Справа № 640/4970/22
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2022 року м. Київ № 640/4970/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., за участю секретаря судового засідання Дураєвої А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль-Кепітал»

до Головного управління ДПС у м. Києві

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізинг Тайм»

про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

за участю представників сторін:

від позивача - Титаренка Т.А., Єфланової Н.В.

від відповідача - Івах Г.В.

від третьої особи - Сосюрка С.Ю.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль-Кепітал» (далі по тексту - позивач), адреса: 04119, Київ, вулиця Зоологічна, будинок 4А, офіс 139, до Головного управління ДПС у місті Києві (далі по тексту - відповідач), адреса: 04116, Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізинг Тайм», в якій позивач просить суд, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у м. Києві від 28 січня 2022 року №0-2659 щодо сплати податкового боргу у розмірі 2 737 783,37 грн;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві №0-2659 від 28 січня 2022 року про опис майна у податкову заставу;

- визнання протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві щодо складання акту опису майна (вагонів) №24/26-15-13-03-16 від 31 січня 2022 року;

- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві звільнити з податкової застави зареєстрованої 31 січня 2022 року №29660979 відповідно до акту опису майна (вагонів) №24/26-15-13-03-16 від 31 січня 2022 року майно та вчинити дії щодо виключення запасу про обтяження цього майна з податкової застави з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про безпідставність та необґрунтованість винесеної податковим органом податкової вимоги від 28 січня 2022 року №0-2656 внаслідок неузгодженості суми податкового боргу, що в свою чергу свідчить про протиправність рішення від 28 січня 2022 року №0-2659 про опис майна у податкову заставу. Крім того, позивач зазначив про протиправність дій податкового органу під чай здійснення опису майна (вагонів), оскільки податковим органом описано у податкову заставу майно, що не належить позивачеві.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача у відзиві на позовну заяву та у відзиві на заяву про збільшення позовних вимог послався на те, що оскільки податкові - повідомлення рішення, які стали підставою для прийняття оскаржуваних податкової вимоги, рішення про опис майна у податкову заставу, є узгодженими, тому податковим органом правомірно прийнято вказані рішення. Більш того, представник відповідача послався й на те, що дії посадових осіб податкового органу щодо складання акту опису майна є правомірними.

Представник третьої особи у письмових поясненнях на позовну заяву зазначив про те, що підтримує позицію позивача, а тому просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 лютого 2022 року позовну заяву по справі № 640/4970/22 залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків останньої.

18 лютого 2022 року в суді зареєстровано заяву позивача про усунення недоліків позовної заяви, а також заяву про забезпечення позову по справі № 640/4970/22, де заявлено позивачем щодо заборони Головному управління ДПС у місті Києві вчиняти дії щодо опису майна товариства у податкову заставу та затвердження його відповідним рішенням, а також про заборону вчинення Головним управлінням ДПС у місті Києві будь-яких дій щодо примусового погашення боргу з товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль-Кепітал» який виник на підставі податкової вимоги Головного управління ДПС у місті Києві від 28 січня 2022 року №0-2659 щодо сплати податкового боргу у розмірі 2 737 783,37 грн до набрання рішення по справі законної сили.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року відкрито провадження, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 23 березня 2022 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль-Кепітал" про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 липня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2022 року в судовому засіданні до початку розгляду справи по суті, відповідно до частини 1 статті 204 Кодексу адміністративного судочинства України, задоволено клопотання представника позивача, прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог та залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізинг Тайм».

В судовому засіданні 02 листопада 2022 року представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити, представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити. Представник третьої особи підтримав позовні вимоги позивача в частині збільшених позовних вимог та просив їх задовольнити.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Право платника податків оскаржити рішення контролюючого органу передбачено пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України.

На підставі податкових повідомлень-рішень від 07 вересня 2020 року № 2, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 2 768 444,0 грн та від 07 вересня 2020 року № 2, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій) за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 790 784,0 грн, податковим органом 28 січня 2022 року сформовано податкову вимогу №0-2659 на загальну суму 2 737 783,37 грн та прийнято рішення №0-2659 про опис майна у податкову заставу.

Листом від 28 січня 2022 року вих. № 8263/6/26-15-13-03-12 «про виділення активів», Головне управління ДПС у м. Києві доведено до відома позивача про наявність податкового боргу та запропоновано протягом 15 робочих днів з дня наступного за днем отримання запиту надати належним чином завірені наступні документи: баланс (звіт про фінансовий стан) за останній звітний період з детальною розшифровкою значень рядків активу балансу (найменування, кількість, залишкова балансова вартість), в тому числі, дебіторська заборгованість в розрізі дебіторів; документи, які свідчать, що активи не можуть бути предметом податкової застави. Вказаний запит містить застереження, що у випадку не погашення податкового боргу та у випадку не надання запитуваних документів, податковим органом буде застосовано наступні заходи: зупинення видаткових операцій на рахунку платника податків; арешт рахунків на суму податкового боргу; адміністративний арешт майна.

