Справа № 620/5654/22
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2022 року м. Чернігів Справа № 620/5654/22

Чернігівський окружний адміністративний суд:

під головуванням судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Васил`євої А.М.,

представника позивача Кулика О.А.,

представника відповідача Полегешко Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІЛАБ" до Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового - рішення,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРІЛАБ» (далі також ТОВ «АГРІЛАБ», позивач) до Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі також ГУ ДПС, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 14.06.2021№2742/25010700.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірне рішення прийнято за результатами перевірки в період дії мораторію на їх проведення. Водночас мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України. Позаяк мораторій встановлено нормативно-правовим актом, який має вищу юридичну силу та зміни до якого вносяться виключно шляхом внесення змін саме до цього Кодексу. Крім того, позивач зазначає, що запити податкового органу про надання інформації суперечать положенням абзацу 7 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, тому підстави для видачі наказу та призначення перевірки були відсутні. Отже, вказані обставини призводять до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Що стосується господарських операцій з контрагентами позивача, то вони підтверджені первинними документами, а висновки контролюючого органу щодо недоліків у документах бухгалтерського обліку, порушень кримінальних проваджень відносно контрагентів позивача, не підтвердження наявності трудових ресурсів, відсутністю ланцюгу придбання послуг, на думку позивача, є упередженими, а відтак, не можуть бути покладені в основу рішень.

31.08.2022 ухвалою суду провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Представником відповідача подано відзив. У відзиві податковий орган позов не визнає, просить відмовити у задоволенні, посилаючись на те, що за первинними документами, наданими позивачем в ході перевірки та даними інформаційних баз даних ДФС ІС «Податковий блок», Єдиного реєстру податкових накладних за перевіряємий період по контрагентам позивача неможливо встановити зміст й обсяг господарських операцій. Водночас наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій та мають підтверджуватися належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції. Відповідно, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції. Щодо призначення та проведення перевірки, то вона проведена відповідно до положень постанови КМУ від 03.02.2021р. №89 "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок", яка, на час її проведення, була чинною, а отже, є законною.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з доводів, наведених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні з мотивів, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ТОВ «АГРІЛАБ» зареєстровано як юридичну особу 01.09.2014. Основний вид діяльності за КВЕД 74.90 інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у., що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ( т. 2 а.с. 6-9)

У період з 27.04.2021 по 05.05.2021 у ТОВ «АГРІЛАБ» проведена документальна позапланова перевірка щодо правомірності формування податкової звітності з податку на додану вартість за період діяльності жовтень 2019 року по взаємовідносинам з ТОВ «КЕРІНГ СИСТЕМ» та з ТОВ «ПРОТЕКТОРТОРГ»; за листопад 2019 року по взаємовідносинам з ТОВ «КЛІАРЛОГІСТІК КОМПАНІ» (т.1 а.с. 35).

За результатами зазначеної перевірки, ГУ ДПС у Чернігівській області складено акт від 11.05.2021 № 2168/07/39370348, яким встановлено порушення п.44.1 ст.44,п.185.1 ст.185, п.198.1,п.198.3,п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200,п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами і доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість, що сплачується до державного бюджету всього на суму 807963 грн ПДВ. в т.ч.: жовтень 2019 - 598275 грн, листопад 2019 - 209688 грн.

Такий висновок контролюючого органу щодо порушення позивачем норм податкового законодавства обґрунтовано наступним.

