Справа № 420/19954/21
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/19954/21
Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

25 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування січня 2014 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період 01.12.2015 по 28.02.2018 включно.

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 44361 гривня 58 копійок з одночасною компенсацією сум податку з доході фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та iнших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України вiд 15.01 2004 року № 44 з урахуванням раніше виплачених сум;

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03 2018 по 08.01 2019 включно із застосуванням щомісячної фіксованої iндексації 3878 гривень 02 копійки, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07 2003 року №1078;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 3878 гривень 02 копійки за період з 01.03.2018 по 08.01.2019 включно в сумі 39780 гривень 98 копійок, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 iз одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими особами тa рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 з урахуванням раніше виплачених сум;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 подати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 01.12.2011 по 08.01.2019 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , проте останньою з 01.01.2015 в нележному розмірі йому не виплачувалася індексація грошового забезпечення, що мало наслідком звернення позивача до суду де в рамках розгляду справи №420/4413/20 задоволено позовні вимоги шляхом зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення.

Разом з тим, відповідачем протиправно при обрахунку індексації позивача за період з 01.01.2015 по 28.02.2018 застосовано базовий місяць січень 2014 року, оскільки вірним є застосування січня 2008 року, оскільки саме тоді востаннє підвищувався його посадовий оклад.

Крім того, за період з 01.03.2018 по 08.01.2019 позивачу виплачена лише поточна індексація, проте в порушення абз. 4,5,6 п.5 Порядку №1078 йому не виплачено щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення в розмірі 3878,02 грн. в місяць на загальну суму 39780,98 грн.

Питання належного базового місяця та фіксованої суми індексації в рамках розгляду справи №420/4413/20 не досліджувалися, що свідчить про наявність окремого предмету спору.

Позивач вказує, що з врахуванням:

- розміру індексації 4463,15 грн, яка мала виплачуватися йому в березні 2018 року ( прожитковий мінімуму станом на березень 2018 1762,00 грн помножений на величину приросту індексу споживчих цін 253,3% станом на березень 2018 року (розрахованих з врахуванням базового місяця січня 2008 року));

- різниці в підвищенні його грошового доходу в лютому-березні 2018 року 585,13 грн (12204,14 грн 11619,01 грн),

фіксований розмір індексації, що мав виплачуватися йому з березня 2018 року мав становити 3878,02 грн, оскільки підвищення грошового доходу не перевищило розмір індексації, що мала виплачуватися в березні 2018 року, а тому від 4463,15 грн віднято різницю підвищення грошового доходу 585,13 грн, що відповідає приписам абз. 4,5,6 п. 5 Порядку №1078.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечував щодо задоволення позовних вимог, в обґрунтування чого зазначав, що визначення січня 2014 року в якості базового здійснено в межах дискреційних повноважень ВЧ НОМЕР_1 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.08.2020 у справі №420/4413/20. При цьому, підставою для відповідного визначення стало підвищення суми щомісячної додаткової грошової винагороди позивача. Щодо щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення з 01.03.2018 по 08.01.2019 ВЧ НОМЕР_1 здійснено посилання на практику Одеського окружного адміністративного суду у справах №420/9185/21, 420/9520/21, 420/15602/21, 420/15699/21, 420/15702/21 де в задоволенні аналогічних вимог позивачам відмовлено.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування січня 2014 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період 01.12.2015 по 28.02.2018 включно.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року iз одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та iнших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України вiд 15.01 2004 року № 44 з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 08.01.2019 включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення iндексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабміну України від 17.07.2003 року № 1078.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 08.01.2019 включно, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексацiп грошових доходів населення».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить зазначене рішення скасувати та задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Зокрема, апелянт при обґрунтуванні своєї позиції вказує на те, що норми Порядку №1078 на які послався суд першої інстанції не були чинні на час встановлення базового місяця для розрахунку індексації. Щодо нарахування фіксованої індексації з 01.03.2018, то збільшений розмір грошового забезпечення позивача перевищив суму індексації, а тому її нарахування є необґрунтованим.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з 01.12.2011 по 08.01.2019 проходив вiйськову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.12.2011 № 1, майора ОСОБА_3 призначено на посаду начальника відділу зберігання технічного майна відділу зберігання речового майна ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 22).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.01.2019 № 4, майора ОСОБА_3 , начальника відділу зберігання речового майна речового складу військової частини НОМЕР_1 , наказано вважати таким, що справи та посаду здав і направлено для подальшого проходження служби до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З 08 сiчня 2019 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