Зазначений запит надіслано податковим органом позивачеві рекомендованим поштовим відправленням №015, яке, згідно з роздруківкою трекінгу отримано адресатом 31 січня 2022 року.

28 січня 2022 року податковим керуючим Маргарян Сос, на підставі рішення від 28 січня 2022 року №0-2659, складено акт опису майна №22/26-15-13-03-16, згідно з яким не виявлено майна платника податків, право власності на яке він набуде у майбутньому (згідно з п. 89.5 ст. 89 розділу ІІ ПК України).

Також 28 січня 2022 року податковим керуючим Маргарян Сос, на підставі рішення від 28 січня 2022 року №0-2659, складено акт опису майна 23/26-15-13-03-16, згідно з яким описано автомобіль Volkswagen Passat, 2018 року випуску, сірого кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № VIN НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 .

31 січня 2022 року податковим керуючим Маргарян Сос, на підставі рішення від 28 січня 2022 року №0-2659, складено акт опису майна (вагонів) №24/26-15-13-03-16 платника податків товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль-Кепітал», а саме описано 66 вагонів.

Усі вищезазначені акти опису майна підписано податковим керуючим та двома залученими особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Підпис законного представника або уповноваженої особи платника податків відсутній.

Головним управління ДПС у м. Києві здійснено запит до АТ «Українська залізниця» від 26 травня 2022 року вих. №28262/6/26-15-13-03-10 щодо зареєстрованих вантажних вагонів за боржником Товариство з обмеженою відповідальністю «Стиль-Кепітал», про що отримано відповідь довідкового характеру про наявність у боржника 66 вагонів (вих. №49/371 від 13 червня 2022 року).

Не погоджуючись з такими діями та рішеннями (податковою вимогою, рішенням про опис майна у податкову заставу, діями щодо складання опису майна від 31 січня 2022 року), позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 14.1.39 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з положеннями пункту 14.1.153 статті 14 Податкового кодексу України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно частини 1 пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Отже, податкова вимога надсилається якщо є податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк.

Узгодження грошового зобов`язання здійснюється шляхом надіслання контролюючим органом платнику податків податкового повідомлення - рішення та можливістю оскаржити таке рішення платником податку в адміністративному чи судовому порядку.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (абзац четвертий пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України).

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (пункт 59.3 статті 59 Податкового кодексу України).

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4 статті 59 Податкового кодексу України).

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (пункт 88.1 статті 88 Податкового кодексу України).

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення (пункт 88.2 статті 88 Податкового кодексу України).

Згідно підпункту 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 ПК України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац шостий пункту 89.2 статті 89 Податкового кодексу України).

Майно платника податків звільняється з податкової застави, зокрема, з дня отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку.

Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1-93.1.5 пункту 93 цієї статті (пункт 93.2 статті 93 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 8 Розділу І Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 16 червня 2017 року №586 (далі - Порядок №586) день виникнення права податкової застави визначається на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючих органів відповідно до законодавства.

Згідно з п. 9 Розділу І Порядку №586, право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 статті 89 глави 9 розділу II Кодексу, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Згідно з п. 10 розділу І Порядку №586, право податкової застави не поширюється на майно, визначене підпунктом 87.3.7 пункту 87.3 статті 87 глави 9 розділу II Кодексу.

Згідно з приписами п. 87.3. ст. 87 ПК України, не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків, зокрема, майно платника податків, надане ним у заставу іншим особам (на час дії такої застави), якщо така застава зареєстрована згідно із законом у відповідних державних реєстрах до моменту виникнення права податкової застави (пп.87.3.1); майно, яке належить на правах власності іншим особам та перебуває у володінні або користуванні платника податків, у тому числі (але не виключно) майно, передане платнику податків у лізинг, оренду, схов (відповідальне зберігання), ломбардний схов, на комісію (консигнацію); давальницька сировина, надана підприємству для переробки, крім її частини, що надається платнику податків як оплата за такі послуги, а також майно інших осіб, прийняті платником податків у заставу чи заклад, довірче та будь-які інші види агентського управління (пп. 87.3.2);

Згідно з приписами ч. 1 ст. 292 Господарського Кодексу України, лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне володіння та користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Згідно з приписами ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг», фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.

Згідно приписів ч. 4, 5 ст. 6 вказаного Закону, об`єкт фінансового лізингу підлягає реєстрації у випадках та порядку, передбачених законодавством. Обтяження рухомого майна лізингом реєструється в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна у випадках та порядку, встановлених законодавством.

Обтяження нерухомого майна лізингом підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Приписами ч. 6 ст. 7 вказаного Закону визначено, що об`єкт фінансового лізингу не може бути конфісковано, на нього не може бути накладено арешт третіми особами у зв`язку з будь-якими діями або бездіяльністю лізингоодержувача, крім випадків, встановлених законом

Згідно з п. 11 Право Розділу І Порядку №586, податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повідомлення про виникнення у платника податків, що має податковий борг, права податкової застави міститься у податковій вимозі, яка надсилається відповідно до вимог статті 59 глави 4 розділу II Кодексу (пункт 12 Розділу І Порядку №586).

