Справа № 380/17276/21
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/17276/21 пров. № А/857/10543/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Матковської З.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львів апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року, прийняте суддею Кедик М.В. в м. Львові, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у справі № 380/17276/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачів, у якому просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 10.09.2021 року № 96 про відмову у переведенні на пенсію, згідно із Законом України «Про державну службу»;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» з часу звернення - 07.09.2021 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 10.09.2021 року № 96.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», з часу звернення 07.09.2021 року.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 908,00 грн судових витрат.

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка має право на пенсію державного службовця, а тому відповідач має обов`язок її призначити.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить це рішення скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки у позивачки відсутній необхідний стаж державної служби для призначення пенсії державного службовця.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що позивачці призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до записів у трудовій книжці, позивачка з:

- 07.10.1977 року по 01.09.1980 року працювала на посаді монтажника-вакуумщика на ВО «Полярон»;

- 25.08.1980 року по 27.06.1985 року навчалась на юридичному факультеті Львівського державного університету;

- 29.10.1985 року працювала на посаді юрисконсульта виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м. Львова.

- 02.03.1987 року працювала на посаді відповідального секретаря по боротьбі з пияцтвом виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м. Львова;

- 16.12.1988 року переведена на посаду старшого інспектора квартирно-житлового сектору Житлово-експлуатаційного об`єднання Ленінського (Галицького) району м. Львова;

- 02.01.1989 року у зв`язку із ліквідацією Житлово-експлуатаційного об`єднання Ленінського (Галицького) району м. Львова, переведена на посаду старшого інспектора КЖС Виробничого об`єднання житлово-комунального господарства Ленінського (Галицького) району м. Львова;

- 16.07.1990 року звільнена з посади у зв`язку із переведенням на посаду завідуючої відділу обліку та розподілу житлової площі Галицького райвиконкому м. Львова.

- 19.06.1991 року прийнята на посаду начальника відділу закріплення управління обліку та розподілу житлової площі Львівського міськвиконкому.

- 11.02.1993 року переведена на посаду начальника відділу закріплення житла управління обліку та розподілу житла Львівської міської адміністрації;

- 07.02.1994 року у зв`язку із зміною структури, внесенням змін у штатний розпис призначена на посаду начальника відділу квартирного обліку і закріплення житла;

- 09.09.1995 року переведена на посаду начальника відділу зарахування на квартирний і кооперативний облік управління обліку і розподілу житла Департаменту житлового господарства Львівської міської ради;

- 02.08.1998 року у зв`язку із реорганізацією Департаменту житлового господарства переведена на посаду начальника сектора зарахування на облік і закріплення житла відділу обліку і розподілу житла Львівської міської ради;

- 01.02.2001 року у зв`язку із реорганізацією Департаменту житлового господарства, зміною структури та чисельності працівників переведена на посаду начальника відділу зарахування на облік і закріплення житла Управління обліку і розподілу житла Львівської міської ради;

- 14.08.2002 року переведена на посаду начальника відділу зарахування на облік і закріплення житла Управління житлово-комунального господарства Львівської міської ради;

- 04.01.2007 року переведена на посаду заступника начальника управління, начальника відділу зарахування на облік, обліку і закріплення житла та заселення Управління житлового господарства Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради;

- 02.01.2017 переведена на посаду заступника начальника управління - начальника відділу зарахування на облік та закріплення житла Управління житлового господарства Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради. На цій посаді працює по цей час.

07 вересня 2021 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою про перехід на пенсію, згідно із Законом України «Про державну службу».

10.09.2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняло рішення № 96, яким відмовило у переведенні позивачки на пенсію, згідно із Законом України «Про державну службу», у зв`язку з відсутністю правових підстав. Вказано, що посади, на яких працювала позивачка до звільнення з роботи, не відносяться до посад державної служби, визначених ст. 25 України «Про державну службу».

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивачка звернулася в суд із цим позовом.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно правового спору, апеляційний суд виходить із такого.

Відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ (далі Закон № 889-VІІІ), який набрав чинності з 01.05.2016 року, встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктами 10 та 12 Прикінцевих положень Закону № 889-VІІІ залишено право на призначення пенсій за нормами статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року (далі Закон № 3723-ХІІ) особам, які до 01.05.2016 року набули певну кількість стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ. Зокрема, таким правом користуються державні службовці, які станом на 01.05.2016 року не займають посади державної службові, але набули не менше 20 років стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців та особи, які набули не менше 10 років такого стажу та станом на 01.05.2016 року займають посади державних службовців.

Такої правової позиції дотримується і Верховний Суд, зокрема у постановах від 25 жовтня 2021 року у справі № 127/8787/17 та від 29 вересня 2022 року у справі № 234/6967/17.

З матеріалів справи та доводів апеляційної скарги слідує, що єдиною підставою для відмови у призначенні пенсії позивачці є недостатній стаж державної служби, який полягає у неврахуванні трудового стажу позивачки у Львівській міській раді.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених чинним на той час законодавством.

Обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01 травня 2016 року (до моменту вступу в дію Закону № 889-VII) здійснювалося відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (далі - Порядок № 283).

Згідно із пунктом 2 Порядку № 283, який діяв на час проходження позивачкою служби в органах місцевого самоврядування, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Ця норма діяла з 26.10.2001 року після того, як 07 червня 2001 року прийнято Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Отже, служба в органах місцевого самоврядування за посадами, які передбачені статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» прирівнювалась до державної служби з 26.10.2001 року.

Апеляційний суд встановив те, що починаючи із 26.10.2001 року позивачка працювала у Львівській міській раді на посаді керівника (начальника) відділу.

Статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» встановлено, що керівники відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських рад та їх заступники відносяться шостої категорії посад органів місцевого самоврядування.

Отже, робота керівника (начальника) відділу у Львівській міській раді прирівнюється до державної служби та зараховується до стажу державного службовця.

Враховуючи стаж роботи позивачки на посаді керівника (начальника) відділу у Львівській міській раді, який зараховується до стажу державної служби, апеляційний суд встановив, що стаж державної служби позивачки станом на 01.05.2016 року (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) становить більше 10 років. На дату набрання чинності Законом № 889-VIII позивачка працювала на посаді, яка прирівняна до державної служби. На час подання заяви про переведення на пенсію державного службовця досягла 60 років і має більше 30 років страхового стажу.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що позивачка має право на переведення з пенсії за віком, яка призначена відповідно до закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію державного службовця на підставі пункту 10 Прикінцевих положень Закону № 889-VІІІ за нормами статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року.

Тому рішення відповідача про відмову у переведенні позивачки на пенсію державного службовця необхідно скасувати як протиправне та зобов`язати відповідача перевести (призначити) позивачу на пенсію державного службовця за нормами статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року.

З цього висновку слідує, що позов необхідно задовольнити.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року у справі № 380/17276/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська
Постанова складена 31.10.2022 року