Справа № 280/514/22
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
31 жовтня 2022 року Справа № 280/514/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 ; адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дії. стягнення середнього заробітку та зобов`язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач), відповідно до якого позивач просить суд визнати протиправними дії, стягнути середній заробіток та зобов`язати вчинити певні дії.

визнати протиправним пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 11.12.2021 №378, яким старшого солдата ОСОБА_1 , механіка-радіотелефоніста відділення управління штабу взводу зв`язку військової частини НОМЕР_4 звільнену наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 14.09.2021 №65-РСз військової служби за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та скасувати його;

визнати протиправним параграф 1 пункт І наказу командира 37 окремого мотопіхотного батальйону НОМЕР_5 окремого мотопіхотного батальйону оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » підполковника ОСОБА_2 (по особовому складу) від 14.09.2021 № 65-РС, яким старшого солдата ОСОБА_1 , мехапіка-радіотелефоніста відділення управління штабу взводу зв`язку військової частини НОМЕР_4 звільнити з військової служби у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та скасувати його;

визнати протиправним пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 10.06.2021 № 264, яким старшого солдата ОСОБА_1 , призначу наказом командуючого оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 24.05.2021 № 27-РС на посаду механіка-радіотелефоніста відділення управління штабу взводу зв`язку військової частини НОМЕР_4 , яка прибула із військової частини НОМЕР_6 АДРЕСА_2 , вважати такими, що з 10 червня 2021 року справи та посаду прийняла і приступила до виконання службових обов`язків, в частині, що стосується встановлення їй посадового окладу в розмірі 2730 гривень на місяць, шпк «солдат», ВОС - 474256/641, тарифним розрядом 4.

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_4 щодо не включення до наказу від 11.12.2021 № 378 (по стройовій частині) при звільненні з військової служби старшого солдата ОСОБА_1 та виключення її із списків особового складу та всіх видів забезпечення розрахунку виплати: грошової компенсації за невикористані дні основної відпустки терміном 15 днів за 2020 рік передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», розрахунку щомісячної індексації грошового забезпечення за період військової служби з 30.10.2017 по 11.12.2021, установленої Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», розрахунку одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, у разі звільнення з військової служби за станом здоров`я, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», нарахування щомісячного грошового забезпечення за період з 10.06.2021 по 11.12.2021 передбаченого статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" без врахування прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2021 та не здійснення у день виключення зі списків особового складу всіх виплат та грошових компенсацій передбачених на день її звільнення з військової служби;

зобов`язати командира військової частини НОМЕР_4 внести зміни до наказу від 11.12.2021 № 378 (по особовому складу) та викласти пункт 2 в іншій редакції, згідно якої старшого солдата ОСОБА_1 , механіка-радіотелефоніста відділення управління штабу взводу зв`язку військової частини НОМЕР_4 звільнити з військової служби відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України від 25.03.1992 року № 2232-ІІ «Про військовий обов`язок і військову служби" з військової служби у запас (за станом здоров`я) та доповнити відомостями про виплату грошової компенсації за невикористані 15 днів основної відпустки за 2020 рік передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», розрахунку щомісячної індексації грошового забезпечення за період військової служби з 30.10.2017 по 11.12.2021 установленої Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», розрахунку одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у разі звільнення з військової служби за станом здоров`я, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», перерахунку щомісячного грошового забезпечення за період з 10.06.2021 по 11.12.2021 передбаченого статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" без врахування прожитковою мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2021;

зобов`язати командира військової частини НОМЕР_4 підготувати клопотання про звільнення старшого солдата ОСОБА_1 , механіка-радіотелефоніста відділення управління штабу взводу зв`язку військової частини НОМЕР_4 з 11.12.2021 з військової служби відповідно до підпункту «б» (за станом здоров`я) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову служби з військової служби у запас та внести у зв`язку з цим відповідні зміни до наказу командира НОМЕР_7 окремою мотопіхотного батальйону від 14.09.2021 №65-РС (по особовому складу);

зобов`язати командира військової частини НОМЕР_4 внести зміни до наказу від 10.06.2021 № 264 (по стройовій частині) в частині встановлення старшому солдату ОСОБА_1 , призначеної наказом командуючого оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 24.05.2021 № 27-РС (по особовому складу) на посаду механіка-радіотелефоніста відділення управління штабу взводу зв`язку військової частини НОМЕР_4 посадового окладу за 4 тарифним розрядом у відповідності до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" із врахуванням положень пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та додатку 1 до цієї постанови у відповідності до встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2021 року.

зобов`язати командира військової частини НОМЕР_4 здійснити перерахунок та виплату старшому солдату ОСОБА_1 , механіку-радіотелефоністу відділення управління штабу взводу зв`язку військової частини НОМЕР_4 щомісячного грошового забезпечення за період із 10.06.2021 по 11.12.2021 у відповідності до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" із врахуванням положень пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", додатків 1 та 14 до цієї Постанови та у відповідності до встановленого прожитковою мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2021 року, з врахуванням раніше виплачених коштів;

стягнути з військової частини НОМЕР_4 середній розмір місячного грошового забезпечення за несвоєчасну виплату повного щомісячного грошового забезпечення, компенсації за неотримане речове майно, грошової компенсації за невикористані 15 діб основної відпустки за 2020 рік нарахування щомісячної індексації грошового забезпечення з 30.10.2017 по 11.12.2021 та одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, передбачених Законами України та постановами Кабінету Міністрів України грошових коштів на день звільнення з військової служби у сумі 12875 гривен 40 копійок.

зобов`язати командира військової частини НОМЕР_4 видати старшому солдату ОСОБА_1 , механіку-радіотелефоністу відділення управління штабу взводу зв`язку військової частини НОМЕР_4 оновлений грошовий атестат та оновлену довідку про додаткові види грошового забезпечення, враховуючі зміни до щомісячного грошового забезпечення з врахуванням положень пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та додатків до цієї постанови, відповідно до встановленого Законом України від 15 12.2020 № 1082-ІX «Про Державний бюджет на 2021 рік» прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року у розмірі 2270 гривень.

Ухвалою суду від 17.01.2022 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче провадження на 10.02.2022.

Протокольною ухвалою суду від 10.02.2022 підготовче засідання відкладено на 17.03.2022.

У зв`язку з введенням військового стану в Україні розгляд справи перенесено на 16.06.2022.

23.05.2022 представником відповідача подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

16.06.2022 позивачем подано клопотання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду 16.06.2022 закрито підготовче провадження у справі №280/514/22, призначено справу до судового розгляду по суті, розгляд справи здійснювати з 16.06.2022 у письмовому провадженні

Представник відповідача 23.05.2022 поштою надав до суду відзив, відповідно до якого у задоволенні позову просить відмовити.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

30.10.2020 ОСОБА_1 повторно уклала строковий контракт про проходження громадянами України військової служби на посадах осіб рядового складу у Збройних Силах України з Міністерством оборони України в особі ТВО командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України терміном на один рік, військову службу продовжила проходити у Військовій частині НОМЕР_6 .

Наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 24.05.2021 №327-РС ОСОБА_1 призначено па посаду механіка-радіотелефоніста відділення управління штабу взводу зв`язку військової частини НОМЕР_4 , яка прибула із військової частини НОМЕР_6 АДРЕСА_2 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 10.06.2021 №164 старший солдат ОСОБА_1 справи та посаду прийняла і приступила до виконання службових обов`язків. З 10 червня 2021 року зарахована на всі види забезпечення. Встановлено оклад за посадою 2730 грн. на місяць, шпк «солдат», ВОС 474256А/641, тарифний розряд 4. Виплачувати щомісячну премію в розмірі 130%, надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням за вислугу років відповідно до наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 07.06.2018 №260.

Відповідно до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженою Наказом Міністра оборони від 10.04.2009 №170 військовослужбовець не пізніше як за три місяці до закінчення строку дії чинного контракту повинен повідомити командування військової частини про свій намір укласти новий контракт. Якщо у цей строк військовослужбовець без поважних причин не повідомив командування військової частини про намір укладати новий контракт про проходження військової служби, то він підлягає звільненню з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту без подання рапорту.

На підставі вищевикладеного, старшим солдатом ОСОБА_1 17.08.2021 було подано на ім`я командира військової частини НОМЕР_4 рапорт, який зареєстрований за вх. №4574 від 17.08.2021, в якому зазначено, що старший солдат ОСОБА_1 по закінченню терміну військової служби за контрактом продовжувати військову службу не бажає та просить виплатити їй всі належні при звільненні кошти.

Враховуючи вищезазначене, командиром військової частини НОМЕР_4 було видано наказ від 14.09.2021 №65-РС (по особовому складу), згідно якого старшого солдата ОСОБА_1 , механіка-радіотелефоніста відділення управління штабу взводу зв`язку НОМЕР_7 окремого мотопіхотного батальйону НОМЕР_5 окремої мотопіхотної бригади, звільнено з військової служби у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту).

За направленням військової частини НОМЕР_4 від 06.09.2021, під час проходження військово-лікарської комісії (далі - ВЛК) у вересні 2021 року при Військово-клінічному медичному центрі Південного Регіону, розташованому у м Одеса Одеської області, у позивача було виявлено ряд захворювань та підслизову лепоміому шлунку (доброякісне новоутворення онкологічного захворювання), що призвело 27.09.2021 до оперативного видалення.

За наслідками оперативного лікування під час виписки 11.10.2021 із військового госпіталю позивачу було проведено ВЛК ВМКЦ IIP та видано довідку про надання відпустки за станом здоров`я (для реабілітації) терміном на 30 діб.

11.11.2021 по звершенню відпустки за станом здоров`я, за направлення військової частини НОМЕР_2 від 11.11.2021 №3001 ОСОБА_1 повторно, з метою встановлення ступеня придатності до військової служби, прибула до ВМКЦ ПР на стаціонарне обстеження та лікування, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого № 11319, термін стаціонарного лікування з 11.11.2021 по 09.12.2021.

11.12.2021 позивачем було подано рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_4 , зареєстрованого за вх. №7440 від 11.12.2021, в якому старший солдат ОСОБА_1 просить звільнити її на підставі пункту «б» частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за станом здоров`я на підставі свідоцтва про хворобу №1652. Згідно свідоцтва про хворобу №1652 ОСОБА_1 визнано обмежено придатною до військової служби (непридатна до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спец. спорудах. Придатна до військової служби у частинах (в підрозділах забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах).

Наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 11.12.2021 №378 старшого солдата ОСОБА_1 , механіка-радіотелефоніста відділення управління штабу взводу зв`язку військової частини НОМЕР_4 , звільнену наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 14.09.2021 №65-РС з військової служби за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вважати, що справи і посаду здав, та направити на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 11 грудня 2021 року виключити із списків особового складу військової частини НОМЕР_4 та всіх видів забезпечення.

Також, згідно вказаного наказу здійснено наступні виплати:

виплатити щомісячну премію в розмірі 130% надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65% з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років відповідно до наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 07.06.2018 №260 та телеграми Департаменту фінансів №248/9240 від 28.12.2018 за період з 01 по 11 грудня 2021 року;

виплатити грошову компенсацію за не використану щорічну відпустку за 2021 рік 18 діб;

виплатити компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за 2019 14 днів, за 2020 14 днів, за 2021 14 днів передбаченої статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» та пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», військовослужбовцям які звільняються, у випадках визначеним пунктом 3 розділу ХХХІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам;

виплатити грошову компенсацію за не отримане речове майно;

виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за 2021 рік.

Не погоджуючись з підставами свого звільнення та оскаржуючи повноту виплати грошового забезпечення під час проходження служби та при звільненні, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Щодо позовних вимог:

визнати протиправним пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 10.06.2021 № 264, яким старшого солдата ОСОБА_1 , призначену наказом командуючого оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 24.05.2021 № 27-РС на посаду механіка-радіотелефоніста відділення управління штабу взводу зв`язку військової частини НОМЕР_4 , яка прибула із військової частини НОМЕР_6 АДРЕСА_2 , вважати такими, що з 10 червня 2021 року справи та посаду прийняла і приступила до виконання службових обов`язків, в частині, що стосується встановлення їй посадового окладу в розмірі 2730 гривень на місяць, шпк «солдат», ВОС - 474256/641, тарифним розрядом 4;

зобов`язати командира військової частини НОМЕР_4 внести зміни до наказу від 10.06.2021 № 264 (по стройовій частині) в частині встановлення старшому солдату ОСОБА_1 , призначеної наказом командуючого оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 24.05.2021 № 27-РС (по особовому складу) на посаду механіка-радіотелефоніста відділення управління штабу взводу зв`язку військової частини НОМЕР_4 посадового окладу за 4 тарифним розрядом у відповідності до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" із врахуванням положень пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та додатку І до цієї постанови у відповідності до встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2021 року;

зобов`язати командира військової частини НОМЕР_4 здійснити перерахунок та виплату старшому солдату ОСОБА_1 , механіку-радіотелефоністу відділення управління штабу взводу зв`язку військової частини НОМЕР_4 щомісячного грошового забезпечення за період із 10.06.2021 по 11.12.2021 у відповідності до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" із врахуванням положень пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", додатків 1 та 14 до цієї Постанови та у відповідності до встановленого прожитковою мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2021 року, з врахуванням раніше виплачених коштів, - суд зазначає наступне.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закону №2011-ХІІ) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

За приписами частини першої статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704 (далі - Постанова №704) встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 Постанови №704 в редакції, чинній на момент прийняття постанови, визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.

Додатки 1 та 14 до Постанови №704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. Зокрема, у цих примітках наведена інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.

Згідно із приміткою 1 Додатку 1 до Постанови №704, посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова №103) до Постанови №704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови №704 було викладено у новій редакції, а саме: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".

Проте, зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704 не був приведений у відповідність з нормою пункту 4 цієї ж постанови.

Згідно з Постановою №704, в редакції Постанови №103, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, яким було внесено зміни до пункту 4 Постанови №704.

Таким чином, з дня набрання законної сили рішенням у справі №826/6453/18 діє редакція пункту 4 Постанови №704, яка була чинною до зазначених змін.

При цьому порядок дій, який повинні вчинити, зокрема, відповідач, у зв`язку із втратою чинності положеннями пункту 6 Постанови №103 та змін до пункту 4 Постанови №704, не змінився.

