Справа № 363/2862/22
Суддя: Дьоміна О. П.
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

07.11.22 363/2862/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2022 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючої судді Дьоміної О.П., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом адвоката Корзаченка В.М., поданого в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №562291 від 14.02.2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Корзаченко В.М. звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просив:

- поновити строк на оскарження постанови серії БАА за №562291 про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою застосовано до позивача по справі ОСОБА_1 адміністративне стягнення - штраф у розмірі 1 020 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП;

- скасувати постанову серії БАА за №562291 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 1 020 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП, винесену 14 лютого 2022 року старшим інспектором ВБДР БПП в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Ганайлюком Мирославом Олеговичем та справу закрити;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Так, в обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 14.02.2022 року старший інспектор ВБДР БПП в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капітан поліції Ганайлюк М.О. виніс постанову серії БАА за №562291 про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 020 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП. Адвокат зазначає, що дана постанова необґрунтована, винесена з неповним з`ясуванням обставин, з порушенням норм передбачених ст. 283 КУпАП, оскільки ч. 1 ст. 140 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виконанні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів при виникненні умов, що загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху. Вказана частина статті є бланкетною і тому постанова про притягнення позивача до відповідальності потребує чіткого і конкретного зазначення, які саме правила, норми чи стандарти були ним порушені і має містити відповідні докази такого порушення. При цьому посилання на начебто порушення позивачем ДСТУ 3587-97 та п. 1.5 ПДР України без посилання на належні і допустимі докази не доводить наявність правопорушення та не конкретизує його склад. Зазначений поліцейським ДСТУ 3587-97 має безліч підпунктів, пунктів та таблиць, а п. 1.5 ПДР України є загальним і потребує конкретизації та підтвердження належними і допустимими доказами. Зокрема п. 3.1.1 ДСТУ 3587-97 та п. 1.5 ПДР України, що на думку відповідача начебто порушив позивач. Так, старшим інспектором ВБДР БПП в с. Чайки УПП у Київській області ДПП поліції капітаном поліції Ганайлюком М.О. не вжито заходів щодо з`ясування необхідних обставин справи для визнання особи винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, не з`ясовано, хто з посадових осіб ПП «Автомагістраль» є відповідальною особою за експлуатаційне утримання вказаної автомобільної дороги Т-10-19 Феневичі-Бородянка-Макарів-Бишів, до якої категорії відноситься вказана дорога та не визначено точного моменту виявлення осідань дорожнього покриття, щоб визначити чіткі строки усунення вказаного недоліку дорожнього покриття. Адже за умови, коли визначені ДСТУ 3587-97 строки не спливли, то притягнення посадової особи до адміністративної відповідальності є передчасним. Крім того, адвокат зазначає, що жоден запит не надходив на адресу ПП «Автомагістраль» щодо витребування будь-яких додаткових матеріалів, які б доводили чи спростовували винуватість позивача, а у разі витребування у ПП «Автомагістраль» інформації про відповідальних осіб за експлуатаційне утримання певних автомобільних доріг, та іншої необхідної для розгляду справи інформації, відповідач мав би можливість реально з`ясувати кого слід притягувати до адміністративної відповідальності, а не на власних суб`єктивних припущеннях виносити постанову про визнання винуватим директора підприємства.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 14.09.2022 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 27.09.2022 року на виконання ухвали суду від 14.09.2022 року представник позивача - адвокат Корзаченко В.М. через канцелярію суду подав заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 29.09.2022 року заяву представника позивача адвоката Корзаченка В.М. про поновлення пропущеного строку звернення до суду з цим позовом - задоволено, визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з вимогами про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА за №562291 від 14.02.2022 року та поновлено пропущений строк, відкрите провадження по справі та вона призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача адвокат Корзаченко В.М. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та вирішити питання розподілу судових витрат за результатами розгляду справи по суті.

Представник Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. 18.10.2022 року на адресу суду від відповідача надійшла заява, в якій представник Департаменту патрульної поліції просив суд позов ОСОБА_1 залишити без розгляду, посилаючись на те, що позивачем пропущений строк звернення до суду з такими вимогами.

