Справа № 420/819/22
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/819/22
Головуючий в 1 інстанції: Хурса О. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кравця О.О.
судді Зуєвої Л.Є.
судді Коваля М.П.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року по справі № 420/819/22, прийнятого у порядку спрощеного позовного провадження у складі судді Хурси О.О., за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

I. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ:

13 січня 2022 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати постанови, прийняті відповідачем про накладення штрафу від 08.12.2021 року №74 та №75.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року позов був задоволений.

II. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ, УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ АПЕЛЯНТА ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Не погоджуючись з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області подало апеляційну скаргу, та просило його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що розповсюджувачами товару є всі суб`єкти господарювання в ланцюгу постачання продукції, незалежно від того залишилась така продукція в нього на залишках чи ні.

Апелянт також вказує на те, що Місцем реєстрації господарської діяльності ФО-П ОСОБА_1 , згідно відостостей з ЄДР, є АДРЕСА_1 . В позовній заяві ФО-П ОСОБА_1 зазначав, що продукцію було повернуто ФО-П ОСОБА_2 . Згідно відомостей з ЄДР, місцем реєстрації його господарської діяльності є адреса ідентична ФО-П ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 . Під час проведення перевірки ФО-П ОСОБА_1 надав копію видаткової накладної (повернення) №PS-0000001 від 09.11.2021 року. З вказаної накладної вбачається відсутність підпису ФО-П ОСОБА_2 що свідчить про те, що продукцію з порушеннями ФО-П ОСОБА_2 від ФО-П ОСОБА_1 не отримував. Таким чином, на думку апелянта, з урахуванням того, що суб`єкти господарювання по ланцюгу постачання продукції з порушеннями зареєстровані за однією адресою, знайомі між собою, проте ФО-П ОСОБА_1 не вжив жодних заходів з метою виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

Також апелянт вказує на те, що на виконання вимог рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів ФО-П ОСОБА_1 повинен був вжити заходів, необхідних для усунення формальної невідповідності, а саме щоб продукція відповідала вимогам пункту 46 «Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання», затвердженого ПКМУ від 16.12.2015 р. №1067 та пункту 78 «Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання», затвердженого ПКМУ від 16.12.2015 №1077. На думку апелянта, ФО-П ОСОБА_1 повинен був вжити усіх дій, у тому числі шляхом взаємодії з іншими суб`єктами господарювання в ланцюгу постання продукції, на привести продукцію у відповідність до вимог законодавства та усунути формальну невідповідність.

24.10.2022 року представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким просить залишити апеляційну скаргу без задоволення , а рішення суду 1-ої інстанції без змін , вважаючи його законним та обґрунтованим.

III. ПРОЦЕДУРА АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року апеляційну скаргу було залишено без руху.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав:

IV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Судом 1-ої інстанції було встановлено, що позивач з 17.05.2011 зареєстрований, як фізична особа-підприємець, основний вид діяльності за КВЕД 46.51 Оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням (а.с.15).

27.10.2021 посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області на підставі наказу від 22.10.2021 №3100 (а.с.88) було здійснено перевірку характеристик належної ФОП ОСОБА_1 продукції, за результатами якої складено акт від 27.10.2021 №3317, в якому зафіксовано факт невідповідності вимогам законодавства зарядного пристрою LP AC-005 USB 5V 1A, 5191 Logic Power + кабель USB та подовжувача 1947, LP-X5, 4.5 м, Blаck, Logic Power (а.с.100-102).

04.11.2021 на підставі акту перевірки від 27.10.2021 №3317 посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області прийнято рішення №500 та №501 про вжиття до ФОП ОСОБА_1 обмежувальних (корегувальних) заходів, а саме: вимогою спільно з розповсюджувачами вжити заходи щодо усунення формальної невідповідності стосовно партії продукції терміном виконання до 29.12.2021 (а.с.104-105).

17.11.2021 до ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області від позивача надійшла заява на виконання рішень №500 та №501 про вжиття до ФОП ОСОБА_1 обмежувальних (корегувальних) заходів шляхом направлення продукції зарядного пристрою та подовжувача на адресу постачальника (а.с.113).

Згідно видаткової накладної №PS-0000018 від 02.04.2021 постачальником ФОП ОСОБА_2 відвантажено позивачу партію продукції фільтра-подовжувача LP-X5, 4.5 м, Blаck у кількості 4,000 шт. та зарядного пристрою LP AC-005 USB 5V 1A + кабель 5191 Logic Power + кабель Ligihting/OEM White у кількості 3,000 шт. (а.с.112).