Наведена позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у рішенні від 17.12.2019 за результатами розгляду зразкової адміністративної справи №160/8324/19.

Отже, з 30.01.2020 - з наступного дня з дати набрання чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18 виникли підстави для визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.

Разом з цим, слід зазначити, що з 30.01.2020 знов почало діяти правило двох розрахункових величин обчислення окладу за посадою та окладу за військовим званням, а саме: 1) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року; 2) 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Згідно з п.3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі №240/4946/18, постанові Верховного Суду від 18.02.2021 у справі №200/3775/20-а, постанові Верховного Суду від 11.02.2021 у справі №200/3757/20-а.

Так, судом встановлено, відповідно до грошового атестат від 12.12.2021 № 97, довідки про додаткові види грошового забезпечення і для обчислення пенсії від 15 12 2021 № 503. для розрахунку місячного грошового забезпечення позивачу було встановлено оклад за військовим званням старший солдат - 600 гривен, посадовий оклад за 4 тарифним розрядом 2700 гривен, надбавка за вислугу років з жовтня місяця 2021 року -30 % (попередньо- 25%), що становить 999,0 грн. (попередньо - 832,5 грн.) від посадового окладу та окладу за військовим званням, надбавка за особливості проходження служби - 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, що становить з листопаду 2021 року- 2813,85 грн. (попередньо - 2705,63 грн.), премія у розмірі 130% від посадового окладу, що становить 4576 грн (щомісячно без змін).

При цьому, у відповідності до Додатку І Постанови №704 тарифний коефіцієнт для розрахунку посадового окладу за «4» тарифним розрядом визначений у розмірі «1,55».

Згідно Додатку 14 за військовим званням «старший солдат» передбачено тарифний коефіцієнт 0,34.

Станом на 01.01.2021 прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 2270 грн.

Відповідно до п 4.4 Порядку 260 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, посадові оклади за займаними посадами виплачуються з того дня, з якого вони стали до виконання обов`язків за посадою, але не раніше дня видання посадовими особами, яким надано право призначення військовослужбовців на посади, наказу по особовому складу про призначення їх на відповідні посади Дата, коли військовослужбовець став до виконання обов`язків за посадою, визначається у наказі командира військової частини.

Враховуючи викладене з 01.01.2021 розмір посадового окладу, який підлягає до виплати поивачу має становити 3520 грн. (1.55 (тарифний коефіцієнт) х 2270 грн (розмір прожиткового мінімуму на 01.01 2021р.) = 3518,50 грн.).

Згідно Примітки 1 до Додатку І, у разі коли розмір окладу визначено у гривнях з копійками, цифри до 4.99 відкидаються, від 5 і впше заокруглюються до 10 гривень.

Тобто, розмір посадового окладу заокруглюється до 10 та становить 3520 гривен. При цьому відповідачем було встановлено посадовий оклад у розмірі 2730 грн., відтак недоплата становить 790 грн. за кожен місяць військової служби.

Розмір окладу за військовим (спеціальним) званням на даний час має становити 780 грн (0,34 (тарифний коефіцієнт) х 2270 грн (розмір прожиткового мінімуму) = 771,80 грн).

При цьому, відповідачем фактично позивачу було встановлено оклад за військовим званням у розмірі 600 грн . недоплата становить 180 грн за кожен місяць військової служби.

Відповідно до п 3.1 наказу №260 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, оклади за військовими званнями виплачуються з дня підписання наказу про присвоєння відповідних звань.

Надбавка за вислугу років з жовтня місяця 2021 року поззивачу встановлено - 30% від посадового оклдаду та окладу за військовим званням, що має становити 1290 грн. (30% х (3520 грн. + 780) = 1290 грн.

При цьому, фактично позивачу було встановлено у жовтні надбавку за вислугу років у розмірі 999 грн., відтак недоплата становить 291 грн за два місяці військової служби.

Попередньо, до жовтня місяця 2021 року надбавка за вислугу років становила - 25% . то має становити 1075 грн. (3520грн 780грн) х 25% = 1075 грн.

При цьому, фактично позивачу було нараховано до жовтня місяця 2021 року виплату надбавки за вислугу років у розмірі 832 грн., недоплата становить 243 грн за кожен місяць військової служби до жовтня 2021 року.

Проте, відповідно до п 13.1 Порядку №260 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за вислугу років на військовій службі виплачується надбавка у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням у таких розмірах па місяць: від 1 до 2 років - 5 відсотків; від 2 до 5 років - 10 відсотків, від 5 до 10 років - 20 відсотків, від 10 до 15 років - 25 відсотків, від 15 до 20 років - 30 відсотків; від 20 до 25 років - 35 відсотків. від 25 і більше років - 40 відсотків.

Відповідно до п. 13.3 Наказу №260, під час обчислення вислуги років для виплати військовослужбовцям надбавки за вислугу років днем початку служби вважається; для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, - день зарахування до списків особового складу військової частини (військовою закладу, установи тощо).

Надбавка за особливості проходження служби має становити 3354 грн. із розрахунку 3520 грн (посадовий оклад) - 780 грн (оклад за військовим званням) + 860 (20% надбавка за вислугу років на день звільнення) = 3354 грн. При цьому, фактично позивачу було нараховано 2813,85 грн., відтак недоплата становить 540,15 грн за два місяці служби.

Щодо премії, суд зазначає, що відповідно до п. 31.4 Порядку №260. виплата премії військовослужбовцям здійснюється щомісяця за місцем штатної служби одночасно з виплатою грошового забезпечення на підставі наказу командира військової частини (командирам військових частин - наказу вищих командирів (начальників)), який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання.

Згідно вимог законодавст ва премія у розмірі 130% від посадового окладу має становити 4576 грн. При цьому, позивачу фактнчо нараховували у меншому розмірі - 3549 грн, недоплата становить 1027 грн за кожен місяць військової служби.

Відтак, військовою частиною НОМЕР_8 здійснено розрахунок грошового забезпеченя у спірний періол без врахуванні вимоги п 8 постанови Кабінету Міністрів України №704, положення Приміток до Додатків 1.14 Постанови №704.

Таким чином, відповідачем протиправно непроведено нарахування грошового забезпечення позивачу у період з 10.06.2021 по 11.12.2021 з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, відтак позовні вимоги в цій частині є законними та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог:

визнати протиправним пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 11.12.2021 №378, яким старшого солдата ОСОБА_1 , механіка-радіотелефоніста відділення управління штабу взводу зв`язку військової частини НОМЕР_4 звільнену наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 14.09.2021 №65-РС з військової служби за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та скасувати його;

визнати протиправним параграф 1 пункт 1 наказу командира 37 окремого мотопіхотного батальйону НОМЕР_5 окремого мотопіхотного батальйону оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » підполковника ОСОБА_2 (по особовому складу) від 14.09.2021 № 65-РС, яким старшого солдата ОСОБА_1 , механіка-радіотелефоніста відділення управління штабу взводу зв`язку військової частини НОМЕР_4 звільнити з військової служби у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та скасувати його;

