловіком 16.07.2022 о 15 год. 00 хв. прибули поїздом до залізничної станції Івано-Франківськ та з перону залізничного вокзалу перейшли вулицю Залізничну по пішохідному переходу, а потім перетнули вулицю Гаркуші по пішохідному переходу в напрямку до стоянки міських автобусів на площі Привокзальній.

Стверджує, що стояла з чоловіком на тротуарі поряд із зупинкою «Площа привокзальна» в момент коли до них підійшов працівник поліції, як пізніше з`ясувалося ОСОБА_2 та заявив, що вони з чоловіком є порушниками оскільки неправильно перейшли вулицю після чого зажадав від них документів не зважаючи на їх пояснення про те, що вони нічого не порушували та переходили дорогу на пішохідному переході. Однак документів у позивача та її чоловіка при собі не було, а про застосунок «Дія» від психологічного натиску вони забули.

В подальшому рядовим поліції ОСОБА_3 було винесено оскаржувану постанову відносно неї та її чоловіка.

Аргументує, що жодних об`єктивних доказів їївини в переході проїзної частини площі Привокзальної у невстановленому місці в час, що вказаний в оскаржуваній постанові немає, а також немає в оскаржуваній постанові посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, тому такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом, окрім того на ньому не має зафіксованого факту вчинення правопорушення.

19.08.2022 справа надійшла до суду та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передана судді Кіндратишин Л.Р.

Ухвалою суду від 24.08.2022 позовну заяву залишено без руху на надано термін для усунення недоліків.

31.08.2022 усунуто недоліки.

Ухвалою суду від 02.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву до 19.09.2022.

28.09.2022 до суду надійшов відзив від представника відповідача - Департаменту патрульної поліції в Івано-Франківській області, Шумила С.Я., який діє на підставі довіреності №3188/41/3/01-2022 від 08.02.2022, на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування відзиву представник відповідача (Департаменту патрульної поліції в Івано-Франківській області) вказав, що 16.07.2022 інспектор взводу № 2 роти №2 батальйону УПП в Івано-Франківській області ДПП рядовий поліції Ткач В.С. під час патрулювання площі Привокзальної у м. Івано-Франківську спільно з напарником інспектором взводу № 2 роти №2 батальйону УПП в Івано-Франківській області ДПП рядовим поліції ОСОБА_4 та працівниками муніципальної інспекції помітили, як позивач зі своїм чоловіком перейшли проїзну частину у невстановленому місці поза пішохідним переходом, чим порушили п.4.7 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

На вимогу працівників поліції, які поінформували позивача з чоловіком про вчинене ними правопорушення, останні відмовилися надати документи, що посвідчують їхні особи та заперечували щодо вчинення ними правопорушення, внаслідок чого були затримані для встановлення особи.

Представник відповідача вказує, що інспектор Ткач. В.С. після розгляду справи про адміністративне правопорушення виніс постанову серії БАБ №742205 від 16.07.2022, оголосив її зміст та запропонував ОСОБА_1 отримати її копію, від чого ОСОБА_1 відмовилась.

Зазначає, що наявність складу правопорушення в діях позивача, в даному випадку перетин нею проїзної частини дороги у невстановленому місці підтверджується письмовими поясненнями працівників муніципальної інспекції, рапортами працівників поліції та поясненнями ОСОБА_1 , які зафіксовані на портативний відеореєстратор №47845.

Згідно з відміткою про вручення поштового відправлення, копія ухвали суду про відкриття провадження від 02.09.2022 була отримана відповідачами 13.09.2022.

З урахуванням ст. 162 КАС України відзив на позовну заяву від 23.09.2022 слід вважати таким, що поданий у встановлений строк.

26.09.2022 від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження, що відкрите згідно постанови про відкриття виконавчого провадження, що винесена головним державним виконавцем з виконання постанови серії БАБ №742207 від 16.07.2022.