Видатковою накладною (повернення) №PS-0000001 від 09.11.2021 позивачем повернуто ФОП ОСОБА_2 вказану вище продукцію у кількості, яка була поставлена 02.04.2021 (а.с.111).

30.11.2021 позивачем направлено до ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області додаткові пояснення (надішли 02.12.2021 за вхід. №14713/25), згідно яких зазначив, що у разі відмови постачальника від прийняття товару, ФОП ОСОБА_1 утилізує товар.

02.12.2021 посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області на підставі наказу №3670 від 26.11.2021 (а.с.114) направлення №3358 від 26.11.2021 (а.с.115) проведено позапланову перевірку стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 04.11.2021 №500 та №501 та складено акт від 02.12.2021 №46, згідно якого рішення від 04.11.2021 №500 та №501 виконані частково та виконання не може бути визнано результативним, з огляду на наступне. При проведені перевірки встановлено, що продукція зарядного пристрою та подовжувача в торгівельному залі відсутні. Згідно наданої ФОП ОСОБА_1 інформації продукцію було знято з реалізації, складено зворотню накладну №PS-0000001-від 09.11.2021 та направлено на адресу постачальника ОСОБА_2 . Однак згідно відомостей, ЄДР ФОП ОСОБА_2 припинив свою дiяльнiсть 10.06.2021 року (а.с.119-120).

02.12.2021 ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області відносно ФОП ОСОБА_1 складено протокол №23 про виявлені порушення вимог Закону України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції та Закону України Про загальну безпечність нехарчової продукції (а.с.128).

06.12.2021 ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області прийняті рішення №140 та №141, якими було внесено зміни до рiшень від 04.11.2021 №500 та №501 шляхом подовження терміну виконання рішеннь до 14.01.2022 року. Також зазначено, що рішення №500 та №501 від 04.11.2021 року виконані частково та не можуть бути визнані результативними, так як формальну невiдповiднiсть не усунено (а.с.126-127).

08.12.2021 за результатами розгляду справи: акту перевірки №46 від 02.12.2021 та протоколу №33 від 02.12.2021, уповноваженою особою ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області було прийнято дві постанови:

№74 - про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн - за порушення вимог п.3 ч.4 ст.44 Закону України Про держаний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції - невиконання або неповне виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №500 від 04.11.2021 (а.с.130);

№75 - про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн - за порушення вимог п.3 ч.4 ст.44 Закону України Про держаний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції - невиконання або неповне виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №501 від 04.11.2021 (а.с.131).

V. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ОЦІНКА СУДУ :

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення нагляду і контролю нехарчової продукції визначені Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» 2 грудня 2010 року № 2735-VI (далі - Закон № 2735-VI).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.1 Закону України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції №2735-VI (далі Закон №2735-VI), державний контроль продукції - діяльність органів доходів і зборів із забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України для вільного обігу, встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз від такої продукції суспільним інтересам (далі - контроль продукції);

Державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам;

Терміни "вільний обіг", "декларант", "зона митного контролю", "митне оформлення", "митний контроль", "митний режим", "органи доходів і зборів" вживаються у значеннях, наведених у Митному кодексі України; терміни "послуга", "робота", "споживач" - у значеннях, наведених у Законі України "Про захист прав споживачів"; терміни "введення в обіг", "випробувальна лабораторія", "виробник", "документ про відповідність", "знак відповідності технічним регламентам", "імпортер", "надання на ринку", "орган з оцінки відповідності", "продукція", "процедура оцінки відповідності", "ризик", "розповсюдження", "розповсюджувач", "суб`єкти господарювання", "технічний регламент", "уповноважений представник" - у значеннях, наведених у Законі України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності"; терміни "вилучення з обігу", "відкликання", "забезпечення безпечності продукції", "користувач", "ланцюг постачання продукції", "небезпечна нехарчова продукція", "серйозний ризик", "ступінь ризику", "суспільні інтереси" - у значеннях, наведених у Законі України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".