зобов`язати командира військової частини НОМЕР_4 внести зміни до наказу від 11.12.2021 № 378 (по особовому складу) та викласти пункт 2 в іншій редакції, згідно якої старшого солдата ОСОБА_1 , механіка-радіотелефоніста відділення управління штабу взводу зв`язку військової частини НОМЕР_4 звільнити з військової служби відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ІІ «Про військовий обов`язок і військову служби" з військової служби у запас (за станом здоров`я) та доповнити відомостями про виплату грошової компенсації за невикористані 15 днів основної відпустки за 2020 рік передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», розрахунку щомісячної індексації грошового забезпечення за період військової служби з 30.10.2017 по 11.12.2021 установленої Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», розрахунку одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у разі звільнення з військової служби за станом здоров`я, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», перерахунку щомісячного грошового забезпечення за період з 10.06.2021 по 11.12.2021 передбаченого статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядовою і начальницького складу та деяких інших осіб" без врахування прожитковою мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2021;

зобов`язати командира військової частини НОМЕР_4 підготувати клопотання про звільнення старшого солдата ОСОБА_1 , механіка-радіотелефоніста відділення управління штабу взводу зв`язку військової частини НОМЕР_4 з 11.12.2021 з військової служби відповідно до підпункту «б» (за станом здоров`я) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби у запас та внести у зв`язку з цим відповідні зміни до наказу командира НОМЕР_7 окремою мотопіхотного батальйону від 14 09 2021 № 65-РС (по особовому складу), - суд зазначає наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби відбувається відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (далі- Закон № 2232).

Частиною першою ст. 26 Закону №2232 визначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі та у військовому резерві або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону №2232 контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: п.2) під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації):

б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час, за винятком випадків, визначених положеннями про проходження громадянами України військової служби;

к) які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду.

Звільнення з військової служби військовослужбовців, які набули право на звільнення зі служби за цією підставою (за бажанням військовослужбовців), здійснюється у строки, визначені в абзаці другому підпункту "й" цього пункту цієї частини.

Ч.10 ст.23 Закону №2232 передбачено, що для потреб Збройних Сил України та інших військових формувань (крім Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України та Служби зовнішньої розвідки України) військовослужбовцям військової служби за контрактом з числа громадян України, які під час проходження військової служби були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (крім розумових, сенсорних, психологічних вад, розладів психіки, поведінки та інших захворювань, визначених Міністерством оборони України та іншими центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями), за їх зверненням може бути продовжено військову службу до закінчення строку контракту з можливістю укладення нового контракту, але не більше ніж до досягнення граничного віку перебування на військовій службі.

Порядок продовження військової служби (дії контракту) таким військовослужбовцям визначається відповідними положеннями про проходження громадянами України військової служби та іншими нормативно-правовими актами Міністерства оборони України, інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, якщо інше не передбачено законом.

Перелік посад, що можуть бути заміщені такими військовослужбовцями, визначається Міністерством оборони України та іншими центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями.

Згідно із ч.3 ст.24 Закону №2232 закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до ч.7 ст.26 Закону №2232 звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі-Положення).

Цим Положенням визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі. Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

П. 6 Розділу І Положення визначено, що початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Розділом ХІІ Положення врегульовано порядок звільнення з військової служби.

Відповідно до пп.2 п.225 Положення звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (крім строку проведення мобілізації) до введення воєнного стану - на підставах, передбачених частинами другою, третьою, пунктом 1 частини четвертої, пунктом 2 частин п`ятої і шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу":

у військових званнях до підполковника (капітана 2 рангу) включно за всіма підставами, крім звільнення через службову невідповідність осіб офіцерського складу, які займають посади, вищі за посади командирів батальйонів (кораблів 3 рангу), та крім звільнення у зв`язку з позбавленням військового звання підполковник (капітан 2 рангу) і вище в дисциплінарному порядку, - командувачами видів Збройних Сил України.

Відповідно до п.233 Положення військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.

Разом з тим, при звільненні військовослужбовця з військової служби за рішенням командування військової частини відповідно до підпункту 1 пункту 35 цього Положення рапорт на звільнення військовослужбовцем не подається. У такому разі командуванням військової частини складається аркуш бесіди з військовослужбовцем за формою, визначеною Міністерством оборони України.

П.п.1 п.35 Положення передбачено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби (крім випадку, передбаченого пунктом 195 цього Положення):

1) за рішенням командування військової частини за наявності підстав, передбачених підпунктами "а" - "г", "д", "е", "є", "з" - "й" та "л" пункту 1 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Під час дії особливого періоду контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби за рішенням командування військової частини у період:

після закінчення строку проведення мобілізації та до моменту введення воєнного стану - на підставах, передбачених пунктом 2 (крім підстав, передбачених підпунктами "ґ", "й" та "к") частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";

протягом строку проведення мобілізації та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації - на підставах, передбачених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення визначено Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 (далі - Інструкція).

Так, п.12.11 Інструкції визначено, що перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби, зазначено у додатку 19 до Інструкції.

Додатком 19 до Інструкції визначено, що при поданні до звільнення з військової служби за підставами:

1. У зв`язку із закінченням строку контракту подаються:

копія рапорту військовослужбовця або копія аркуша бесіди;

копія контракту про проходження військової служби;

копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років). …

3. За станом здоров`я подаються:

висновок (постанова) військово-лікарської комісії;

копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років).

Відповідно до пункту 236 Положення з військовослужбовцями, які проходять військову службу за контрактом, перед їх звільненням проводиться бесіда з питань звільнення.

Форма, порядок оформлення та зберігання документа, в якому відображається зміст проведення бесіди, визначаються Міністерством оборони України.

Згідно п. 12.7 Інструкції 12.7 бесіда з питань звільнення проводиться:

1) з військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу - командиром військової частини, в якій вони проходять військову службу, або його заступником;

2) з молодшими та старшими офіцерами до підполковника включно:

у військовій частині - командиром військової частини;

в управлінні з`єднання командиром з`єднання або його заступниками;

в управлінні оперативного (повітряного) командування, органах військового управління і командуваннях родів військ, сил та видів Збройних Сил України - начальником відповідного структурного підрозділу, заступником командувача чи керівника органу військового управління;

у структурних підрозділах Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України - керівниками структурних підрозділів Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України або їх заступниками;

3) з полковниками (капітанами 1 рангу) начальником військового навчального закладу, науково-дослідної установи, органу військового управління Збройних Сил України, командиром повітряного командування, командувачем оперативного командування, начальником роду військ, командувачем спеціальних сил чи виду Збройних Сил України, керівником структурного підрозділу Генерального штабу Збройних Сил України чи Міністерства оборони України або їх заступниками, заступниками начальника Генерального штабу Збройних Сил України та Міністра оборони України;

4) з особами вищого офіцерського складу, крім тих, які належать до номенклатури призначення Президента України, - командувачем виду Збройних Сил України, командиром військової частини НОМЕР_9 , начальником Генерального штабу Збройних Сил України, заступником Міністра оборони України (згідно з розподілом повноважень);

5) з особами вищого офіцерського складу, які належать до номенклатури призначення Президента України, - Міністром оборони України.

Бесіда проводиться перед направленням документів на звільнення військовослужбовця. До участі в бесіді з військовослужбовцем, який звільняється з військової служби, за потреби залучаються безпосередні командири, фахівці кадрових, юридичних, фінансових органів тощо.