Щодо ТОВ «КЕРІНГ-СИСТЕМ»: - «… в актах приймання виконаних будівельних робіт ТОВ «КЕРІНГ СИСТЕМ» зазначено лише загальне найменування робіт та їх вартість без конкретизування кількості відпрацьованих годин, перелік використаних ресурсів та частина їхньої вартості, яка включена до вартості робіт, що робить неможливим встановлення змісту й обсягу господарської операції. Водночас контролюючим органом не встановлено наявності у контрагента власного або орендованого обладнання для виконання будівельних операцій, інструменту, технічного персоналу, наявність якого обумовлюється не лише специфікою обумовлених операцій, а також і умовами договору, виходячи з обсягу робіт й задекларованих операцій. Не встановлено й обставин залучення контрагентом інших осіб для забезпечення виконання обумовлених договором із позивачем зобов`язань. Так, умовами п.9.3 договору передбачено права Підрядника залучати за згодою Замовника до виконання цього Договору третіх осіб (субпідрядників), проте, ні в ході проведення перевірки ні до заперечення ТОВ «АГРІЛАБ» не надавались жодні документи щодо такої згоди та які треті особи (субпідрядники) були залучені. Крім нього, оперативним управлінням ГУ ДФС у м. Києві 29.01.2020 внесені відомості до АІС «СФП» стосовно ТОВ «КЕРІНГ СИСТЕМ» на підставі матеріалів, які свідчать про непричетність гр. ОСОБА_1 до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «КЕРІНГ СИСТЕМ». У подальшому, зібрані матеріали направлено до СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві для прийняття рішення та використання в рамках кримінального провадження №0000291 від 04.04.2019, що класифікується за ч.2 ст.205-1, ч.3 ст.212 Кримінального кодексу України (далі - КК України). Крім того, за даними Єдиного реєстру судових рішень (ухвала Оболонського районного суду міста Києва від 31.01.2020 у справі №756/1186/20, провадження №1-кс/756/300/20), ТОВ «КЕРІНГ СИСТЕМ» визнається фігурантом у кримінальному провадженні №0000227 від 18.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.212 КК України. Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні проведено ряд обшуків в офісних приміщеннях, в т.ч. за адресою м. Київ, вул. Богатирська, 1, в ході яких виявлено та вилучено грошові кошти на суму 3292405 грн, печатки ряду підприємств, серед яких вилучені 2 печатки ГОВ «КЕРІНГ СИСТЕМ».

Щодо ТОВ «ПРОТЕКТОРТОРГ»: «… не задекларовано податкові зобов`язання в сумі 206909 грн по взаємовідносинам з ТОВ «АГРІЛАБ», декларація за жовтень 2019 - не визнана як податкова звітність. В актах приймання виконаних будівельних робіт ТОВ «ПРОТЕКТОРТОРГ» зазначено лише загальне найменування робіт та їх вартість без конкретизування кількості відпрацьованих годин, перелік використаних ресурсів та частина їхньої вартості яка включена до вартості робіт, що робить неможливим встановлення змісту й обсягу господарської операції. При цьому не встановлено наявності у контрагента власного або орендованого обладнання для виконання будівельних операцій, інструменту, технічного персоналу, наявність якого обумовлюється не лише специфікою обумовлених операцій, а також і умовами договору, виходячи з обсягу робіт й задекларованих операцій. Не встановлено й обставин залучення контрагентом інших осіб для забезпечення виконання обумовлених договором із позивачем зобов`язань. Так, умовами п.3.1.7 договору передбачено права Підрядника виконати роботи своїми силами і засобами або з залученням субпідрядників чи інших осіб за згодою Замовника, проте, ні в ході проведення перевірки ні до заперечення ТОВ «АГРІЛАБ» не надавались жодні документи щодо такої згоди та які субпідрядників чи інших осіб були залучені. ТОВ «ПРОТЕКТОРТОРГ» - платник ПДВ з 01.09.2019р., з квітня 2020р. не звітує; податкова декларація з ПДВ за жовтень 2019р. - не визнана як податкова звітність (історія подання) відповідно до п. 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРНП, затвердженого постановою КМУ від 11.12.2019р. №1165 прийнято Рішення про відповідність платника податку па додану вартість критеріям ризиковості платника податку (21.10.2020р. №56890). Свідоцтво платника ПДВ анульовано 11.01.2021р. рішенням контролюючого органу (по причині 39-відсутність поставок, ненадання декларацій)».