Згідно з пунктом 1 Розділу ІІ Порядку №586 опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу (додаток 1), яке приймається керівником контролюючого органу (його заступником або уповноваженою особою). Рішення про опис майна у податкову заставу надається платнику податків, що має податковий борг.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Порядку №586, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису майна (додаток 2). Акти опису майна реєструються у журналі реєстрації актів опису майна у податкову заставу (додаток 3).

Повноваження щодо опису майна платника податків, що має податковий борг, покладаються на податкового керуючого.

Згідно з п. 3 розділу ІІ Порядку №586, відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому разі опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Пунктом 1 Розділу VI Порядку №586 у випадках, визначених пунктом 93.1 статті 93 глави 9 розділу II Кодексу, майно платника податків звільняється з-під податкової застави, про що такому платнику надсилається повідомлення (додаток 7).

Звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів здійснюються у порядку, передбаченому пунктом 93.2 статті 93 глави 9 розділу II Кодексу (пункт 2 Розділу VI Порядку №586).

Згідно з п. 93.1 ст. 93 ПК України, майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках, передбачених статтею 55 цього Кодексу, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання; отримання платником податків згоди контролюючого органу на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 92 цього Кодексу.

Згідно з п. 93.2. ст. 92 ПК України, підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених пунктом 93.1 цієї статті.

В обґрунтування протиправності податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу позивач посилається на відсутність податкового боргу та зазначає, що податкові повідомлення-рішення від 07 вересня 2020 року №2 та №2 оскаржено в судовому порядку (адміністративна справа № 640/39666/21).

За результатом дослідження даних автоматизованої системи документообігу суду, судом встановлено, що в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала адміністративна справа №640/39666/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль-Кепітал" з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, винесених Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві, від 07 вересня 2020 року № 2 та №2 на суму 3 559 228,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 лютого 2022 року по справі № 640/39666/21 відкрито провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2022 року по справі № 640/39666/21 провадження по справі закрито. Вказаним судовим рішення встановлено, що постановою Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №640/22041/20 підтверджено правомірність винесення контролюючим органом податкових повідомлень - рішень 07.09.2020 №2. №2 які є предметом розгляду у даній справі.

Постановою Верховного Суду від 21 вересня 2021 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві задоволено. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2021 року у справі № 640/22041/20 скасовано, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 квітня 2021 року залишено в силі.

06 жовтня 2021 року представником позивача до суду подано заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а саме перегляд рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 квітня 2021 року в адміністративній справі №640/22041/20.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2021 року в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль - Кепітал» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 квітня 2021 року в адміністративній справі N 640/22041/20 - відмовлено.

14 грудня 2021 ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль-Кепітал» про відмову від апеляційної скарги на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2021 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі - задоволено.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль-Кепітал» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2021 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - закрито.

Також судом встановлено, що у провадженні судді Арсірія Р.О. перебувала адміністративна справа № 640/464/22 з аналогічним предметом розгляду яка подана тим же представником Марченко Валентиною Анатоліївною . Отже представнику позивача було відомо що в провадженні суду знаходиться позов з тих самих підстав та предмету позову. Відповідно до матеріалів справи представник позивача подав підтвердження, що позивачем не подано іншого позову(позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2022 року №640/39666/21 визнано зловживанням процесуальними правами та такими, що суперечать завданню адміністративного судочинства умисні дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль-Кепітал" щодо звернення до суду із позовами з ідентичними підставами та аналогічними предметом позову, а також з ідентичним суб`єктивним складом учасників справи (у позовній заяві № 640/464/22), що вочевидь не відповідає, суперечить базовим та недвозначним вимогам процесуального закону та є проявом явної неповаги до суду, наслідком чого є перешкоджання здійсненню судочинства, перевантаження роботи суду та накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Стиль-Кепітал" штраф.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2022 року ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2022 року по справі №640/39666/21 про закриття провадження у справі скасовано, а справу направлено до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2022 року позовну заяву по справі №640/39666/21 залишено без розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2022 року позовну заяву по справі № 640/464/22 залишено без розгляду.

При цьому, суд звертає увагу, що за результатом первинного оскарження позивачем вказаних податкових повідомлень-рішень в судовому порядку (з моменту набрання судовим рішенням по справі № 640/22041/20 законної сили), тобто, з 21 вересня 2021 року на підставі податкових повідомлень рішень від 07 вересня 2020 року №2 та № 2 за позивачем обліковується узгоджена сума податкового боргу з податку на додану вартість.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що податкова вимога від 28 січня 2022 року № 0-2659 та рішення про опис майна у податкову заставу від 28 січня 2022 року № 0-2659 винесені контролюючим органом правомірно, у відповідності до вимог чинного законодавства.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного управління ДПС у м. Києві щодо складання акту опису майна (вагонів) №24/26-15-13-03-16 від 31 січня 2022 року та зобов`язання Головного управління ДПС у м. Києві звільнити з податкової застави зареєстрованої 31 січня 2022 року за №29660979 відповідно до акту опису майна (вагонів) №24/26-15-13-03-16 від 31 січня 2022 року майно та вчинити дії щодо виключення запису про обтяження цього майна з податкової застави з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, судом встановлено наступне.