Статтею 4 Закону №2735-VI передбачено, що метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Метою здійснення контролю продукції є забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України, встановленим вимогам до моменту її випуску у вільний обіг на митній території України та недопущення ввезення на митну територію України продукції, яка становить серйозний ризик суспільним інтересам.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України Про технічні регламенти та оцінку відповідності №124-VIII (далі Закон №124-VIII), у випадках, визначених у технічних регламентах, які передбачають застосування процедур оцінки відповідності, на продукцію та/або на інші об`єкти, що визначені такими технічними регламентами (табличку з технічними даними, пакування, супровідні документи тощо), повинен наноситися знак відповідності технічним регламентам.

Нанесенням знака відповідності технічним регламентам на продукцію вважається також нанесення цього знака на будь-який інший, ніж сама продукція, об`єкт, який визначений у відповідному технічному регламенті.

Частиною 1 статті 30 Закону №124-VIII передбачено, що знак відповідності технічним регламентам повинен наноситися лише виробником або його уповноваженим представником.

Відповідно до ст. 1 Закону №124-VIII, розповсюдження - надання продукції на ринку після введення її в обіг; розповсюджувач - будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 15 Закону №2735-VI, посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд, мають право: вимагати від суб`єктів господарювання надання документів і матеріалів, необхідних для здійснення ринкового нагляду, одержувати копії таких документів і матеріалів. У разі якщо оригінали таких документів і матеріалів складені іншою мовою, ніж мова діловодства та документації державних органів, на вимогу органів ринкового нагляду суб`єкти господарювання зобов`язані за власний рахунок забезпечити їх переклад мовою діловодства та документації державних органів в обсязі, необхідному для здійснення ринкового нагляду.

Частинами 5, 6, 7 статті 8 Закону №2735-VI передбачено, що суб`єкти господарювання зобов`язані надавати на вимогу органів ринкового нагляду документацію, що дає змогу ідентифікувати: 1) будь-який суб`єкт господарювання, який поставив їм відповідну продукцію; 2) будь-який суб`єкт господарювання, якому вони поставили відповідну продукцію.

Суб`єкти господарювання зобов`язані зберігати документацію, визначену в частині п`ятій цієї статті, протягом строку, встановленого відповідним технічним регламентом, а якщо такий строк технічним регламентом не встановлено: 1) виробник - протягом десяти років з дня введення ним відповідної продукції в обіг; 2) уповноважений представник, імпортер або розповсюджувач - протягом десяти років з дня одержання ним відповідної продукції.

У разі якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду, для цілей цього Закону особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб`єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку (терміну) не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію.

Відповідно до ч. 1, п. 2-3 ч. 4 ст. 44 Закону №2735-VI, відповідальність за порушення вимог цього Закону встановлюється цим та іншими законами України.

До суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі:

2) невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, визначених статтею 29 цього Закону, крім усунення формальної невідповідності, передбаченої частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів;

3) невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності, визначених частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону №2735-VI, у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

Частинами 3,4 статті 29 Закону №2735-VI передбачено, що орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність.

Перелік порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, уточнюється у відповідних технічних регламентах.

У разі якщо органом ринкового нагляду за результатами аналізу повідомлення відповідного суб`єкта господарювання про виконання ним рішення про приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами чи усунення формальної невідповідності та/або перевірки стану виконання суб`єктом господарювання цього рішення, проведених відповідно до статті 34 цього Закону, встановлено, що невідповідність продукції встановленим вимогам не усунено або усунено частково, орган ринкового нагляду відповідно до затвердженої Кабінетом Міністрів України методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів вживає таких обмежувальних (корегувальних) заходів: обмеження, заборона надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу, відкликання продукції.

Відповідно до ч.6 ст.32 Закону №2735-VI вилучена з обігу чи відкликана за ініціативою виробника продукція за його рішенням приводиться у відповідність із встановленими вимогами або до стану, за якого вона не становитиме ризику, з наступним поверненням її власнику, або знищується чи приводиться в інший спосіб до стану, що виключає використання такої продукції. У разі якщо вилучення з обігу чи відкликання продукції здійснюється за рішенням органу ринкового нагляду, такий орган пропонує виробнику здійснити один із заходів, передбачених абзацом першим цієї частини, а в разі якщо виробник не вжив відповідних заходів протягом строку, визначеного органом ринкового нагляду за погодженням з виробником, - орган ринкового нагляду приймає рішення про знищення такої продукції чи приведення її в інший спосіб до стану, що виключає її використання.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція) , була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції , кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду (див. рішення у справі «Скордіно проти Італії»(Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V та п.52 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Щокін проти України» (заяви №№ 23759/03 та 37943/06), від 14 жовтня 2010року, яке набуло статусу остаточного 14 січня 2011року ).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), п. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pinc v. The Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pinc v. The Czech Republic), п. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року, також Рішення у справі «Рисовський проти України» (Rysovskyy v. Ukraine) від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, п.71).

