Справа № 460/8758/20
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 листопада 2022 року м. Рівне №460/8758/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДПС у Донецькій області (далі іменується позивач) до ОСОБА_1 (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розмірі 14957 грн 40 коп.

Заяви по суті справи.

Позовна заява обґрунтована тим, що за платником податків обліковується податковий борг у загальному розмірі 14957 грн 40 коп., який виник внаслідок несплати платником податків сум податкових/грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у строки, установлені нормами Податкового кодексу України, на підставі податкових повідомлень-рішень. Тому така сума підлягає стягненню у судовому порядку. Просив задовольнити позов повністю.

Відзив на позовну заяву обґрунтованим тим, що суми податкових/грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є неузгодженими; будь-яких податкових повідомлень-рішень відповідач не отримував. Просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 09.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 01.02.2021 клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Нікольченка Бориса Борисовича про розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративної справи за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задоволено; розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 23.02.2021.

Ухвалою суду від 23.02.2021 у судовому засіданні оголошена перерва до 09.03.2021.

Ухвалою суду від 09.03.2021 замінено позивача у справі №460/8758/20 Головне управління ДПС у Донецькій області на правонаступника Головне управління ДПС у Донецькій області (код ЄДРПОУ ВП 44070187).

Ухвалою суду від 09.03.2021 клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі задоволено; провадження в адміністративній справі №460/8758/20 зупинено до набрання законної сили рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/1278/21.

Ухвалою суду від 03.08.2022 провадження у справі поновлено та призначено судове засідання на 01.09.2022.

Ухвалою суду від 01.09.2022 судове засідання відкладене на 06.10.2022 за клопотанням відповідача.

Судове засідання 06.10.2022 не відбулося через тимчасову непрацездатність головуючого судді; сторін викликано до суду на 08.11.2022.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання 08.11.2022 не прибули та не повідомили суд про причини неявки.

Тому суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи, оскільки підстави для відкладення судового засідання у порядку статей 205, 223 КАС України відсутні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до статті 229 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

За платником податків ОСОБА_1 обліковувався податковий борг, який виник внаслідок несплати сум податкових / грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на підставі:

Податкового повідомлення рішення від 15.03.2018 №0030858/4811-0533 на суму 4313,60 грн (а.с. 15);

Податкового повідомлення рішення від 02.04.2019 №0-0533 на суму 5018,60 грн (а.с. 17);

Податкового повідомлення рішення від 01.04.2020 №0-0533 на суму 5625,20 грн (а.с. 19).

Відповідно підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 (далі ПК України), податкове повідомлення-рішення письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

За правилами пункту 266.1. статті 266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб:

а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку;

б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;

в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Відповідно до пункту 266.2. статті 266 ПК України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

За приписами підпункту 266.3.2. пункту 266.3 статті 266 ПК України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до підпункту 266.7.2. пункту 266.7 статті 266 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Відповідно до підпункту «а» підпункту 266.10.1. пункту 266.10 статті 266 ПК України, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується: фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 58.3. статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

За правилами пункту 56.1. статті 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (пункт 56.2 статті 56 ПК України).

З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення (абзац перший пункту 56.18 статті 56 ПК України).

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Так, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 у справі №460/1278/21 позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (Код , вулиця Італійська, будинок 59, місто Маріупіль, Донецька область, 87515) задоволено повністю; визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 15.03.2018 №0030858/4811-0533, від 02.04.2019 №0-0533 та від 01.04.2020 №0-0533.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2022 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області задоволено частково; рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року в адміністративній справі № 460/1278/21 змінено, замінивши в абзаці третьому резолютивної частини рішення цифру 2724,00 грн цифрою 908 (дев`ятсот вісім) грн та цифру 3750,00 грн цифрою 1000 (одна тисяча) грн; у решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Тобто податкові повідомлення-рішення, на підставі яких контролюючим органом сформовано суму податкового боргу, скасовані у судовому порядку.

Відповідно до 56.18 статті 56 ПК України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

За правилами підпункту 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 ПК України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Вказане вище свідчить про те, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 15.03.2018 №0030858/4811-0533, від 02.04.2019 №0-0533 та від 01.04.2020 №0-0533 вважаються відкликаними, а суми зобов`язань неузгодженими.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Тому заявлені позовні вимоги про стягнення податкового боргу не підлягають до задоволення.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив суд стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області на його користь витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 7500,00 грн.

Відповідно до статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС України).

За правилами частини третьої статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 КАС України).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).

За правилами частини сьомої статті 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За правилами частини дев`ятої статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI від 05.07.2012, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження обставин щодо понесення витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (постанова Верховного суду від 04.02.2020 у справі №280/1765/19, адміністративне провадження №К/9901/607/20).

В підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо (постанова Верховного Суду від 01 жовтня 2018 року, справа №569/17904/17, адміністративне провадження №К/9901/52416/18).

На підтвердження факту понесення витрат на правничу допомогу адвоката відповідач надав суду:

Ордер серії ВК №1015450 адвокат Нікольченко Борис Борисович (а.с. 57),

Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №1076 (а.с. 58),

Договір про надання правничої допомоги та представництво інтересів від 06.01.2021, де визначено фіксовану суму гонорару у розмірі 7500,00 грн (пункт 2.2 Договору) (а.с. 66).

Суд констатує, що сума понесених витрат не підтверджена належними та допустимими доказами, оскільки Договір про надання правничої допомоги та представництво інтересів від 06.01.2021 з визначенням фіксованої суми гонорару у розмірі 7500,00 грн був наданий відповідачем у межах справи №460/1278/21 при оскарженні податкових повідомлень-рішень.

Дане слідує зі змісту рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 у справі №460/1278/21 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2022 у справі №460/1278/21.

Тому вимога відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Донецькій області (вулиця Італійська, 59, місто Маріуполь, Донецька область, 87515; код ЄДРПОУ ВП 44070187) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу залишити без задоволення.

У стягненні на користь ОСОБА_1 суми витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 7500,00 грн відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 08 листопада 2022 року

Суддя К.М. Недашківська