Згідно з актом опису майна від 31 січня 2022 року №24/26-15-13-03-16, податковим керуючим, на підставі рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 28 січня 2022 року №0-2659 про опис майна у податкову заставу платника податків ТОВ «Стиль-Кепітал» проведено опис майна (вагонів) в загальній кількості 66 шт., в саме вагон №58698465, №53133807, №54036827, №56223241, №52799970, №56223258, №52366077, №52199932, №56341068, №56341548, №52292471, №56325707, №55416408, №56364532, №56381213, №56364680, №56355571, №56364557, №55421556, №56356777, №56356579, №56345283, №55419964, №55420343, №56344021, №55420061, №52225414, №52291986, №55420194, №55419923, №56349418, №56355555, №52228517, №55420079, №56348915, №56349046, №55419378, №56365430, №52367109, №56348972, №56408107, №52366523, №52196565, №52292513, №55420558, №52292463, №56287303, №56349558, №56356348, №52365061, №58698515, №57910606, №58698473, №52817921, №53133781, №54036819, №58698531, №53133773, №58698523, №58698549, №57910184, №53482642, №54036801, №56223308, №56223282, №56223274.

Згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 29 серпня 2022 року, на усі вищезазначені вагони встановлено публічне обтяження, тип обтяження - податкова застава, дата реєстрації обтяження - 31 січня 2022 року за №29660979, боржник - ТОВ «Стиль-Кепітал», обтяжувач - Головне управління ДПС у м. Києві,

При цьому суд звертає увагу, що згідно з витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 28 квітня 2021 року, на вагони № 56355555, №56349046, №53482642, №55416408, №58698523, №56356348, №52365061, №54036827, №56223308, №54036801, №56408107, №56325707, №58698531, №56341548, №52292463, №52292471, №57910606, №52199932, №52367109, №56349558, №56287303, №55420558, №55419378, №54036819 вже було накладено обтяження, тип обтяження - застава рухомого майна, дата реєстрації обтяження - 28 квітня 2021 року №28810021, боржник - ТОВ «Стиль-Кепітал», обтяжувач - ТОВ «Лізинг Тайм».

Судом також встановлено, що 18 лютого 2021 року між позивачем (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Лізинг Тайм» (покупець) укладено договір поставки №01/02/2021, відповідно до якого ТОВ «Лізинг Тайм» зобов`язується оплати, а ТОВ «Стиль-Кепітал» зобов`язується продати залізничні напіввагони, що були у вжитку у кількості 24 одиниці, за ціною, вказаною у специфікації (додаток №1 доданого договору) (п. 1.1. договору); передача вагонів здійснюється на умовах DDP (станція прийому-передачі вагона на території України), згідно з правилами «Інкотермс-2010» (п. 3.1. договору); вагони передаються в розпорядження покупця на станції прийому-передачі вагонів. На підтвердження прийняття вагонів, сторони підписують акт прийому-передачі вагонів із зазначенням номерів вагонів, станції прийому-передачі і ціни вагонів за формою, зазначеною у додатку до цього договору. Датою (моментом) виконання постачальником зобов`язань по постачанню вагонів, датою поставки, датою переходу права власності на вагони, а також дату переходу від постачальника до покупця ризику випадкової загибелі або псування вагонів є дата підписання сторонами відповідного акту прийому-передачі вагонів (п. 3.3. договору).

На виконання положень вказаного договору, сторонами підписано специфікацію №1 від 18 лютого 2021 року, де зазначено наступні номери вагонів: 56355555, 56349046, 53482642, 55416408, 28698523, 56356348, 52365061, 54036827, 56223308, 54036801, 56408107, 56325707, 58698531, 56341548, 52292463, 52292471, 57910606, 52199932, 52367109, 56349558, 56287303, 55420558, 55419378, 54036819 та акти прийому передачі № 1 від 22 лютого 2021 року щодо передачі покупцеві 7 напіввагонів (№№56355555, 53482642, 54036801, 56341548, 57910606, 52199932, 54036819); №2 від 23 лютого 2021 року щодо передачі покупцеві 10 напіввагонів (№№ 56349046, 58698523, 54036827, 56408107, 56325707, 52292471, 52367109, 56349558, 56287303, 55420558); №3 від 24 лютого 2021 року щодо передачі покупцеві 7 напіввагонів (№№ 55416408, 56356348, 52365061, 56223308, 58698531, 52292463, 55419378).