Ухвалою суду від 27.09.2022 заяву про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження, що відкрите згідно постанови про відкриття виконавчого провадження, що винесена головним державним виконавцем з виконання постанови серії БАБ №742205 від 16.07.2022 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області повернуто без розгляду.

28.09.2022 від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення виконання постанови серії БАБ №742205 від 16.07.2022 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, у виконавчому провадженні, що відкрите згідно постанови про відкриття виконавчого провадження, що винесена головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у м. Івано-Франківськ.

Ухвалою суду від 29.09.2022 заяву позивача від 28.09.2022 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення виконання постанови серії БАБ №742207 від 16.07.2022 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області задоволено.

Позивач та її представник у судовому засіданні вимоги підтримали та дали пояснення, які по суті та змісту відповідають викладеному у позовній заяві. Просили постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Разом з тим, просили стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 10 500 грн.

Представник відповідача у позові просив відмовити з підстав, які викладені у відзиві. Разом з тим, вказав, що витрати на правничу допомогу є необґрунтовано завищеними, зокрема щодо складання позову, ознайомлення з відзивом.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд зважає на наступне.

Так, суд наголошує, що завданням адміністративного судочинства відповідно до приписів частини 1 статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядаються органами Національної поліції (зокрема справа про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 127 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Системний аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що при розгляді справ про адміністративне правопорушення, зокрема, передбачене частиною 1 статті 127 КУпАП, працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а отже не можуть виступати відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган (підрозділ) Національної поліції.

Цей висновок повністю узгоджується з правовим висновком, зробленим Верховним Судом 17 вересня 2020 року у справі №742/2298/17.

З огляду на приписи статей 2, 4 КАС України та статті 222 КУпАП, а також зважаючи на правовий висновок Верховним Судом від 17 вересня 2020 року у справі №742/2298/17, суд дійшов переконання, що інспектор взводу № 2 роти № 2 Управління національної поліції в Івано-Франківській області, рядовий поліції Ткач В.М. є неналежним відповідачем у цій справі.

Відтак в частині вимог, заявлених до інспектора слід відмовити.

Відповідно до ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

16.07.2022 інспектором взводу №2 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області рядовим поліції Ткачем Володимиром Степановичем винесено постанову серії БАБ №742205 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Відповідно до такої постанови ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. (а.с. 55).

Як вбачається зі змісту вказаної постанови, 16.07.2022 о 15 год. 10 хв. громадянка ОСОБА_1 в м. Івано-Франківську по вул. Привокзальній перейшла проїзну частину у невстановленому місці, чим порушила п. 4.14. ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127 КУпАП (а.с. 55).

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до положення ч.1 ст.127 КУпАП адміністративна відповідальність настає за непокору пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1.10 ПДР визначено, що пішохід - особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу чи крісло колісне.

Згідно з вимогами п. 4.7 ПДР України пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.

Згідно з п.4.8. якщо в зоні видимості немає переходу або перехрестя, а дорога має не більше трьох смуг руху для обох його напрямків, дозволяється переходити її під прямим кутом до краю проїзної частини в місцях, де дорогу добре видно в обидва боки, і лише після того, як пішохід упевниться у відсутності небезпеки.

У п.4.14 «г» даних правил зазначено, що пішоходам забороняється переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження.

При цьому диспозицією ч.1 ст.127 КУпАП передбачено відповідальність перехід пішоходами проїзної частини у невстановлених місцях.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У відповідності до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

На користь висновку про необхідність доведення факту вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відео або фотозйомкою свідчить і зміст ст. 283 КУпАП, відповідно до якої постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, зокрема відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

В оскаржуваній постанові зазначено про наявність відеозапису з камери 471845 як доказу вчинення позивачем правопорушення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 в порушення нею п. 4.7 Правил дорожнього руху України, відповідачем до відзиву на адміністративний позов додано 9 файлів з відеозаписами з нагрудної камери поліцейських.