Під час бесіди з військовослужбовцем посадова особа роз`яснює йому, які пільги та переваги він має з працевлаштування та матеріально-побутового забезпечення, доводить військовослужбовцю рішення щодо рекомендацій для військового комісаріату стосовно можливості проходження ним служби у військовому резерві Збройних Сил України, водночас з`ясовує про місце проживання після звільнення військовослужбовця та військовий комісаріат для направлення його на військовий облік. При цьому враховуються прохання та побажання військовослужбовця, даються необхідні пояснення з інших питань.

У разі коли під час бесіди виникли питання, які не можуть бути вирішені на місці, на адресу відповідної посадової особи чи органу військового управління надсилається запит з необхідними матеріалами і довідками.

Зміст проведення бесіди відображається в аркуші бесіди. У разі відмови військовослужбовця підписати аркуш бесіди він підписується особами, присутніми під час бесіди, з відміткою про відмову військовослужбовця підписувати аркуш бесіди.

Аркуш бесіди зберігається у першому примірнику особової справи військовослужбовця.

Проте, у порушення вищевказаних вимог Положення та Інструкції з позивачем не було проведено бесіди з питань звільнення. Відповідно до встановлених даних можна зробити висновок що така бесіда з позивачем не проводилась, аркуш бесіди не заповнювався.

Таким чином відповідачем не було дотримано вимоги законодавства з питань проходження військової служби в частині порядку звільнення позивача.

Відповідно до 12.9 Інструкції документи на звільнення військовослужбовців з військової служби надсилаються безпосередньо до кадрового органу, підпорядкованого посадовій особі, яка має право на звільнення такого військовослужбовця з військової служби, у таких випадках звільнення:

за підставами, передбаченими пунктами «г» і «ґ» частини третьої, підпунктами «а», «ґ», «д», «е» пункту 1, підпунктом «в» пункту 2 частини четвертої, підпунктами «д», «е», «є», «и»-«л» пункту 1, підпунктами «д», «е», «є», «и»-«к» пункту 2, пунктом 3 частини п`ятої, підпунктами «д»-«і» пункту 1, підпунктами «ґ»-«з» пункту 2, пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;

за підставами, передбаченими пунктами «б», «в» і «д» частини третьої, підпунктом «г» пункту 1 частини четвертої, підпунктами «а», «б», «в», «ґ» пунктів 1, 2 частини п`ятої, підпунктами «а», «б», «в», «ґ» пункту 1, підпунктами «а», «б», «г» пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», якщо звільнення відбувається за бажанням військовослужбовця.

Крім того, відповідно до п.240 Положення військовослужбовці, які визнані непридатними до військової служби за станом здоров`я, підлягають звільненню з військової служби за станом здоров`я, крім військовослужбовців, визнаних військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (за винятком розумових, сенсорних, психологічних вад та інших захворювань, визначених Міністерством оборони України), які виявили бажання проходити військову службу та стосовно яких прийнято рішення про залишення на військовій службі за контрактом. Військовослужбовці, які були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, та яким згідно з прийнятими рішеннями дозволено проходити військову службу за контрактом на визначених посадах, можуть бути звільнені з військової служби до закінчення строку контракту в порядку, визначеному пунктом 35 цього Положення.

Після отримання військовою частиною відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я документи про його звільнення з військової служби оформлюються та надсилаються посадовій особі, яка видає наказ про звільнення негайно.

Рішення про дальше проходження військової служби військовослужбовцями, яких визнано обмежено придатними до проходження військової служби в мирний час, приймає посадова особа, до чиєї номенклатури призначення належить посада, яку займає військовослужбовець, на підставі відповідних клопотань. Після прийняття рішення про продовження проходження військової служби зазначені військовослужбовці можуть бути звільнені з військової служби на загальних підставах.

Норми п.29-1 Положення визначають, що для потреб Збройних Сил України в комплектуванні окремих посад на військову службу за контрактом на строк, встановлений частиною другою статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", за рішенням посадових осіб, до повноважень яких належить призначення на відповідні посади, можуть бути прийняті громадяни України з числа військовослужбовців військової служби за призовом осіб офіцерського складу або військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та осіб, звільнених з військової служби, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі і визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (крім розумових, сенсорних, психологічних вад, розладів психіки, поведінки та інших захворювань, визначених Міністерством оборони України).

Військовослужбовці військової служби за контрактом, які були визнані непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками, зазначеними в абзаці першому цього пункту, за їх зверненнями та за рішеннями посадових осіб, до повноважень яких належить призначення на посади, які займають військовослужбовці, про залишення на військовій службі продовжують проходити військову службу на визначених посадах до закінчення строку контракту з можливістю укладення нового контракту на строк, встановлений частиною четвертою статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно п.35 Положення контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби (крім випадку, передбаченого пунктом 195 цього Положення):

1) за рішенням командування військової частини за наявності підстав, передбачених підпунктами "а" - "г", "д", "е", "є", "з" - "й" та "л" пункту 1 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Під час дії особливого періоду контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби за рішенням командування військової частини у період:

після закінчення строку проведення мобілізації та до моменту введення воєнного стану - на підставах, передбачених пунктом 2 (крім підстав, передбачених підпунктами "ґ", "й" та "к") частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";

протягом строку проведення мобілізації та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації - на підставах, передбачених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";

2) за бажанням військовослужбовця - за наявності підстав, передбачених підпунктами "а", "б", "в", "ґ", "ж", "к" пункту 1, а в особливий період (крім строку проведення мобілізації та дії воєнного стану) - за наявності підстав, передбачених підпунктами "а", "б", "в", "ґ", "й" та "к" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Враховуючи встановлені обставини справи та наведені положення нормативно-правових актів, суд доходить до наступних висновків.

Так, сторонам не заперечується, що дійсно 17.08.2021 позивачем на ім`я командира військової частини НОМЕР_4 було подано рапорт звільнення зі служби у зв`язку з закінченням терміну військової служби за контрактом, у зв`язку з чим позивача було направлено для проходження військово-лікарської комісії.

За направленням військової частини НОМЕР_4 від 06.09.2021, під час проходження військово-лікарської комісії (далі ВЛК) у вересні 2021 року при Військово-клінічному медичному центрі Південного Регіону, розташованому у м Одеса Одеської області, у позивача було виявлено ряд захворювань та підслизову лепоміому шлунку (доброякісне новоутворення онкологічного захворювання), що призвело 27.09.2021 до оперативного видалення.

За наслідками оперативного лікування під час виписки 11.10.2021 із військового госпіталю позивачу було проведено ВЛК ВМКЦ IIP та видано довідку про надання відпустки за станом здоров`я (для реабілітації) терміном на 30 діб.

11.11.2021 по звершенню відпустки за станом здоров`я, за направлення військової частини НОМЕР_10 від 11.11.2021 №3001. ОСОБА_1 повторно з метою встановлення ступеня придатності до військової служби прибула до ВМКЦ ПР на стаціонарне обстеження та лікування, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого № 11319, термін стаціонарного лікування з 11.11.2021 по 09.12.2021.

11.12.2021 позивачем було подано рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_4 , зареєстрованого за вх. №7440 від 11.12.2021, в якому старший солдат ОСОБА_1 просить звільнити її на підставі пункту «б» частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за станом здоров`я на підставі свідоцтва про хворобу №1652. Згідно свідоцтва про хворобу №1652 ОСОБА_1 визнано обмежено придатною до військової служби (Непридатна до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спец. Спорудах. Придатна до військової служби у частинах (в підрозділах забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах).

Наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 11.12.2021 №378 старшого солдата ОСОБА_1 , механіка-радіотелефоніста відділення управління штабу взводу зв`язку військової частини НОМЕР_4 , звільнену наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 14.09.2021 №65-РС з військової служби за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вважати, що справи і посаду здав, та направити на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 11 грудня 2021 року виключити із списків особового складу військової частини НОМЕР_4 та всіх видів забезпечення.

У якості підстави видання наказу від 11.12.2021 зазначено: наказ командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 14.09.2021 №65-РС, рапорт ОСОБА_1 вх. №7440 від 11.12.2021, припис командира військової частини НОМЕР_4 №237 від 11.12.2021.

Тобто, підставою для звільнення став рапорт позивача від 11.12.2021, а не від 17.08.2021.

При цьому суд враховує, що 14.09.2021 відповідачем винесено наказ про звільнення по особовому складу без врахування медичного висновку, що є обов`язковим при звільненні з військової служби.

Суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 26 Закону України статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці строкової військової служби звільняються із служби на підставах:

а) у зв`язку із закінченням встановлених строків військової служби - у строки, визначені Указом Президента України;

б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби;

в) за сімейними обставинами - у разі виникнення у них права на відстрочку чи звільнення внаслідок зміни сімейних обставин. Військовослужбовці, які мають право на звільнення зі служби за цією підставою, можуть його не використовувати;

г) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до п.240 Положення військовослужбовці, які визнані непридатними до військової служби за станом здоров`я, підлягають звільненню з військової служби за станом здоров`я, крім військовослужбовців, визнаних військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (за винятком розумових, сенсорних, психологічних вад та інших захворювань, визначених Міністерством оборони України), які виявили бажання проходити військову службу та стосовно яких прийнято рішення про залишення на військовій службі за контрактом. Військовослужбовці, які були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, та яким згідно з прийнятими рішеннями дозволено проходити військову службу за контрактом на визначених посадах, можуть бути звільнені з військової служби до закінчення строку контракту в порядку, визначеному пунктом 35 цього Положення.

Після отримання військовою частиною відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я документи про його звільнення з військової служби оформлюються та надсилаються посадовій особі, яка видає наказ про звільнення негайно.

Рішення про дальше проходження військової служби військовослужбовцями, яких визнано обмежено придатними до проходження військової служби в мирний час, приймає посадова особа, до чиєї номенклатури призначення належить посада, яку займає військовослужбовець, на підставі відповідних клопотань. Після прийняття рішення про продовження проходження військової служби зазначені військовослужбовці можуть бути звільнені з військової служби на загальних підставах.

Згідно п. 241 Положення військовослужбовці за наявності кількох підстав, передбачених пунктами "б", "в", "д" частини третьої, підпунктами "б", "в", "г" пункту 1, підпунктами "а", "б" пункту 2 частини четвертої, підпунктами "а", "б", "в", "ґ", "к" пункту 1, підпунктами "а", "б", "в", "ґ" пункту 2, підпунктами "а", "б" пункту 3 частини п`ятої, підпунктами "а", "б", "в" пункту 1, підпунктами "а", "б", "г" пункту 2, підпунктами "а", "б" пункту 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", для звільнення можуть обрати за бажанням одну з них. Військовослужбовці за наявності підстав, передбачених підпунктами "й" або "к" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", звільняються з військової служби не пізніше ніж протягом трьох місяців з дня подання рапорту на звільнення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимог визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_4 щодо не включення до наказу від 11.12.2021 № 378 (по стройовій частині) при звільненні з військової служби старшого солдата ОСОБА_1 та виключені її із списків особового складу та всіх видів забезпечення розрахунку виплати: грошової компенсації за невикористані дня основної відпустки терміном 15 днів за 2020 рік передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», розрахунку щомісячної індексації грошового забезпечення за період військової служби з 30.10.2017 по 11.12.2021 установленої Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», розрахунку одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, у разі звільнення з військової служби за станом здоров`я, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», нарахування щомісячного грошового забезпечення за період з 10.06.2021 по 11.12.2021, передбаченого статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" без врахування прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01 2021 та не здійснення у день виключення зі списків особового складу всіх виплат та грошових компенсацій передбачених на день її звільнення з військової служби, суд зазначає наступне.

Так. позивачу не було нараховано грошову компенсацію за 15 діб невикористаної основної відпустки за 2020 рік, передбаченої вимогами абзацу 3 пункту 14 статті 10 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", що не заперечується сторонами. Відповідач посилається на те, що у нього відсутні дані щодо такого нарахування з попереднього місця служби.

Суд зазначає, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому пункту 14 статті 10 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Компенсація виплачується за останнім місцем військової служби

За час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_6 . позивачем не була використана друга частина основної щорічної відпустки за 2020 рік терміном 15 діб, що підтверджується довідкою та грошова компенсація за вказані дні на день її звільнення відповідачем не нарахована, не виплачена до цього часу

Щодо компенсації за неотримане речове майно

Відповідач в наказі від 11.12.2021 № 378 прописав виплатити грошової компенсацію за не отримане речове майно у сумі 20419,07 грн., проте на день звільнення з військової служби ці кошти протиправно не виплатив.

Відповідно до ч. 1 ст. 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування. Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 затверджений Порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації вартості і за неотримане речове майно (далі - Порядок № 178), пунктами 2, 3 якого визначено, що виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби військовослужбовця

Так, п. 3-5 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 178 від 16.03.2016, встановлено, що:

- грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речовою майна відповідно до норм забезпечення у разі звільнення з військової служби, загибелі (смерті) військовослужбовця грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їхньою заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речовою майна. що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформлюється згідно з додатком.

Таким чином, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі звільнення з військової служби (пункт 3), за місцем військової служби за їхньою заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини (пункт 4) та довідки про вартість речового майна (пункт 5).

Відповідно до п 8 Розділу II Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженого наказом Міноборони України № 232, військові частини, які самостійно не ведуть військове господарство, за розпорядженням начальника ЦУРЗ прикріплюються на речове забезпечення до інших військових частин.

Водночас, Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України передбачено, що після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Таким чином, військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.

При цьому, на користь вказаного висновку свідчить те, що в пункті 4 Порядку №178 передбачено застосування різних форм звернення про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, а саме рапорту, як особливої, передбаченої спеціальним законодавством форми доповіді військовослужбовця при його зверненні до вищого начальника в різних випадках службової діяльності, так і заяви, як звернення громадянина із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством його прав та інтересів.

При цьому грошова компенсація за неотримане речове майно незважаючи на нарахування, військовою частиною НОМЕР_4 на день звільнення з військової служби та зняття з усіх видів забезпечення протиправно виплачена не була, що не заперечується відповідачем із посиланням на відсутність фінансування.

Щодо ненарахування індексації грошового забезпечення за період військової служби з 30 жовтня 2017 року по 11 грудня 2021 рік, включно, суд зазначає.

Згідно з частинами першою - третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема, індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Частиною другою статті 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

У частині першій статті 1 Закону України "Про оплату праці" зазначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу (частина перша статті 1); в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством (стаття 33).