Щодо ТОВ «КЛІАРЛОГІСТІК КОМПАНІ» : «… відсутність реального (законного) джерела походження послуг но ланцюгу постачання, невідповідність придбаних послуг з реалізованими по ланцюгу постачання, нереальності їх виробництва власним трудовим і виробничим ресурсом. ГУ ДПС у Кіровоградській області узагальнено податкову інформацію щодо ТОВ «КЛІАРЛОГІСТІК КОМПАНІ» за період вересень - листопад 2019 року та не підтверджено податкові зобов`язання і податковий кредит платника; встановлено відсутність можливості фактичного здійснення господарських операцій з придбання - продажу товарів та послуг -підприємство не відображає у податковій звітності інформацію, що свідчила б про наявність у нього основних фондів та об`єктів оподаткування, які необхідні для здійснення задекларованих господарських операцій, зокрема зберігання, навантаження, розвантаження, транспортування та зберігання ТМЦ, а також відсутнє придбання відповідних послуг у необхідних обсягах. Оперативним управлінням ГУ ДФС у Кіровоградській області встановлено відсутність платника за податковою адресою. З урахуванням зазначеного, ГУ ДПС у Кіровоградській області щодо ТОВ «КЛІАРЛОГІСТІК КОМПАНІ» встановлено неправомірне складання і подання податкових накладних на реєстрацію в ЄРПП на порушення норм п. н. «а»/«б» н. 185.1 ст. 185, ст. 187.1 ст. 187. пп.201.1, 201.7, 201.10 ст.201 ПК України, визначення платником сум податкових зобов`язань на загальну суму ПДВ 23253295,73 грн, в т.ч. на ТОВ «АГРІЛАБ» на суму 1048437,50 грн крім того ПДВ 209687,5 грн за листопад 2019 року».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України зокрема передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (далі-ПК України) органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Так, ГУ ДПС у Чернігівській області 26.04.2021 видано наказ № 648-п про проведення документальної позапланової перевірки у ТОВ «АГРІЛАБ» на підставі вимог підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 та статті 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, постанови КМУ від 03.02.2021р. №89 "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок" та постанови КМУ від 30.09.2020 №893 "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби".

Згідно з пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (в редакції на момент винесення наказу) установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, протягом 10 календарних днів з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом.

На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Тобто, вимоги пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України пов`язані та прямо відсилають до актів Кабінету Міністрів України, на підставі яких завершується дія карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 9 грудня 2020 року № 1236 установлено з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року на території України карантин.

Кабінетом Міністрів України на момент прийняття спірного наказу не приймалось рішення про завершення дії карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а відтак, діяв мораторій на проведення документальних планових перевірок платників податків.

Відповідно до вимог пункту 4 розділу II Закону України від 17 вересня 2020 року №909-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік»» на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

На підставі цієї норми Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №89 від 3 листопада 2021 року «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірки», якою скорочено строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб:

- тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 р. та не були завершеними;

- документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу;

- документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та/або 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, суб`єктів господарювання реального сектору економіки, які сформували податковий кредит за рахунок оформлення ризикових операцій з придбання товарів/послуг (із переліку ризикових платників податків, визначених у межах роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування оприлюднених у засобах масової інформації фактів можливих корупційних дій посадових осіб органів державної влади, які призвели до значних втрат дохідної частини Державного бюджету України, утвореної відповідно до Постанови Верховної Ради України від 24 квітня 2020 року №568-ІХ);

- документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями;

- документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.12, 78.1.14, 78.1.15, 78.1.16 пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

Водночас, мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України ( в редакції на момент спірних правовідносин) та вказана норма в частині обмежень на проведення планових перевірок, була чинною, її дія не зупинялась.

Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Податкового кодексу України, зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

Тобто, зміна приписів Податкового кодексу України здійснюється виключно законами про внесення змін до Кодексу, відповідно зміна строків, дії мораторію може бути здійснення виключно шляхом прямого внесення змін до Податкового кодексу України.

Отже, Кабінет Міністрів України не наділений повноваженнями щодо відновлення проведення податкових перевірок або скорочення строку дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, позаяк мораторій встановлено нормативно-правовим актом, який має вищу юридичну силу та зміни до якого вносяться виключно шляхом внесення змін саме до цього Кодексу (ст. 2 ПК України).

Відповідно до пункту 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

За загальним правилом вирішення колізій, передбаченим частиною третьою статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Відповідно, за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у Податковому кодексу України, з одного боку і в постанові Кабінету Міністрів України з іншого боку - застосуванню підлягають положення і правила саме Податкового кодексу України.

Таким чином, ураховуючи вищевикладене, податковий орган, фактично після прийняття постанови «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» від 3 лютого 2021 року № 89, був не наділений повноваженнями здійснювати проведення документальної позапланової перевірки.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що судовим рішення у справі № 640/18314/21 постанова КМУ від 3 лютого 2021 року № 89 визнана протиправною та нечинною.

У постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18, Верховний Суд погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення - рішення. З урахуванням цього Суд касаційної інстанції зазначив про відсутність необхідності перевірки порушення позивачем вимог Податкового кодексу України, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання.

Отже, зміст висновків наведених постанов свідчить, що установивши таке порушення процедури проведення перевірки, наслідком якого є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин, що слугували підставою ухвалення суб`єктом владних повноважень індивідуальних актів, суд не може переходити, з огляду на викладену вище сталу і послідовну практику Верховного Суду, відступу від якої у встановленому законом порядку не здійснювалося.