З відеозапису вбачається, що на початку розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 вказала, « за що мене затримувати, за те, що я перейшла оту дорогу». Вподальшому наявні заперечення факту переходу у невстановленому місці та твердження про те, що правил дорожнього руху не порушувала.

У правовій позиції, що висловив Верховний Суд по справі №177/525/17 (2-а/177/23/17) за подібними правовідносинами вказано, що «Водночас Суд відхиляє доводи скаржника про правомірність оскаржуваної постанови, у зв`язку з тим, що вчинення адміністративного правопорушення позивачем не заперечується, оскільки уважає, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.»

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Суд враховує, що згідно до вимог ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Наданим суду відеозаписом не можливо встановити, що позивач скоїла адміністративне правопорушення.

При огляді відеозапису судом встановлено, що на ньому відсутній момент переходу проїзної частини чи виходу на крайнє положення проїзної частини, позивача ОСОБА_1 .

Інших доказів на підтвердження обставинам, що викладені у постанові, суду не надано. Клопотань про допит свідків не заявлялось.

Відеозапис розпочато 16.07.2022 о 15 год. 08 хв., з нього вбачається, що позивач більшу частину часу розмовляючи з патрульними знаходиться на тротуарі біля зупинки громадських транспортних засобів. При цьому в оскаржуваній постанові від 16.07.2022 серії БАБ №742205 та у відзиві на позов, часом вчинення правопорушення зазначено 15 год. 10 хв. 16.07.2022.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Саме по собі описання відповідачем в оскаржуваній постанові складу адміністративного правопорушення, не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, передуванню якому і є фіксування цього правопорушення.

Відповідно до правових позицій Верховного суду від 23.10.2019 по справі №357/10134/17 та від 11.12.2019 по справі №761/41786/16а, - відсутність доказів свідчить про недоведеність правопорушення.

Таким чином, достатніх доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП, зокрема, фото- чи відеозапис, яким би було зафіксовано вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не надано.

На можливість застосування принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення звернув увагу Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 «справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» (пункт 4).

Тому в силу дії вказаного конституційного принципу всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Наведені обставини не дають змоги суду однозначно оцінити дії ОСОБА_1 як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 127 КУпАП, зокрема і щодо місця та часу (15 год.10 хв.).

Таким чином, на підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вказана постанова підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо позиції представника позивача про закриття провадження у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення та закриття провадження на підставі ст. 247 КУпАП, суд зазначає, що дані вимоги не можуть бути задоволені, оскільки здійснюючи провадження по даній справі не здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, а отже і позбавлений можливості ухвалювати рішення відповідно до вимог КУпАП. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 337/346/17 (К/9901/22443/18).

Крім того, згідно ч.3 ст. 286 КАС України до повноваження суду не належить прийняття рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі ст. 247 КУпАП.

Згідно із статтею 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом частини першої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, згідно квитанцій від 18.08.2022 позивачем було сплачено 496 грн. 20 коп. судового збору, який підлягає стягненню на його користь.

На підставі статті 19 Конституції України, статей 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення та керуючись статтями 6, 9, 19, 77, 78, 90, 139, 243-246, 250, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов задоволити- частково.

Поновити строк на звернення до суду для оскарження постанови серії БАБ №742205 від 16.07.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Скасувати постанову серії БАБ №742205 від 16.07.2022, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП, закривши провадження у справі.

У іншій частині вимог-відмовити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції національної поліції України (в Івано-Франківській області) на користь ОСОБА_1 496 грн. (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1

Відповідачі:

- Інспектор взводу №2 роти №2 Управління патрульної поліції в місті Івано-Франківську рядовий поліції Ткач Володимир Степанович, адреса: вул. Юності, буд. 23, с. Микитинці Івано-Франківської ОТГ, 7649;

- Департамент патрульної поліції Національної поліції України , вул. Ф. Ернеста, буд. 3, м. Київ.

Повне рішення складено 03 листопада 2022 року

Суддя

Івано-Франківського міського суду Леся КІНДРАТИШИН