Індексація заробітної плати у встановленому законодавством порядку передбачена також частиною п`ятою статті 95 КЗпП України.

Так, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» (тут - і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із абзацом другим статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Частиною шостою статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

При цьому, відповідно до визначення, яке міститься в абзаці третьому статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Згідно із статтею 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (до 01 січня 2016 року 101 відсоток).

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин другої, шостої статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Згідно із статтею 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 (далі - Порядок № 1078).

Відповідно до п. 1-1, п. 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. Підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії. У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 5 вищевказаного Порядку, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції під час визначення розміру підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією враховується рівень такого підвищення. Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить розмір підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом.

Відповідно до п. 6 вищевказаного Порядку, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Абзацами першим - шостим пункту 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Відповідно до підпункту 2 пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Суд звертає увагу на те, що правове регулювання виплати індексації визначає умови (якщо величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

Отже, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

При цьому обмежене фінансування державного органу чи установи, де особа проходила службу, жодним чином не впливає на право особи отримати індексацію грошового забезпечення.

В цій частині судом враховані правові висновки щодо застосування норм права, що викладені в постановах Верховного Суду, зокрема від 19 липня 2019 року в справі №240/4911/18, від 07 серпня 2019 року в справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 у справі № 620/1892/19,від 05 лютого 2020 року в справі № 825/565/17, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Щодо визначення базового місяця індексації при врегулюванні спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції під час визначення розміру підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією враховується рівень такого підвищення.

Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить розмір підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом.

Отже, місяць підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру, є базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05 лютого 2020 року в справі №825/565/17, від 23 вересня 2020 року в справі № 620/3282/18.

Верховний Суд в постанові від 23 квітня 2020 року у справі №816/1728/16 за результатом аналізу п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, також зазначив: Таким чином, фіксована сума індексації виплачується до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення заробітної плати перевищить фіксовану суму індексації.

Отже, є таке поняття як фіксована сума індексації, яка залишається після підвищення посадових окладів, якщо сума підвищення грошового доходу не перевищила суму індексації, що склалася у місяці підвищення посадових окладів, та виплачується до наступного підвищення посадових окладів (абз. 4 п. 5постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078).

Відповідно до абз. 3 п. 101 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, в редакції, яка була чинною до грудня 2015 року, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу.

З огляду на наведене, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення до грудня 2015 року проводилося з місяця прийняття військовослужбовця на службу.

01 грудня 2015 року вказану норму виключено, і з цього часу застосовуються загальні положення Порядку, в тому числі п. 102 Порядку в редакції постанови Кабінету Міністрів від 09 грудня 2015 року № 1013.

Відповідно до п. 102 Порядку для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Згідно з п. 14 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.

Міністерство соціальної політики України в листі від 28 квітня 2016 року № 201/10/1.37-16 надало роз`яснення щодо індексації заробітної плати, яке полягає в наступному: Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, починаючи з грудня 2015 року, здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

Як приклад в цьому листі зазначено: Враховуючи викладене та наведені у листі дані, для працівника, який працює з лютого 2014 року, обчислення індексу споживчих цін має здійснюватися з місяця підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Якщо останнє підвищення окладу за посадою відбулося у квітні 2012 року, то для визначення суми індексації такому працівнику з грудня 2015 року має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з травня 2012 року.

Мінсоцполітики в листі від 23 червня 2020 року №76/0/214-20 надало роз`яснення: Починаючи з грудня 2015 року до чергового підвищення посадових окладів згідно із рішенням Уряду обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації мало здійснюватися з місяця наступного за місяцем підвищення посадового окладу за посадою, яку займає військовослужбовець, а саме з лютого 2008 року.

Верховний Суд в постанові від 22 липня 2020 року в справі № 400/3017/19 (щодо періоду після з 01 грудня 2015 року) зазначив, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100%, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції. При цьому Суд погодився, що зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів наказано вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

01 січня 2008 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», якою були встановлені підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені додатком №1 до цієї Постанови. Вказана постанова втратила чинність 01 березня 2018 року.

01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, а також нові схеми тарифних розрядів та тарифних коефіцієнтів. Згідно з вказаною Постановою відбулося наступне підвищення посадових окладів військовослужбовців.

Отже, січень 2008 року та березень 2018 року є місяцями підвищення тарифних ставок (посадових окладів), а тому, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року, а березень 2018 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців починаючи з 01 березня 2018 року.

Відтак, позовні вимоги в частині здійснення розрахунку щомісячної індексації грошового забезпечення за період військової служби з 30.10.2017 по 11.12.2021 установленої Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», підлягають задоволенню.

Щодо розрахунку одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, у разі звільнення з військової служби за станом здоров`я, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» суд зазначає наступне.

Так. відповідно до абзаців 1, 8 та 9 пункту 2.13 розділу II Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України 10.04.2009 № 170, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 травня 2009 р за N 438/16454 (з відповідними змінами та доповненнями, далі - Інструкція N 170), контракт про проходження служби припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби за підставами, визначеними пунктом Положення

В особливий період контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби за рішенням командування військової частини згідно із Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Під час звільнення з контрактної служби за станом здоров`я особа має право на одноразову грошову допомогу (розділ 32 Наказу МОУ № 260 від 07.06.2018 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деяким іншим особам»), відповідно до якого військовослужбовцям, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до абзацу 1 п. 2 ст 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом І частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше

Таким чином, відповідач по справі, порушуючи норми закону, змінивши законні підставі звільнення позивача замість підпункту «за станом здоров`я» на підпункт «по закінченню строку контракту», не беручи до уваги наявність медичної постанови про обмежену придатність до військової служби, свідоцтва про хворобу протиправно позбавив позивача права на одноразову грошову допомогу в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

При цьому суд звертає увагу, що в даному випадку її розрахунок не проводився, у зв`язку з чим зважаючи на дискреційні повноваження відповідача, у даному випадку належним способом захисту є зобов`язання військової частини НОМЕР_4 нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Щодо позовної вимоги стягнути з військової частини НОМЕР_4 середній розмір місячного грошового забезпечення за несвоєчасну виплату повного щомісячного грошового забезпечення, компенсації за неотримане речове майно, грошової компенсації за невикористані 15 діб основної відпустки за 2020 рік нарахування щомісячної індексації грошового забезпечення з 30.10.2017 по 11.12.2021 та одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячною грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, передбачених Законами України та постановами Кабінету Міністрів України грошових коштів на день звільнення з військової служби у сумі 12875 гривен 40 копійок, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.117 КзПП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Суд зазначає, що на час вирішення справи по суті між сторонам існує спір щодо складових грошового забезпечення, що підлягає виплаті при звільненні. Відтак, на час розгляду справи по суті судом не можливо здійснити розрахунок середнього розміру грошового забезпечення за несвоєчасну виплату повного щомісячного грошового забезпечення, оскільки така виплата на даний час підлягає тільки перерахунку та виплаті, у зв`язку з чим в даній частині позовні вимоги є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги зобов`язати командира військової частини НОМЕР_4 видати старшому солдату ОСОБА_1 , механіку-радіотелефоністу відділення управління штабу взводу зв`язку військової частини НОМЕР_11 оновлений грошовий атестат та оновлену довідку про додаткові види грошового забезпечення, враховуючи зміни до щомісячного грошового забезпечення з врахуванням положень пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб"» та додатків до цієї постанови, відповідно до встановленою Законом України від 15.12.2020 року № 1082-1X «Про Державний бюджет на 2021 рік» прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року у розмірі 2270 гривен, суд зазначає наступне.