Також, 18 лютого 2021 року між позивачем (лізингоодержувач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Лізинг Тайм» (лізингодавець) укладено договір фінансового лізингу №04/02-2021, згідно з яким лізингодавець зобов`язується за заявою лізингоодержувача придбати у власність від продавця (постачальника) предмет лізингу, відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та передати його у користування лізингоодержувачу на строк і умовах, викладених у цьому договорі, а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу, сплачувати лізингові платежі і виконувати інші зобов`язання, передбачені даним договором (п. 1.1. договору). Згідно зі статтею 2 вказаного договору, ціна та загальна вартість предмету лізингу зазначаються у якості додатку №1 до даного договору. Право власності на предмет лізингу за даним договором належить виключно лізингодавцю (п. 5.1 договору); лізингоодержувач не має права продавати предмет лізингу, передавати його у заставу, жодним іншим чином відчужувати предмет лізингу або обтяжувати його будь-якими зобов`язаннями чи дозволяти третім особам будь-яким чином ставити під загрозу право власності лізингодавця на предмет лізингу (п. 5.2. договору).

Згідно з додатком №1 до даного договору, предметом лізингу є 24 напіввагони (№№56355555, 56349046, 53482642, 55416408, 58698523, 56356348, 52365061, 50436827, 56223308, 54036801, 56408107, 56325707, 58698531, 56341548, 52292463, 52292471, 57910606, 52199932, 52367109, 56349558, 56287303, 55420558, 55419378, 54036819).

На виконання положень вищезазначеного договору сторонами підписано акти прийому-передачі №1 від 22 лютого 2021 року щодо передачі позивачеві 7 напіввагонів; № 2 від 23 лютого 2021 року щодо передачі позивачеві 10 напіввагонів; №3 від 24 лютого 2021 року щодо передачі позивачеві 7 напівагонів.

Додатковою угодою №1 до договору фінансового лізингу №04/02-2021 від 18 лютого 2021 року між позивачем (лізингоодержувачем), товариством з обмеженою відповідальністю «Лізинг Тайм» (лізингодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Донурлогістик» (новий лізингоодержувач), сторони, керуючись пунктом 19.1 договору фінансового лізингу від 18 лютого 2021 року №04/02-2021 прийшли взаємної згоди змінити сторону лізингоодержувача з ТОВ «Стиль-Кепітал» на ТОВ «Донурлогістик» (новий лізингоодержувач) (п. 1 додаткової угоди); лізигоодержувач передає, а новий лізингоодержувач приймає на себе всі права та обов`язки лізингоодержувача перед лізингодавцем, згідно з договором фінансового лізингу №04/03-2021 від 18 лютого 2021 року, а саме новий лізингоодержувач приймає на себе зобов`язання та отримує права на 24 напіввагони (п. 2 додаткової угоди).

31 січня 2022 року вищезазначеними сторонами укладено договір №01/01-2022 про переведення боргу за договором фінансового лізингу №04/02-2021 від 18 лютого 2021 року, згідно з умовами якого зобов`язання первісного боржника переведено на нового боржника.

29 квітня 2021 року між позивачем (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Лізинг Тайм» (покупець) укладено договір поставки №29/04/2021, відповідно до якого ТОВ «Лізинг Тайм» зобов`язується оплати, а ТОВ «Стиль-Кепітал» зобов`язується продати залізничні напіввагони, що були у вжитку у кількості 12 одиниць, за ціною, вказаною у специфікації (додаток №1 доданого договору) (п. 1.1. договору); передача вагонів здійснюється на умовах DDP (станція прийому-передачі вагона на території України), згідно з правилами «Інкотермс-2010» (п. 3.1. договору); вагони передаються в розпорядження покупця на станції прийому-передачі вагонів. На підтвердження прийняття вагонів, сторони підписують акт прийому-передачі вагонів із зазначенням номерів вагонів, станції прийому-передачі і ціни вагонів за формою, зазначеною у додатку до цього договору. Датою (моментом) виконання постачальником зобов`язань по постачанню вагонів, датою поставки, датою переходу права власності на вагони, а також дату переходу від постачальника до покупця ризику випадкової загибелі або псування вагонів є дата підписання сторонами відповідного акту прийому-передачі вагонів (п. 3.3. договору).

На виконання положень вказаного договору, сторонами підписано специфікацію №1 від 29 квітня 2021 року, де зазначено наступні номери вагонів 52228517, 56345283, 56348915, 56348972, 56349418, 56355571, 56356579, 56356777, 56364532, 56364557, 56364680, 56356430 та акти прийому передачі №11/05-2021 від 11 травня 2021 року щодо поставки покупцеві одного напіввагону (№56364532), №06/05-2021 від 06 травня 2021 року щодо поставки покупцеві 2 напіввагонів (№№52228517, 56356777); №14/05-2021 від 14 травня 2021 року щодо поставки покупцеві 1 напіввагону (№56348972); №12/05-2021 від 12 травня 2021 року щодо поставки покупцеві 1 напіввагону (№56345283); №05/05-2021 від 05 травня 2021 року щодо поставки покупцеві 7 напіввагонів (№№ 56348915, 56349418, 56355571, 56356579, 56364557, 56364680, 56365430).