27 грудня 2019 року позивачем надіслано заяву до військової частини НОМЕР_1 з проханням виплатити індексацію грошового забезпечення (а.с. 9).

У відповіді від 30.04.2020 №1234 військова частина НОМЕР_1 вказала на відсутність можливості виплати індексації через відсутність механізму її нарахування за попередні періоди. В період з 01.01.2016 по 28.02.2018 були відсутні кошти для виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям. Щодо виплати індексації з 01.03.2018 командир ВЧ НОМЕР_1 рекомендував звернутися до командування частини за останнім місцем служби, оскільки розрахунок даних виплат не має відношення до ВЧ НОМЕР_1 .

Не погоджуючись та вважаючи бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду. За результатами розгляду справи №420/4413/20 рiшенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2020 року у справі:

визнано протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , за період з 01 грудня 2015 року по 08 січня 2019 року;

зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період служби з 01 грудня 2015 року по 08 січня 2019 року.

Відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) січень 2014 року в сумі 39948,26 грн., що підтверджується повідомленням про надходження коштів (а.с. 20) та визнається ВЧ НОМЕР_1 у відзиві на позовну заяву.

Наявні в матеріалах справи докази, а саме картка особового рахунку ОСОБА_1 та довідка про отримане грошове забезпечення та суми індексації за період з 01.12.2015 по 08.01.2019 підтверджують, що в лютому 2018 року його грошовий дохід становив 11619,01 грн, в березні 2018 року грошовий дохід становив 12204,14 грн (а.с. 21, 74-75).

Також в довідці про отримане грошове забезпечення та суми індексації ВЧ НОМЕР_1 наведено розрахунок індексації грошового забезпечення позивача за період з грудня 2015 по січень 2019 року з врахуванням базового місяця січня 2008 року та, зокрема, зазначенням розміру індексації, яка підлягала виплаті в лютому 2018 року 4258,75 грн (1762 грн (прожитковий мінімум) * 241,7% (величина приросту індексу споживчих цін) ).

Вважаючи протиправними дії щодо застосування січня 2014 року в якості базового для обрахунку індексації за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, а також протиправною бездіяльність щодо невиплати в повному розмірі щомісячної фіксованої індексації з 01.03.2018 по 08.01.2019 згідно приписів абз. 4,6 Порядку №1078, позивач звернувся до суду з даними позовними вимогами.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи. Зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації. Незмінність посадового окладу позивача станом на дату виникнення оскаржуваних правовідносин, що з урахуванням стабільності відносин щодо встановлених державою розмірів посадових окладів військовослужбовців свідчить про можливість встановлення січня 2008 року базовим місяцем для перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.05.2015 по 28.02.2018 включно, що підтверджує протиправні дії відповідача.

В частині вимог щодо виплати індексації в період з 01.03.2018, суд зазначав, що підвищення посадового окладу у певному місяці не тягне за собою безумовне припинення виплати індексації у подальших періодах. Суб`єкту владних повноважень з врахуванням приписів п. 5 Порядку №1078 необхідно вираховувати розмір підвищення доходу і визначати різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідної особи. При здійсненні розрахунку розміру індексації грошового забезпечення позивача з березня 2018 року Військовою частиною НОМЕР_2 безпідставно не враховано вищевказаних приписів п. 5 постанови КМУ № 1078.

Судова колегія погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За вказаного правового регулювання та з врахуванням факту оскарження рішення суду першої інстанції лише відповідачем його перегляд здійснюється лише в частині задоволених позовних вимог.