У той же час суд вважає за необхідне надати оцінку й іншим доводам відповідача, а саме, що за первинними документами, наданими позивачем в ході перевірки та даними інформаційних баз даних ДФС ІС «Податковий блок», Єдиного реєстру податкових накладних за перевіряємий період по контрагентам позивача неможливо встановити зміст й обсяг господарських операцій.

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до підпункту 14.1.181. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Статтею 198 Податкового кодексу України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У відповідності до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Приписами пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Нормами частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, аналізуючи вказані норми, суд дійшов висновку, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів, робіт та послуг, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, які містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Як видно з матеріалів справи, позивач на підтвердження господарських операцій з контрагентами, надав відповідачу наступні документи :

-ТОВ « КЕРІНГ СИСТЕМ»: копія довіреності № 14/10/19-д від 14.10.2019; копія договору підряду № 14/03-19 від 14.03.2019; копія додатку № 1 до Договору підряду від 14.03.2019 (Протокол погодження договірної ціни на виконання комплексу робіт); копія додатку № 2 до Договору підряду від 14.03.2019 (Договірна ціна на виконання комплексу робіт); копія акту від 30.09.2019 приймання-передачі матеріалів та інших матеріальних ресурсів до договору підряду № 14/03-19 від 14.03.2019; копія довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2019р. від 17.10.2019; копія акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2019р. від 17.10.2019; копія платіжного доручення № 6358 від 15.11.2019р.; копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 за 4 квартал 2019р.; копія картки рахунку 631 за 4 квартал 2019р.; копія картки рахунку 311 за 15.112019; копія договору підряду № 14/08-19 від 14.08.2019; копія додатку № 1 до Договору підряду № 14/08-19 від 14.08.2019 (Протокол погодження договірної ціни на виконання комплексу робіт); копія Додатку № 2 до Договору підряду № 14/08-19 від 14.08.08.2019 (Договірна ціна на виконання комплексу робіт); копія акту від 25.09.2019 приймання-передачі матеріалів та інших матеріальних ресурсів до Договору підряду № 14/08-19 від 14.08.2019; копія довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2019р. від 21.10.2019; копія акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2019р. від 21.10.2019; копія платіжного доручення № 6447 від 04.12.2019р.;копія картки рахунку 631 за 4 квартал 2019 р; копія картки рахунку 311 за 04.12.2019; копія договору підряду № 16/08-19 від 16.08.2019; копія додатку № 1 до Договору підряду № 16/08-19 від 16.08.2019 (Протокол погодження договірної ціни на виконання комплексу робіт); копія додатку № 2 до Договору підряду № 16/08-19 від 16.08.2019 (Договірна ціна на виконання комплексу робіт); копія акту від 25.09.2019 приймання-передачі матеріалів та інших матеріальних ресурсів до Договору підряду № 16/08-19 від 16.08.2019; копія акту від 15.10.2019 приймання-передачі матеріалів та інших матеріальних ресурсів до Договору підряду № 16/08-19 від 16.08.2019; копія довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2019р. від 18.10.2019; копія акту № 1 приймання виконаних робіт будівельних робіт за жовтень 2019р. від 18.10.2019; копія платіжного доручення № 6418 від 28.11.2019р; копія картки рахунку 631 за 4 квартал 2019р; копія картки рахунку 311 за 28.11.2019; копія договору підряду № 04/09-19 від 04.09.2019; копія додатку №1 до Договору підряду № 04/09-19 від 04.09.2019 (Протокол погодження договірної ціни на виконання комплексу робіт);копія додатку № 2 до Договору підряду № 04/09-19 від 04.09.2019 (Договірна ціна на виконання комплексу робіт); копія акту від 30.09.2019 приймання-передачі матеріалів та інших матеріальних ресурсів до Договору підряду № 04/09-19 від 04.09.2019; копія довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2019р. від 23.10.2019; копія акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2019р. від 23.10.2019; копія платіжного доручення № 6449 від 09.12.2019; копія картки рахунку 631 за 4 квартал 2019р; копія картки рахунку 311 за 09.12.2019.