Розглядаючи заяву відповідача, суд звертає увагу на те, що ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 29.09.2022 року заяву представника позивача адвоката Корзаченка В.М. про поновлення пропущеного строку звернення до суду з цим позовом вже задоволено та визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з вимогами про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА за №562291 від 14.02.2022 року, поновлено пропущений строк.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Так, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного:

Відповідно ч. 1 ст. 5 КАС України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 14.02.2022 року старшим інспектором ВБДР БПП в с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Ганайлюком М.О., винесено постанову серії БАА №562291 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн. Зі змісту постанови вбачається, що 09.02.2022 року о 08 год. 45 хв. на автодорозі Т-10-19 Феневичі-Бишів км 47+170 (ліворуч), ОСОБА_1 , будучи посадовою особою (директор ПП «Автомагістраль») порушив правила, норми та стандарти при утриманні автодороги, а саме стан проїзної частини не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97 п.3.1.1., глибина окремих просідань перевищує 6 см, не огородив ділянку дороги технічними засобами організації дорожнього руху для попередження учасників дорожнього руху про небезпеку, чим порушив п. 1.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 КУпАП - порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом правопорушень, передбачених цією статтею, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ст. 14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Отже, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП необхідно встановити, чи є особа суб`єктом даного правопорушення.

Дана вимога передбачена ст. 280 КУпАП, згідно якої орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

До позову представником позивача додано належним чином завірену копію Наказу директора ПП «Автомагістраль» Скоростецького М.О. від 31.05.2021 року за №240, відповідно до якого відповідальним за експлуатаційне утримання автомобільних доріг, в тому числі і дороги Т-10-19 Феневичі-Макарів-Бишів км 26+260 км 47+288, безпеку та безперебійність дорожнього руху на ній призначено заступника директора з експлуатаційного утримання ОСОБА_2 . А відтак, ОСОБА_1 не є посадовою особою в службові обов`язки якого входить дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні експлуатаційного стану ділянки автодороги Т-10-19 Феневичі-Бишів км 47+170.

Зі змісту ст. ст. 245, 248 КУпАП випливає, що одним із основних завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є об`єктивне з`ясування обставин справи, рівність всіх громадян перед законом і органом, що розглядає справу.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що в Україні діє презумпція невинуватості, коли особа вважається невинуватою у вчиненні будь-якого правопорушення, доки її вину не буде доведено в установленому Законом порядку.

В розумінні ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України - належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Статтею 74 КАС України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП - обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, які доводяться шляхом надання доказів.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження правомірності рішення, що оскаржується. Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які достовірні і достатні докази наявності в діях ОСОБА_1 того складу адміністративного правопорушення, який вказано в оскаржуваній постанові.

Як вбачається з постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року по справі за №215/5304/16-а (2-а/215/47/17) - притягнення особи до адміністративної відповідальності здійснюється за умови повного з`ясування усіх обставин вчиненого нею адміністративного правопорушення та виявлення причин, що спричинили його вчинення. Для притягнення особи до адміністративної відповідальності не достатньо лише встановлення факту вчинення нею порушення, оскільки застосування передбачених нормами КУпАП заходів впливу, можливе лише за умови відсутності обставин, визначених статтями 17, 247 КУпАП та у разі, якщо вина особи повністю, доведена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, суд вбачає, що відповідачем не було надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів порушення позивачем правил, норм та стандартів при утриманні автодороги, а саме вимог ДСТУ 3587-97 п.3.1.1., п. 1.5 ПДР України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України - за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний зокрема має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю зокрема і за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що відповідач не виконав вимог ч. 2 ст. 77 КАС України та не довів правомірності прийнятого ним рішення відносно ОСОБА_1 , що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи вищевикладені обставини щодо відсутності складу адміністративного правопорушення в діях позивача, суд вважає за необхідне скасувати оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого Наказом Національної поліції України 06.11.2015 року за №73 з відповідними змінами від 01.04.2020 року за №272 Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту, його територіальних (відокремлених) підрозділів та інших підрозділів патрульної поліції згідно з штатним розписом Національної поліції України. Департамент організовує діяльність своїх підрозділів, здійснює контроль за їх діяльністю, надає їм організаційно-методичну і практичну допомогу та здійснює їх інформаційно-аналітичне, матеріально-технічне та фінансове забезпечення, є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України тощо.

Позивачем був сплачений судовий збір в сумі 496,20 грн., що підтверджується квитанцією №38769713 від 08.09.2022 року.

Таким чином, враховуючи те, що Управління патрульної поліції в Київській області, де працює капітаном поліції Ганайлюк М.О., який склав оскаржувану позивачем постанову, входить до складу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, який в свою чергу виступає відповідачем по вказаній справі, та діє на правах самостійної юридичної особи, то саме з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у відповідності до ст. 139 КАС України у розмірі 496,20 грн.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката Корзаченка В.М., поданий в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №562291 від 14.02.2022 року - задовольнити.

Постанову, датовану 14.02.2022 року,про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА за №562291 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн. за ч. 1 ст. 140 КУпАП- скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 140 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діянні складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (03048, вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гладковичі, Овруцького району, Житомирської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ), судовий збір у розмірі 496, 20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гладковичі, Овруцького району, Житомирської області, громадянин України, РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Департамент патрульної поліції (, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3).

Суддя: О.П. Дьоміна