Судова колегія звертає увагу, що право позивача на індексацію грошового забезпечення встановлено та захищено рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2020 року у справі №420/4413/20, яким, зокрема: зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період служби з 01 грудня 2015 року по 08 січня 2019 року.

Предмет спірних правовідносин даної справи №420/19954/21 стосується визначення належного базового місяця для обрахунку індексації позивача, оскільки це має виключне значення для захисту його порушеного права.

ВЧ НОМЕР_1 основоположними доводами визначає посилання на власні дискреційні повноваження при визначенні базового місяця для обрахунку індексації грошового забезпечення позивача, яким на її думку є січень 2014 року, оскільки тоді ОСОБА_1 підвищено щомісячне додаткове грошове забезпечення.

Слід зазначити, що поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Стосовно дискреційних повноважень, Верховний Суд уже зазначав, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом подібних повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний і законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Наведені висновки викладені у постановах Верховного Суду, зокрема, від 13.12.2018 у справі № 802/412/17-а, від 11.04.2018 у справі № 806/2208/17, від 09.06.2022 у справі № 600/524/21-а.

Стосовно справ з подібними правовідносинами, то Верховний Суд у своїй практиці указував на те, що повноваження державних органів стосовно визначення базового місяця індексації грошового забезпечення не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 103 відсотки.

Зазначені висновки Суд виклав у постановах від 29.11.2021 у справі № 120/313/20-а, від 26.01.2022 у справі № 400/1118/21, від 20.04.2022 у справі № 420/3593/20, від 09.06.2022 у справі № 600/524/21-а.

Розтлумачивши пункти 2, 5 Порядку № 1078, у згаданих справах № 400/1118/21 і № 420/3593/20 Верховний Суд указав, що для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.

Одночасно з цим, Суд зазначив, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. Водночас нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.

Зрештою на основі аналізу наведених норм Суд дійшов висновку, що місяць, у якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Правовідносини у наведених справах і у цій справі є подібними, а відтак указаний висновок є релевантним до цієї справи.

У цьому контексті колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.

Указана постанова була чинна з 01.01.2008 до 01.03.2018.

Судова колегія звертає увагу, що з січня 2008 року посадовий оклад позивача не змінювався. Він змінився лише в березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704), якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.

Отже, відповідно до положень Порядку № 1078, саме січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 по 28.02.2018.

З огляду на вказане та з метою ефективного захисту порушеного права позивача на отримання в повному обсязі індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 по 28.02.2018, колегія суддів дійшла висновку про необхідність визначення січня 2008 року базовим місяцем для обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів позивача за вказаний період, що підтверджує вірність висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо наявності підстав для виплати індексації позивачу у визначеному розмірі в період з 01.03.2018 по 10.08.2020 (дату звільнення) з врахуванням приписів абз. 4, 6 п.5 Порядку №1078 судова колегія зазначає наступне.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабміну України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Відповідно до п.5 Порядку №1078 (в редакції станом на 01.03.2018) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Враховуючи приписи абз. 1, п. 5 Порядку №1078 вбачається, що підставою для прийняття індексу споживчих цін за 1 або 100 (фактично визначення базового місяця) є підвищення окладів особи.

З 01.03.2018 набрала чинності постанова Кабміну України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.

Таким чином, для оскаржуваного періоду з 01.03.2018 по 08.01.2019 включно індекс споживчих цін за 1 або 100 є встановленим в березні 2018 року.

Враховуючи приписи абз. 2, п.5 Порядку №1078, ст. 4 Закону України № 1282-XII, офіційні дані, що містяться на сайті Державної служби статистики України щодо індексів споживчих цін, то лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103% перевищено для військовослужбовців.