- ТОВ «ПРОТЕКТОРТОРГ»: копія договору підряду № 02/09-19 від 02.09.2019; копія додатку № 1 до Договору підряду № 02/09-19 від 02.09.2019 (Протокол погодження договірної ціни);копія додатку № 2 до Договору підряду № 02/09-19 від 02.09.2019 (Договірна ціна на виконання комплексу робіт); копія акту від 26.09.2019 приймання-передачі матеріалів та інших матеріальних ресурсів до Договору підряду № 02/09-19 від 02.09.2019; копія довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2019р. від 18.10.2019; копія акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2019р. від 18.10.2019; копія платіжного доручення № 6359 від 15.11.2019; копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 за 4 квартал 2019р; копія картки рахунку 631 за 4 квартал 2019р; копія картки рахунку 311 за 15.11.2019; копія договору підряду № 03/09-19 від 03.09.2019; копія додатку № 1 до Договору підряду № 03/09-19 від 03.09.2019 (Протокол погодження договірної ціни на виконання комплексу робіт);копія додатку № 2 до Договору підряду № 03/09-19 від 03.09.2019(Договірна ціна на виконання комплексу робіт);копія акту від 26.09.2019 приймання-передачі матеріалів та інших матеріальних ресурсів до Договору підряду № 03/09-19 від 03.09.2019р; копія довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2019р. від 24.10.2019; копія акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2019р. від 24.10.2019; копія платіжного доручення № 6381 від 21.11.2019р; копія картки рахунку 631 за 4 квартал 2019р; копія картки рахунку 311 за 21 листопада 2019р. Всі зазначені господарські операції відображені на рахунку бухгалтерського обліку 1522 «Виготовлення та модернізація основних засобів» в жовтні 2019 року.

- ТОВ «КЛІАРЛОГІСТІК КОМПАНІ»: копія договору про надання послуг № 18/10/19 від 18.10.2019; копія додатку № 1 до Договору про надання послуг № 18/10/19 від 18.10.2019; копія завдання на надання послуг з розроблення рекомендацій по системі удобрення сільськогосподарських культур (додаток № 2 від 11 листопада 2019р. до Договору про надання послуг № 18.10.2019); копія результатів лабораторного аналізу зразків ґрунту (Додаток № 1 до Завдання на надання послуг з розроблення рекомендацій по системі удобрення сільськогосподарських культур); копія історії полів (культури, що вирощувалися, їх площі та урожайність) (Додаток №2 до Завдання на надання послуг з розроблення рекомендацій по системі удобрення сільськогосподарських культур); копія планових культур на наступні роки та їх урожайність (Додаток № 3 до Завдання на надання послуг з розроблення рекомендацій по системі удобрення сільськогосподарських культур); копія фактичного стану поля (виконані заходи із обробітку ґрунту, внесені мінеральні добрива на момент відбору) (Додаток № 4 до Завдання на надання послуг з розроблення рекомендацій по системі удобрення сільськогосподарських культур); копія системи удобрення культури-попередника (Додаток № 5 до Завдання на надання послуг з розроблення рекомендацій по системі удобрення сільськогосподарських культур); копія акту надання послуг № 14 від 15.11.2019; копія висновку із системи удобрення сільськогосподарських культур по полях; копія платіжного доручення № 6477 від 13.12.2019; копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 за листопад 2019р.; копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 за грудень 2019р; копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 за 01.01.2020-27.01.2020р; копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 за 4 квартал 2019р; копія картки рахунку 631 за 4 квартал 2019р; копія картки рахунку 311 за 13.12.2019р. Дана господарська операція віднесена до витрат підприємства в листопаді 2019р. Вказані первинні документи містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Наявність вказаний первинних документів визнається відповідачем.

Отже, суд встановив, що позивачем дотримано вимоги щодо документування та підтвердження здійснених господарських операцій первинними документами відповідно до вимог пункту 44.1 статті 44 ПК України, статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», які свідчать про реальні зміни у майновому стані сторін та дають підстави вважати, що господарські операції, спрямовані на виконання вказаних правочинів, дійсно відбулися та є економічно виправданими.

Посилання відповідача на податкову інформацію щодо контрагентів позивача як на підставу для відмови в задоволенні позову, на переконання суду, є помилковим, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку. У разі підтвердження факту отримання товарно-матеріальних цінностей та послуг платник не може відповідати за порушення, допущені постачальниками, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цих осіб. Проте, посадовими особами відповідача під час здійснення контрольного заходу таких обставин не встановлено.

