Справа № 640/14131/20
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

08 листопада 2022 року м. Київ №640/14131/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в письмовому провадженні заяву позивача про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання рішення, поданої в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві

про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинит дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-XII в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 07.06.2020 №2600-0305-8/73978 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугою років на підставі довідки Офісу Генерального прокурора №21- 973зп від 15.05.2020.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи із 90% місячної заробітної плати без обмеження її максимального розміру, відповідно до довідки Офісу Генерального прокурора №21- 973зп від 15.05.2020 з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Суд вирішив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-XII (в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії);

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 07.06.2020 №2600-0305-8/73978 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугою років на підставі довідки Офісу Генерального прокурора №21- 973зп від 15.05.2020;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), обчисленої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» відповідно до довідки Офісу Генерального прокурора №21- 973зп від 15.05.2020 з урахуванням раніше проведених виплат.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2021 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2021 року - без змін.

На виконання рішення суду від 19.05.2021 Окружним адміністративним судом міста Києва 04.10.2021 видано виконавчі листи у справі №640/14131/20.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2021 відмовлено в задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №640/14131/20.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2021 та ухвалено нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві протягом одного місяця з дня прийняття цієї постанови подати до Окружного адміністративного суду міста Києва звіт про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2021 у даній справі.

Разом з тим, позивачем 05.01.2022 було подано до суду заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання рішення, поданої в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій позивач просить прийнят до розгляду дану заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду - заяву про порушення прав позивача, підтверджених рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2021 у справі №640/14131/20, які полягають у невиконанні рішення суду в повному обсязі.

Відповідачем 16.02.2022 подано до суду письмові заперечення, відповідно до яких останній зазначив про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, допущені під час виконання рішення в адміністративній справі №640/14131/20.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

Статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України України передбачено можливість визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Так, згідно з частиною першою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно із частиною другою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Частиною третьою зазначеної статті визначено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Суд зазначає, що відповідно до положень пунктів 7, 8 частини другої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення суду має містити інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформацію про хід виконавчого провадження.

Отже, виходячи з наведених вище норм права, звернення до суду із заявою відповідно до статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 805/1458/17-а, та від 27.06.2019 у справі № 807/220/18.

Таким чином, звернення рішення суду до примусового виконання, є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Судом встановлено, що на виконання вказаного рішення судом 04.10.2021 видано виконавчі листи у справі №640/14131/20.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нікітіної М.О. закінчено виконавче провадження за виконавчим листом №640/14131/20, виданого 04.10.2021, ВП №67157671.

Підставою для закінчення виконавчого провадження ВП №67157671 зазначено: згідно з наданою довідкою від 28.09.2021 вих.№3326 боржником рішення суду виконано в повному обсязі. Розпорядженням від 23.09.2021 здійснено перерахунок пенсії стягувача. Виплата заборгованості відсутня.

Із викладеного вбачається, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2021 №640/14131/20 перебувало на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ВП №67157671 та виконано в повному обсязі, що підтверджується постановою державного виконавця від 11.11.2021 ВП№67157671.

За наведеного, суд приходить до висновку про відсутність обставин протиправності дій Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві з виконання рішення суду від 19.05.2021 у адміністративній справі №640/14131/20.

Положеннями частини шостої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Водночас, суд роз`яснює, що не погоджуючись із діями відповідача щодо виконання даного рішення суду, позивач обрав неправильний спосіб захисту, оскільки у даному випадку мав оскаржити постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Керуючись статтями 248, 256, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання рішення, поданої в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративній справі №640/14131/20 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.