Разом з тим, підвищення тарифних ставок (окладів) та прийняття значення індексу споживчих цін у березні 2018 року за 1 або 100 відсотків не спростовують, що позивач має право на отримання виплати індексації в розмірі, який має бути встановлено відповідно до приписів абз. 4, 6 п.5 Порядку №1078.
Проаналізувавши абз. 3-5 п.5 Порядку №1078, судова колегія вбачає, що вони здійснюють правове регулювання виплати індексації за тих чи інших умов конкретно в місяці підвищення грошового доходу, яким за обставинами даної справи є березень 2018 року.

При цьому, згідно абз. 6 п. 5 Порядку №1078 до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Зазначена норма свідчить про те, що у випадку позивача якщо розмір підвищення його грошового доходу в березні 2018 року не перевищив суму індексації, що мала скластися в цьому місяці, то визначена сума індексації (як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу), має продовжуватися йому виплачуватися до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців або до дати звільнення його зі служби, якою за обставинами даної справи є 08.01.2019.

Підсумовуючи, вірне вирішення спірних правовідносин вимагає встановити співвідношення розміру підвищення грошового доходу позивача в березні 2018 року (всіх складових грошового забезпечення, які не мають разового характеру) та суму індексації, що мала скластися в цьому місяці.

Відповідно до п. 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Щодо суми індексації, яка мала скластися в березні 2018 року, то з врахуванням цифрових значень наданого апелянтом розрахунку в довідці про отримане грошове забезпечення та суми індексації (а.с. 74-75), врахування в якості базового місяця січня 2008 року, приписів п. 4, 5 Порядку №1078, даних Мінстатистики щодо індексів споживчих цін її розмір мав складати 4463,15 грн (1762,00 грн * 253,3%).
Під час встановлення співвідношення розміру підвищення грошового доходу позивача в березні 2018 року (всіх складових грошового забезпечення, які не мають разового характеру), судова колегія керується наступними нормами та наявною в матеріалах справи карткою особового рахунку ОСОБА_1 за 2018 рік (а.с. 21, 74-75).

Відповідно до п. 164.1.2, 164.2, 164.2.1 ст. 164 ПК України загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Судова колегія зазначає, що «грошовий дохід» включає в себе всі складові грошового забезпечення військовослужбовця, що відповідає ч.2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Додатково слід зазначити, що згідно п. 168.5 ст. 168 ПК України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Відповідно до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Картка особового рахунку ОСОБА_1 за 2018 рік підтверджує, що компенсація ПДФО йому нараховувалася виходячи із суми складових його грошового забезпечення, що підтверджує висновки суду апеляційної інстанції, що в якості грошового доходу слід враховувати грошове забезпечення в цілому (а.с. 21).

Відповідно до п. 1.9 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міноборони України №260 від 11.06.2008 (чинної станом на березень 2018 року) грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий.

Відповідно до п.5 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міноборони України №550 від 24.10.2016 (чинної станом на березень 2018 року) винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби одночасно з виплатою грошового забезпечення на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).

Зазначені норми та наявна картка особового рахунку позивача підтверджують, що його грошовий дохід (як сума складових які не мають разового характеру):

в лютому 2018 року становив 11619,01 грн;
в березні 2018 року становив 12204,14 грн.
За таких умов, збільшення грошового доходу ОСОБА_1 в березні 2018 року склало 585,13 грн (12204,14 грн - 11619,01 грн), що підтверджує висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для виплати позивачу з 01.03.2018 по 08.01.2019 сталого щомісячного розміру індексації відповідно до приписів абз. 4,6 п. 5 Порядку №1018, оскільки підвищення грошового доходу (585,13 грн) не перевищило розмір індексації, який мав бути виплачений позивачу в березні 2018 року (4463,15 грн).

В свою чергу відповідачем відповідні розрахунки та виплати не здійснено, що підтверджується матеріалами даної справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог у визначеній частині.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Судова колегія звертає увагу, що ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2022 апелянту відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі.

04.11.2022 відповідне платіжне доручення про сплату судового збору в повному обсязі ВЧ НОМЕР_1 надіслано до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 01 листопада 2021 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 320, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: К.В. Кравченко