З приводу посилання відповідача на наявність кримінального провадження № 0000, що кваліфікується за частиною другою статті 205-1 частиною третьою статті 212 Кримінального кодексу України, за господарськими операціями з ТОВ «КЕРІНГ-СИСТЕМ» , то вони не прийняті до уваги судом, оскільки відповідно до положень частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, проте відповідачем, всупереч вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, такого доказу як вирок надано не було.

Оцінка документів як письмових доказів здійснюється відповідно до положень процесуального принципу допустимості доказів, закріпленого в статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною другою якої визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Сама собою наявність кримінальних проваджень за фактами фіктивного підприємництва не є беззаперечним доказом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків усіх господарських операцій, здійснених між платником та його контрагентами. Під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним щодо дійсного стану правосуб`єктності своїх постачальників і реально отримати від них товари (роботи/послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Наведене правозастосування відповідає висновку Верховного Суду, викладеному, зокрема, в постановах від 09.07.2020 у справі № 826/9561/17, від 04.09.2020 у справі № 1640/2783/18, від 25.09.2019 у справі № 817/992/15.

При цьому, ні вироків, ні жодних доказів, встановлених у ході здійснення кримінальних проваджень, які б свідчили про нереальний характер господарських операцій між позивачем та вказаним контрагентом, відповідач суду не надав.

Таким чином, є необ`єктивними доводи контролюючого органу щодо неправомірності відображення позивачем даних податкового обліку за оспорюваними господарськими операціями.

Також, Великою Палатою Верховного Суду від 07.07.2022 прийнято постанову у справі №160/3364/19, якою відступлено від висновку Верховного Суду України щодо поширення на податкові правовідносини норму статті 205 Кримінального кодексу України та визнано необґрунтованими висновок Верховного суду України про те, що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, у зв`язку із чим господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

При цьому Велика Палата Верховного Суду вказала, що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Отже, якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.

Таким чином, сам собою факт використання первинних документів з недостовірними даними для підтвердження обставин здійснення господарської операції не повинен автоматично вказувати на безпідставність даних податкового обліку. Натомість контролюючий орган має довести, що платник податків, приймаючи від контрагентів та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності. А це також пов`язано з фактичною можливістю й економічною доцільністю перевірки самим платником податків достовірності відомостей, які були включені до первинних документів. Мають бути наявні докази того, що розумними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у їх змісті.

Проте такі докази відповідачем суду не надані.

Щодо висновків відповідача стосовно ТОВ « КЛІАРЛОГІСТІК КОМПАНІ», який надав позивачу послуги з розроблення рекомендацій по системі удобрення сільськогосподарських культур, але за відсутністю реального (законного) джерела походження по ланцюгу постачання, суд відхиляє, оскільки платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку і, відповідно, не може зазнавати жодних негативних наслідків, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Крім того, нормативно відповідачем не доведено неможливість виконання таких рекомендацій без підтвердження наявності трудових ресурсів та фахових працівників по ланцюгу постачання. При цьому судом з`ясовано, що господарська діяльність позивача пов`язана з науковими, технічними випробуваннями та дослідженнями ( КВЕД 74.90, 71.20), отже, придбання (замовлення) позивачем послуг з розроблення рекомендацій по системі удобрення сільськогосподарських культур та результатів лабораторного аналізу зразків ґрунту пов`язане з його господарською діяльністю.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд встановив, що відповідачем не доведено правомірність спірного рішення, в той же час, позивачем доведено належними доказами ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Отже, враховуючи те, що матеріали справи спростовують висновки податкового органу щодо порушення позивачем податкового законодавства, суд дійшов висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято необґрунтовано та безпідставно, тому позов слід задовольнити повністю.

Суд враховує, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, на користь позивача підлягає стягненню, сплачений ним при поданні позовної заяви, судовий збір в розмірі 15149,31 грн.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС України у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України від 14.06.2021 №2742/25010700.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІЛАБ" судовий збір в розмірі 15149,31 грн (п`ятнадцять тисяч сто сорок дев`ять гривень 31 коп.), сплачений відповідно до платіжного доручення № 9586 від 18.08.2022.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю"АГРІЛАБ" вул.Зарічна, буд.3А,смт Варва,Прилуцький район, Чернігівська область,17600 .

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області вул.Реміснича, буд.11,м.Чернігів,14000 .

Повний текст рішення виготовлено 07 листопада 2022 року.

Суддя І.І. Соломко