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення ЄСПЛ у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

(1) Оцінка аргументів учасників справи і висновку суду першої інстанції

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права(ч.1-2 ст.308 КАС України , в редакції Закону на момент вчинення процесуальної дії).

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України (в цьому випадку й далі - у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду і розгляду справи), встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Апеляційний суд зазначає, що з аналізу визначення термінів викладених у ст.1 Закону №2735-VI вбачається, що розповсюджувачами товару є всі суб`єкти господарювання в ланцюгу постачання продукції, незалежно від того залишилась така продукція в нього на залишках чи ні.

Як вбачається з матеріалів справи, рішеннями про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 04.11.2021 року №500 та №501 було зобов`язано ФОП ОСОБА_1 усунути формальну невідповідальність до 29.12.2021 року, а саме спільно з розповсюджувачами вжити заходів щодо усунення формальної невідповідності стосовно партії продукції.

Під час проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 в якості доказу щодо усунення формальної невідповідності зазначеної продукції надав копію видаткової накладної (повернення) №PS-0000001 від 09.11.2021 року.

Разом з тим, апеляційний суд зауважує, що надана видаткова накладна про повернення №PS-0000001 від 09.11.2021 року не містить підпису ФОП ОСОБА_2 (постачальника).

Отже, на переконання апеляційного суду, вказана видаткова накладна не є належним, допустимим та достатнім доказом отримання ФОП ОСОБА_2 від ФОП ОСОБА_1 вказаної продукції, та у свою чергу, усуненням формальної невідповідності стосовно зазначеної партії продукції. При цьому, апеляційний суд зазначає, що будь-яких інших доказів повернення партії товару (ТТН, акти, поштові квитанції тощо) позивачем надано не було ані до відповідача, ані до суду.

Більш того, у поясненнях від 30.11.2021 року (а/с 116) ФОП ОСОБА_1 зазначив, що разі неможливості повернення товару постачальнику, він зі своєї зобов`язується утилізувати його. Проте, апеляційний суд зазначає, що у матеріалів справи також відсутнє рішення про його утилізацію та відповідний акт утилізації.

З наведеного вбачається, що на виконання вимог рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів ФОП ОСОБА_1 повинен був вжити заходів, необхідних для усунення формальної невідповідності, а саме щоб продукція відповідала вимогам пункту 46 «Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання», затвердженого ПКМУ від 16.12.2015 р. №1067 та пункту 78 «Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання», затвердженого ПКМУ від 16.12.2015 №1077. Проте, у матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення позивачем дій, у тому числі шляхом взаємодії з іншими суб`єктами господарювання в ланцюгу постання продукції, направлених на приведення продукції у відповідність до вимог законодавства, її повернення чи утилізації та усунення формальної невідповідності.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає необґрунтованим висновок суду 1-ї інстанції про наявність підстав для визнання протиправними та скасування постанов ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області від 08.12.2021 №74 та №75 про накладення штрафу.

Таким чином, апеляційний суд вважає ,що постанови ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області від 08.12.2021 №74 та №75 про накладення штрафів не порушують вимог ст.8,19 Конституції України , ст. 1 Закону №124-VIII , п.3 ч.4 ст.44 Закону №2735-VI та ст.1 Протоколу 1 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а протилежний висновок суду 1-ї інстанції є помилковим.

(2) Висновки апеляційного суду:

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що неправильне застосування судом 1-ої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи призвели до неправильного вирішення частини позовних вимог, та про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги , скасування рішення суду 1-ої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.8,19,55 Конституції України, ст. 3, 6, 7, 139, 242, 292, 308,311,315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року скасувати.

Ухвалити у справі нове судове рішення:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання і оскарженню не підлягає, за виключенням відповідності вимогам ст.328 КАС України.

Повне судове рішення складене та підписане 07 листопада 2022 року.

Головуючий суддя Кравець О.О.
Судді Коваль М.П. Зуєва Л.Є.