Також 29 квітня 2021 року між позивачем (лізингоодержувач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Лізинг Тайм» (лізингодавець) укладено договір фінансового лізингу №01/04-2021, згідно з яким лізингодавець зобов`язується за заявою лізингоодержувача придбати у власність від продавця (постачальника) предмет лізингу, відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та передати його у користування лізингоодержувачу на строк і умовах, викладених у цьому договорі, а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу, сплачувати лізингові платежі і виконувати інші зобов`язання, передбачені даним договором (п. 1.1. договору). Згідно зі статтею 2 вказаного договору, ціна та загальна вартість предмету лізингу зазначаються у якості додатку №1 до даного договору. Право власності на предмет лізингу за даним договором належить виключно лізингодавцю (п. 5.1 договору); лізингоодержувач не має права продавати предмет лізингу, передавати його у заставу, жодним іншим чином відчужувати предмет лізингу або обтяжувати його будь-якими зобов`язаннями чи дозволяти третім особам будь-яким чином ставити під загрозу право власності лізингодавця на предмет лізингу (п. 5.2. договору).

Згідно з додатком №1 до даного договору, предметом лізингу є 12 напіввагонів (№№52228517, 56345283, 56348915, 56348972, 56349418, 56355571, 56356579, 56356777, 56364532, 56364557, 56364680, 56365430).

На виконання положень вищезазначеного договору сторонами підписано акти прийому-передачі №01/05-2021 від 05 травня 2021 року щодо передачі позивачеві 7 напіввагонів; №02/05-2021 від 06 травня 2021 року щодо передачі позивачеві 2 напіввагонів; № 03/05-2021 від 11 травня 2021 року щодо передачі позивачеві 1 напіввагону; №03/05-1-2021 від 12 травня 2021 року щодо передачі позивачеві 1 напіввагону; №04/05-2021 від 14 травня 2021 року щодо передачі позивачеві 1 напіввагону.

Додатковою угодою №1 до договору фінансового лізингу №01/04-2021 від 29 квітня 2021 року між позивачем (лізингоодержувачем), товариством з обмеженою відповідальністю «Лізинг Тайм» (лізингодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Донурлогістик» (новий лізингоодержувач), сторони, керуючись пунктом 19.1 договору фінансового лізингу від 29 квітня 2021 року №01/04-2021 прийшли взаємної згоди змінити сторону лізингоодержувача з ТОВ «Стиль-Кепітал» на ТОВ «Донурлогістик» (новий лізингоодержувач) (п. 1 додаткової угоди); лізигоодержувач передає, а новий лізингоодержувач приймає на себе всі права та обов`язки лізингоодержувача перед лізингодавцем, згідно з договором фінансового лізингу №001/04-2021 від 27 липня 2021 року, а саме новий лізингоодержувач приймає на себе зобов`язання та отримує права на 12 напіввагонів (п. 2 додаткової угоди).

31 січня 2022 року вищезазначеними сторонами укладено договір №02/01-2022 про переведення боргу за договором фінансового лізингу №01/04-2021 від 29 квітня 2021 року, згідно з умовами якого зобов`язання первісного боржника переведено на нового боржника.

27 липня 2021 року між позивачем (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Лізинг Тайм» (покупець) укладено договір поставки №27/07/2021, відповідно до якого ТОВ «Лізинг Тайм» зобов`язується оплати, а ТОВ «Стиль-Кепітал» зобов`язується продати залізничні напіввагони, що були у вжитку у кількості 30 одиниць, за ціною, вказаною у специфікації (додаток №1 доданого договору) (п. 1.1. договору); передача вагонів здійснюється на умовах DDP (станція прийому-передачі вагона на території України), згідно з правилами «Інкотермс-2010» (п. 3.1. договору); вагони передаються в розпорядження покупця на станції прийому-передачі вагонів. На підтвердження прийняття вагонів, сторони підписують акт прийому-передачі вагонів із зазначенням номерів вагонів, станції прийому-передачі і ціни вагонів за формою, зазначеною у додатку до цього договору. Датою (моментом) виконання постачальником зобов`язань по постачанню вагонів, датою поставки, датою переходу права власності на вагони, а також дату переходу від постачальника до покупця ризику випадкової загибелі або псування вагонів є дата підписання сторонами відповідного акту прийому-передачі вагонів (п. 3.3. договору).

