Справа № 500/2392/22
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в ухваленні додаткового судового рішення

Справа № 500/2392/22

04 листопада 2022 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 у справі №500/2392/22 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - задоволено в повному обсязі. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо зменшення відсоткового розміру пенсії ОСОБА_1 з 71% до 70 % відповідних сум грошового забезпечення при проведенні її перерахунків з 01 січня 2016 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у порядку і розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших категорій осіб», виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 71% сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.

27.10.2022, на адресу суду надійшла заява позивача, у якій він просить суд винести додаткове рішення у адміністративній справі № 500/2392/22, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії у розмірі 71% відповідних сум його грошового забезпечення з урахуванням оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.12.2019 за вих. № 2021/0490 від 02.06.2021 починаючи з 01 січня 2016 року.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що в даний час йому стало відомо від ГУ ПФУ в Тернопільській області, що перерахунок його пенсії на підставі рішення суду у даній судовій справі (з розрахунку 71% від розміру його грошового забезпечення) - проведено відповідачем тільки за період з 01.01.2016 по 01.12.2019, при цьому позивач вказує, що ним встановлено, що починаючи з 01.12.2019 пенсію продовжують нараховувати тільки з розрахунку 71% від розміру грошового забезпечення без врахування оновленої довідки про грошове забезпечення, яку видано Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області» за вих. № 2021/0490 від 02.06.2021.

Позивач, покликаючись на неналежне виконання судового рішення у цій справі відповідачем, зокрема в частині проведеного перерахунку його пенсійної виплати за період з 01.12.2019 з розрахунку пенсії у визначеному відсотку та з врахуванням оновленої довідки від 02.06.2021 №2021/0490 просить суд або винести додаткове рішення у цій справі або роз`яснити відповідачу прийняте 15.07.2022 судове рішення щодо способу його виконання.

Розглянувши наявні матеріали справи судом встановлено наступне.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що позивач ОСОБА_1 є пенсіонером Міністерства внутрішніх справ України, та з 1998 року йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 71% грошового забезпечення (вислуга років складає 27 років).

Судом враховано, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області двічі здійснено перерахунок пенсійної виплати позивача, а саме:

- перерахунок з 01.01.2016 відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»;

- перерахунок з 01.12.2019 на підставі виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області» оновленої довідки від 02.06.2021 №2021/0490 про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року (рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.12.2021 у справі №500/7523/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії позивачу на підставі виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області» оновленої довідки від 02.06.2021 №2021/0490 про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, починаючи з 01.12.2019, із урахуванням проведених виплат).

При проведенні кожного з перерахунків, - як на підставі вказаних постанов Кабінету Міністрів України так і на підставі оновленої довідки від 02.06.2021 №2021/0490 на виконання судового рішення у справі №500/7523/21, - відповідач визначив розмір пенсії позивача з розрахунку 70% грошового забезпечення, а не з розрахунку 71%, покликаючись на те, що відповідно до статті 13 Закону № 2262-XII максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом було зазначено, що спір у цій справі виник не з підстав правомірності проведених позивачу з 01.01.2016 та з 01.12.2019 перерахунків його пенсійної виплати, оскільки правомірність їх проведення, зокрема з урахуванням оновленої довідки №2021/0490 від 02.06.2021, вже встановлено в межах судової справи №500/7523/21, рішення у якій набрало законної сили та підлягає до виконання органом пенсійного фонду. Відповідно, спірним у межах даної судової справи є лише зменшення пенсійним органом відсоткового значення розміру пенсії позивача при здійсненні вказаних перерахунків, а саме: з 01.01.2016 на підставі Постанови № 103 та з 01.12.2019 при здійсненні перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки від 02.06.2021 №2021/0490 про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року, з 71% до 70% сум грошового забезпечення.

З метою ефективного захисту прав позивача, судом задоволено позовні вимоги позивача шляхом:

визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років позивача з 71% до 70% відповідних сум грошового забезпечення та про необхідність поновлення прав позивача шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перерахувати та виплатити позивачу пенсію за вислугу років виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 71% від відповідних сум грошового забезпечення, зазначених починаючи з 01.01.2016, з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому суд зазначає, що задовольнити позовні вимоги позивача шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з 01.01.2016 виходячи з 71 процентів відповідних сум його грошового забезпечення «в тому числі з урахуванням оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.12.2019 за вих. № 2021/0490 від 02.06.2021» є безпідставним, оскільки необхідність виплати пенсії позивача з урахуванням сум, визначених у вказаній довідці вже вирішено судом у межах іншої судової справи (№500/7523/21), а спірним в межах вже цієї судової справи є виплата пенсії позивачу після її перерахунку по довідці №2021/0490 від 02.06.2021, однак виходячи вже з неналежного відсоткового розміру грошового забезпечення позивача (70%, а не 71%).

Суд наголошує, що в ході розгляду даної судової справи судом встановлено "право" позивача на проведення перерахунків (з 01.01.2016, з 01.12.2019) та виплату його пенсії з розрахунку "71% його грошового забезпечення", а не повторне встановлення підстав для здійснення таких перерахунків (як-от наявність оновленої довідки, чи постанови Кабінету Міністрів України), з огляду на що, на переконання суду, задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перерахувати та виплатити позивачу пенсію за вислугу років виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 71% від відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016, з урахуванням раніше виплачених сум відповідає предмету та підставам позову та виключає будь-яке двояке трактування в частині періоду такого перерахунку, так як формулювання "з 01.01.2016", при встановлені судовим рішенням обставин справи, - не передбачає виокремлення суб`єктом владних повноважень на його власний розсуд періодів таких перерахунків.

Питання, які вирішує суд при ухваленні рішення визначені статтею 244 КАС України. Так, під час ухвалення рішення суд вирішує: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Частина перша статті 252 КАС України передбачає, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання стосовно однієї із заявлених позовних вимог, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 252 КАС України.

Частиною третьою статті 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для формулювання правового висновку щодо застосування статті 252 КАС України, відповідно до якого додаткове рішення у справі після його ухвалення стає невід`ємною частиною основного рішення по суті позовних вимог, отже, незалежно від результату вирішення ним передбачених частиною першою статті 252 КАС України вимог або питань, процесуальна форма його викладення та порядок його оскарження є таким, що і для основного рішення у справі. Означені у частині першій статті 252 КАС України питання не можуть вирішуватись по суті шляхом постановлення ухвали про відмову в ухваленні додаткового судового рішення. Така ухвала постановляється виключно у випадку відсутності передбачених законом підстав для ухвалення додаткового судового рішення.

У випадку, коли суд визнає, що ним не було вирішено одну із заявлених позовних вимог, то суд має ухвалити судове рішення у формі "додаткового рішення" або "додаткової постанови" з урахуванням форми ухваленого основного судового рішення.

Зазначену правову позицію займає Верховний Суд у постанові від 19.03.2020 по справі № 640/6209/19.

У рішенні Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 по справі №500/2392/22 вирішено всі заявлені позивачем позовні вимоги, що видно з описової, мотивувальної та резолютивної частин вказаного судового рішення.

Всі позовні вимоги розглянуто та вирішено по суті із прийняттям рішення, що видно з мотивувальної та резолютивної частин судового рішення.

За вказаних обставин підстави для ініціювання ухвалення додаткового рішення у даній адміністративній справі, які передбачені частиною першою статті 252 КАС України, відсутні, а тому суд постановляє ухвалу про відмову в ухваленні додаткового рішення. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Керуючись статтями 248, 252, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в ухваленні додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено 04 листопада 2022 року.

Головуючий суддя Мірінович У.А.