Справа № 500/3588/22
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3588/22

04 листопада 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баранюка А.З., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 архівної довідки №03-04/253 від 14.03.2022 про розмір заробітної плати за період роботи з квітня 1985 по червень 2000;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати для обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 архівну довіку №03-04/253 від 14.03.2022 про розмір заробітної плати за період роботи з квітня 1985 по червень 2000 та здійснити перерахунок його пенсії за віком із дати його призначення - 13.03.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач за результатами розгляду відповідної заяви та доданих до неї документів 13.03.2022 призначив позивачу пенсію за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування". Поряд із цим відповідачем не було враховано довідку про заробіток за період його трудової діяльності з квітня 1985 по червень 2000, для обчислення розміру пенсії позивача на підставі заробітної плати у Гусятинському виробничому підприємстві по енергетиці "Сільенерго". Позивач не погоджується із такою бездіяльністю відповідача, оскільки вона призвела до того, що він отримує пенсію в меншому розмірі ніж йому належить.

Ухвалою суду від 12.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У встановлений судом строк, відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що для обчислення пенсії позивачу розраховано оптимально-вигідний варіант заробітної плати до 01 липня 2000 за період з 01.05.1991 по 30.04.1996.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області при проведенні перевірки достовірності подання довідки про заробіток для обчислення пенсії № 03-04/253 від 14.03.2022 згідно первинних документів за період роботи з квітня 1985 року по червень 2000 року у Гусятинському виробничому підприємстві по енергетиці "Сільенерго" у первинних документах по батькові не вказано та не розшифровано, а саме: за 1985 рік зазначено ОСОБА_2 , за 1986-1987 роки - ОСОБА_2 , за 1988-1996, 2000 роки - ОСОБА_1 - на основі чого складений акт № 1900-1102-1/2357 від 03.06.2022.

Оскільки довідка про заробітну плату № 03-04/253 від 14.03.2022 не підтверджена первинними документами, а інших довідок Архівним відділом Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області внаслідок проведеної перевірки не надано, тому враховувати при обчисленні пенсії заробітну плату позивачу у вищевказаній довідці законних підстав немає (арк. справи 19-20).

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 13.03.2022 призначено пенсію за віком відповідно до поданої ним заяви.

Для обчислення пенсії позивачу було розраховано оптимально вигідний варіант заробітної плати до 01 липня 2020 за період з 01.05.1991 по 30.04.1996.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснило перевірку первинних документів по нарахуванню заробітної плати для виявлення достовірності подання позивачем довідки про заробіток для обчислення пенсії від № 03-04/253 від 14.03.2022 за період з квітня 1985 по червень 2000 у Гусятинському виробничому підприємстві по енергетиці "Сільенерго".

За результатами вказаної перевірки уповноваженими особами Пенсійного фонду України складено встановлено, що у первинних документах по батькові не вказано та не розшифровано, а саме: за 1985 рік зазначено ОСОБА_2 , за 1986-1987 роки - ОСОБА_2 , за 1988-1996, 2000 роки - ОСОБА_1 - на основі чого складений акт № 1900-1102-1/2357 від 03.06.2022.

Тому, оскільки відомості, вказані в архівній довідці про заробітну плату № 03-04/253 від 14.03.2022 не підтверджені первинними документами, вказану довідку про заробіток для обчислення пенсії до уваги не взято.

Про вищенаведене, відповідач повідомив позивача листом від 09.06.2022 №1900-0306-8/15744 (арк. справи 10).

Не погодившись із такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (надалі - Закон № 1058).

Частиною четвертою статті 24 Закону № 1058 визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Положеннями ст.40 Закону №1058 передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 Закону № 1058, заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Згідно з ч.1 ст.44 Закону № 1058, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію (частина третя ст.44 Закону №1058).

Згідно із статтею 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (надалі Закон № 1788), пенсії обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначається відповідно до статей 65 - 67 цього Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією.

Статтею 65 Закону № 1788 визначено, що середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Також, згідно ст.62 Закону №1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ст.101 Закону №1788 передбачено, що органи, які призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів і відшкодовують її.

Системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що за загальним правилом підставою для проведення розрахунку/перерахунку пенсії на підставі заробітної плати є первинні документи про нарахування такої заробітної плати. Видача довідок про заробітну плату проводиться підприємством, відповідно до первинних документів за нормативними документами, які дійсні на момент видачі довідки.

Пунктом 2.10 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

14.03.2022 Архівний відділ Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області видав архівну довідку №03-04/253 про заробітну плату за період з 1982 по2001 роки (арк. справи 9).

Вказана довідка видана на підставі книг нарахування заробітної плати, що спростовує твердження відповідача про те, що зазначені у ній відомості не підтверджені первинними документами.

Щодо того, що в первинних документах містяться дані, а саме: за 1985 рік зазначено ОСОБА_2 , за 1986-1987 роки - ОСОБА_2 , за 1988-1996, 2000 роки - ОСОБА_1 (по батькові позивача не вказано та не розшифровано), суд зауважує, що це є формальною неточністю, а формальні неточності в документах за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а (адміністративне провадження № К/9901/17572/18).

При цьому, усі спірні періоди роботи позивача у Гусятинському виробничому підприємстві по енергетиці "Сільенерго" підтверджено записами у його трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 29.03.1985 (арк. справи 6-8).

Отже з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо неврахування заробітної плати з 01.05.1991 по 30.04.1996 у Гусятинському підприємстві по енергетиці "Сільенерго" при визначенні розміру пенсійних виплат є протиправною.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відтак, з урахуванням наведеного, з метою ефективного захисту прав позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок пенсійних виплат ОСОБА_1 із врахуванням заробітної плати з 01.05.1991 по 30.04.1996 у Гусятинському підприємстві по енергетиці "Сільенерго".

При цьому такий перерахунок необхідно здійснити з дати призначення пенсії позивачу, оскільки довідка №03-04/253 від 14.03.2022 видана Архівним відділом Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області про заробіток позивача за 1985-2001 роки була подана позивачем разом із заявою про призначення пенсії, і як встановлено судом бездіяльність відповідача щодо неврахування зазначеної довідки при обчисленні пенсії є протиправною.

Відтак приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 9, 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Також, суд враховує, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Водночас, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, відтак, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн згідно квитанції від 05.10.2022 (арк. справи 1).

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо неврахування заробітної плати з 01 травня 1991року по 30 квітня 1996 року у Гусятинському підприємстві по енергетиці "Сільенерго" при визначенні розміру пенсійних виплат ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 13 березня 2022 року перерахунок пенсійних виплат ОСОБА_1 із врахуванням заробітної плати з 01 травня 1991року по 30 квітня 1996 року у Гусятинському підприємстві по енергетиці "Сільенерго".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на суму 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривня 40 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 04 листопада 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.