На виконання положень вказаного договору, сторонами підписано специфікацію №1 від 27 липня 2021 року на 30 напіввагонів, де зазначено наступні номери вагонів: 52196565, 52225414, 52291986, 52292513, 52366077, 52366523, 52799970, 52817921, 53122773, 53133781, 53122807, 55419923, 55419964, 55420061, 55420079, 55420194, 55420343, 55421556, 56223241, 56223258, 56223274, 56223282, 56341068, 56344021, 56381213, 57910184, 58698465, 58698473, 58698515, 58698549, акти прийому-передачі №14/08-2021 від 14 серпня 2021 року щодо передачі покупцеві 1 напіввагону (56223274); №12/08-2021 від 12 серпня 2021 року щодо передачі покупцеві 1 напіввагону (№52292513); №11/08-2021 від 11 серпня 2021 року щодо передачі покупцеві 1 наіввагону (55419923); №10/08-2021 від 10 серпня 2021 року щодо передачі покупцеві 7 напіввагонів (№№ 52196565, 52799970, 53133807, 55419964, 56223241, 56381213, 58698465); №09/08-2021 від 09 серпня 2021 року щодо передачі покупцеві 10 напіввагонів (№№ 52291986, 52366077, 53133773, 53133781, 55420343, 55421556, 56223258, 56344021, 57910184, 58698549); №06/08-2021 від 06 серпня 2021 року щодо передачі покупцеві 1 напіввагону (№58698473); №05/08-2021 від 05 серпня 2021 року щодо передачі покупцеві 2 напіввагонів (№№55420079, 52366523); №04/08-2021 від 04 серпня 2021 року щодо передачі покупцеві 5 напіввагонів (№№ 52225414, 55420061, 56223282, 56341068, 58698515); №03/08-2021 від 03 серпня 2021 року щодо передачі покупцеві 2 напіввагонів (№№ 52817921, 55420194).

Також 27 липня 2021 року між позивачем (лізингоодержувач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Лізинг Тайм» (лізингодавець) укладено договір фінансового лізингу №04/07-2021, згідно з яким лізингодавець зобов`язується за заявою лізингоодержувача придбати у власність від продавця (постачальника) предмет лізингу, відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та передати його у користування лізингоодержувачу на строк і умовах, викладених у цьому договорі, а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу, сплачувати лізингові платежі і виконувати інші зобов`язання, передбачені даним договором (п. 1.1. договору). Згідно зі статтею 2 вказаного договору, ціна та загальна вартість предмету лізингу зазначаються у якості додатку №1 до даного договору. Право власності на предмет лізингу за даним договором належить виключно лізингодавцю (п. 5.1 договору); лізингоодержувач не має права продавати предмет лізингу, передавати його у заставу, жодним іншим чином відчужувати предмет лізингу або обтяжувати його будь-якими зобов`язаннями чи дозволяти третім особам будь-яким чином ставити під загрозу право власності лізингодавця на предмет лізингу (п. 5.2. договору).

Згідно з додатком №1 до даного договору, предметом лізингу є 30 напіввагонів (№№52196565, 52225414, 52291986, 52292513, 52366077, 52366523, 52799970, 52817921, 53122773, 53133781, 53122807, 55419923, 55419964, 55420061, 55420079, 55420194, 55420343, 55421556, 56223241, 56223258, 56223274, 56223282, 56341068, 56344021, 56381213, 57910184, 58698465, 58698473, 58698515, 58698549).

На виконання положень вищезазначеного договору сторонами підписано акти прийому-передачі №01/08-2021 від 03 серпня 202021 року щодо передачі лізингоодержувачу (позивачеві) 2 напіввагонів; №02/08-2021 від 04 серпня 2021 року щодо передачі позивачеві 5 напіввагонів; №16/02-3 від 16 лютого 2022 року щодо передачі позивачеві 24 напіввагонів; №10/02-1 від 10 лютого 2022 року щодо передачі позивачеві 1 напіввагону; №09/02-1 від 09 лютого 2022 року щодо передачі позивачеві 3 навіввагонів.

Додатковою угодою №1 до договору фінансового лізингу №04/07-2021 від 27 липня 2021 року між позивачем (лізингоодержувачем), товариством з обмеженою відповідальністю «Лізинг Тайм» (лізингодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Донурлогістик» (новий лізингоодержувач), сторони, керуючись пунктом 19.1 договору фінансового лізингу від 27 липня 2021 року №04/07-2021 прийшли взаємної згоди змінити сторону лізингоодержувача з ТОВ «Стиль-Кепітал» на ТОВ «Донурлогістик» (новий лізингоодержувач) (п. 1 додаткової угоди); лізигоодержувач передає, а новий лізингоодержувач приймає на себе всі права та обов`язки лізингоодержувача перед лізингодавцем, згідно з договором фінансового лізингу №04/07-2021 від 27 липня 2021 року, а саме новий лізингоодержувач приймає на себе зобов`язання та отримує права на 30 напіввагонів (п. 2 додаткової угоди).

31 січня 2022 року вказаними в додатковій угоді сторонами укладено договір № 003/01-2022 про переведення боргу за договором фінансового лізингу №04/07-2021 від 27 липня 20221 року

Таким чином, судом встановлено, що на підставі договорів поставки від 27 липня 2021 року №27/07/2021, від 29 квітня 2021 року №29/04/2021 та від 18 лютого 2021 року №01/02/2021 власником напіввагонів (вагонів) №№ 56355555, 56349046, 53482642, 55416408, 28698523, 56356348, 52365061, 54036827, 56223308, 54036801, 56408107, 56325707, 58698531, 56341548, 52292463, 52292471, 57910606, 52199932, 52367109, 56349558, 56287303, 55420558, 55419378, 54036819, 52228517, 56345283, 56348915, 56348972, 56349418, 56355571, 56356579, 56356777, 56364532, 56364557, 56364680, 56356430, 52196565, 52225414, 52291986, 52292513, 52366077, 52366523, 52799970, 52817921, 53122773, 53133781, 53122807, 55419923, 55419964, 55420061, 55420079, 55420194, 55420343, 55421556, 56223241, 56223258, 56223274, 56223282, 56341068, 56344021, 56381213, 57910184, 58698465, 58698473, 58698515, 58698549 являється товариство з обмеженою відповідальністю «Лізинг Тайм», датою виникнення права власності на вказані вагони є дати підписання відповідних актів здачі-приймання, тобто товариством з обмеженою відповідальністю «Лізинг Тайм» набуто право власності на вказані вагони у лютому, травні та серпні 2021 року відповідно.

Судом також встановлено, що в подальшому вказані вагони були предметом лізингу, що в силу приписів пп.87.3.2, таке майно не може бути використане як джерело погашення податкового боргу та, згідно з положеннями п. 10 розділу І Порядку №586, податкова застава не поширюється на таке майно.

Суд звертає увагу, що на підставі договорів фінансового лізингу №04/02-2021 від 18 лютого 2021 року, №01/04-2021 від 29 квітня 2021 року та № 04/07-2021 від 27 липня 2021 року, вищезазначені вагони перебували у користуванні позивача. Проте, на підставі додаткової угоди № 1 від 31 січня 2022 року до договору фінансового лізингу №04/07-2021 від 27 липня 2021 року, додаткової угоди №1 від 31 січня 2022 року до договору фінансового лізингу №04/02-2021 від 18 лютого 2021 року, додаткової годи №1 від 31 січня 2022 року до договору фінансового лізинг №01/04-2021 від 29 квітня 2021 року, позивачем передано право користування вказаним майном товариству з обмеженою відповідальністю «Донурлогістик».

Як зазначено в письмових поясненнях Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізинг Тайм», протиправність дій податкового органу щодо опису майна у податкову заставу зумовлена також і тим, що на 24 вагони 28 квітня 2021 року вже було накладено приватне обтяження, а тому податковий орган не мав права описувати таке майно у податкову заставу з подальшою реєстрацією 31 січня 2022 року публічного обтяження.

З даного приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із п. 90.1. ст. 90 ПК України, пріоритет податкової застави щодо пріоритету інших обтяжень (включаючи інші застави) встановлюється відповідно до закону.

Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна, регламентовано положеннями Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Згідно з приписами ч. 1 ст. 14 вказаного Закону, якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог.

В цій частині суд зазначає, що пріоритет права заставодержателя на задоволення забезпечених заставою вимог за рахунок предмета застави відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в заставу майно виникає з моменту укладення відповідного договору. Права та вимоги на заставне майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх виникнення. Застава має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії договору.

Вказане узгоджується із позицією ВС зазначеною у Постанові від 05 лютого 2019 року у справі №813/1662/13-а.

Також суд зазначає, що згідно із п. 87.2. ст. 87 ПК України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Суд звертає увагу, що податковим органом при складені оскаржуваного акту опису майна не було перевірено описане майно на предмет його належності позивачеві, а також щодо наявності заборон опису вказаного майна.

Оскільки описане майно за актом опису майна від 31 січня 2022 року, не належало позивачеві, на 24 вагони 28 квітня 2021 року вже було накладено приватну заставу, усі описані вагони були предметом фінансового лізингу, питання щодо належності описаного майна позивачеві податковим органом здійснено у травні 2022 року, тобто після здійснення опису майна у податкову заставу, опис майна здійснено у день отримання позивачем запиту податкового органу про виділення активів, хоча за змістом запиту боржникові податковим органом надано 15 робочих днів для надання запитуваної інформації, суд приходить до висновку про протиправність дій податкового органу щодо складання акту опису майна (вагонів) від 31 січня 2022 року №24/26-15-13-03-16.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача звільнити майно з податкової застави та вчинити дії щодо зняття арештів та обтяжень (заборон відчуження) шляхом вилучення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідних записів стосовно вищевказаного рухомого майна (транспортних засобів), суд зазначає, що оскільки вищевказане рухоме майно не могло бути використано як джерело погашення податкового боргу товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль-Кепітал», так як це майно не належить позивачеві, позовні вимоги і в цій частині також підлягають задоволенню.

Також суд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірність вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи платіжного доручення, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 29772,00 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 2481,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-243, 250, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль-Кепітал» - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві щодо складання акту опису майна (вагонів) №24/26-15-13-03-16 від 31 січня 2022 року.

3. Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, ) звільнити з податкової застави, зареєстрованої 31 січня 2022 року за № 29660979 відповідно до акту опису майна (вагонів) №24/26-15-13-03-16 від 31 січня 2022 року майно та вчинити дії щодо виключення запису про обтяження цього майна з податкової застави з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль-Кепітал» (04119, місто Київ, вулиця Зоологічна, будинок 4а, офіс 139, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, ).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя К.Ю. Гарник

Повний текст рішення суду виготовлений 07 листопада 2022 року.