Порядок видачі і застосування грошового атестата військовослужбовця Збройних Сил України визначено п. 11 наказу Міністерства оборони України від 22 травня 2017 року № 280.

Відповідно до п. 11.3 Наказу № 280 грошовий атестат виписується на кожного військовослужбовця окремо (друкованим способом, чорнилом або кульковою ручкою), підписується командиром військової частини і начальником фінансового органу і засвідчується особистим підписом власника грошового атестата та відтиском гербової печатки з найменуванням частини, зазначеної в атестаті.

Грошовий атестат видається під підпис у картці особового рахунку військовослужбовця, в якій зазначається дата видачі, серія та номер виданого атестата.

Після прибуття військовослужбовця до місця служби і зарахування його до списків військової частини фінансовим органом, в якому військовослужбовець перебуває на грошовому забезпеченні, у п`ятиденний строк надсилається до військової частини, яка видала грошовий атестат, підтвердження до грошового атестату. Підписане командиром і начальником фінансового органу і засвідчене відтиском гербової печатки військової частини.

Начальник фінансового органу, який видав атестат, отримавши підтвердження, робить відмітку про його одержання в картці особового рахунку військовослужбовця. Отримання підтвердження зберігаються у справах фінансової служби.

Військовослужбовцям, які звільняються з військової служби, грошові атестати видаються під підпис у картках особових рахунків військовослужбовців, в яких зазначаються дати видачі, серії та номери виданих грошових атестатів.

У районному (міському) військовому комісаріаті грошові атестати звільнених військовослужбовців реєструються в алфавітній книзі із зазначенням у ній військового звання, прізвища, імені та по батькові військовослужбовця, серії і номера грошового атестата. Після реєстрації грошові атестати військовослужбовців, які мають право на пенсійне забезпечення чи на одержання протягом року з дня звільнення окладу за військовим званням долучаються до документів, що подаються до обласного військового комісаріату для призначення пенсії чи виплати окладу за військовим званням, а грошові атестати інших військовослужбовців - до їх особових справ.

Після остаточного розрахунку з цими особами їхні грошові атестати повертаються до районного (міського) військового комісаріату для долучення до особових справ.

Якщо під час прийняття на військовий облік звільненого військовослужбовця виявиться, що грошового атестата немає, військовий комісаріат витребує з військової частини за останнім місцем служби військовослужбовця дублікат грошового атестата.

Таким чином, грошовий атестат видається військовослужбовцю, який звільняється, особисто під підпис у картках особових рахунків військовослужбовців. Військовослужбовець повинен засвідчити грошовий атестат особистим підписом.

Враховуючи те, що судом встановлено обов`язок відповідача щодо здійснення перерахунку грошового забезпечення позивача, в даній частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо видачі довідки, суд зазначає, що оскільки відновленню підлягають лише порушувані права, позивач не звертався до відповідача із заявою про видачу оновленої довідки, відтак у даній частині позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню як передчасні.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Частинами першою та другою статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

В силу приписів ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно з п. 29 рішення ЄСПЛ у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року статтю 6 пункт 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За змістом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відтак, перевіривши обґрунтованість ключових доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтримку правомірності своєї позиції, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295, 382 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса фактичного місця мешкання АДРЕСА_1 , адрес реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дії. стягнення середнього заробітку та зобов`язати вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 10.06.2021 № 264, яким старшого солдата ОСОБА_1 , призначу наказом командуючого оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 24.05.2021 № 27-РС на посаду механіка-радіотелефоніста відділення управління штабу взводу зв`язку військової частини НОМЕР_4 , яка прибула із військової частини НОМЕР_6 АДРЕСА_2 , вважати такими, що з 10 червня 2021 року справи та посаду прийняла і приступила до виконання службових обов`язків, в частині, що стосується встановлення їй посадового окладу в розмірі 2730 гривень на місяць, шпк «солдат», ВОС - 474256/641, тарифним розрядом 4.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_4 внести зміни до наказу від 10.06.2021 № 264 (по стройовій частині) в частині встановлення старшому солдату ОСОБА_1 , призначеної наказом командуючого оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 24.05.2021 № 27-РС (по особовому складу) на посаду механіка-радіотелефоніста відділення управління штабу взводу зв`язку військової частини НОМЕР_4 посадового окладу за 4 тарифним розрядом у відповідності до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" із врахуванням положень пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та додатку 1 до цієї постанови у відповідності до встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2021 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_4 здійснити перерахунок та виплату старшому солдату ОСОБА_1 , механіку-радіотелефоністу відділення управління штабу взводу зв`язку військової частини НОМЕР_4 щомісячного грошового забезпечення за період із 10.06.2021 по 11.12.2021 у відповідності до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" із врахуванням положень пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", додатків 1 та 14 до цієї Постанови та у відповідності до встановленого прожитковою мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2021 року, з врахуванням раніше виплачених коштів.

Визнати протиправним та скасувати параграф 1 пункт 1 наказу командира 37 окремого мотопіхотного батальйону НОМЕР_5 окремого мотопіхотного батальйону оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 14.09.2021 № 65-РС, яким старшого солдата ОСОБА_1 , механіка-радіотелефоніста відділення управління штабу взводу зв`язку військової частини НОМЕР_4 звільнити з військової служби у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та скасувати його.

Визнати протиправним пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 11.12.2021 №378, яким старшого солдата ОСОБА_1 , механіка-радіотелефоніста відділення управління штабу взводу зв`язку військової частини НОМЕР_4 звільнену наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 14.09.2021 №65-РС з військової служби за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та скасувати його.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_4 підготувати клопотання про звільнення старшого солдата ОСОБА_1 , механіка-радіотелефоніста відділення управління штабу взводу зв`язку військової частини НОМЕР_4 з 11.12.2021 з військової служби відповідно до підпункту «б» (за станом здоров`я) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову служби з військової служби у запас та внести у зв`язку з цим відповідні зміни до наказу командира НОМЕР_7 окремою мотопіхотного батальйону від 14.09.2021 №65-РС (по особовому складу)

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_4 внести зміни до наказу від 11.12.2021 № 378 (по особовому складу) та викласти пункт 2 в іншій редакції, згідно якої старшого солдата ОСОБА_1 , механіка-радіотелефоніста відділення управління штабу взводу зв`язку військової частини НОМЕР_4 звільнити з військової служби відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ІІ «Про військовий обов`язок і військову служби" з військової служби у запас (за станом здоров`я) та доповнити відомостями про виплату грошової компенсації за невикористані 15 днів основної відпустки за 2020 рік передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», розрахунку щомісячної індексації грошового забезпечення за період військової служби з 30.10.2017 по 11.12.2021 установленої Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», розрахунку одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у разі звільнення з військової служби за станом здоров`я, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», перерахунку щомісячного грошового забезпечення за період з 10.06.2021 по 11.12.2021 передбаченого статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядовою і начальницького складу та деяких інших осіб" без врахування прожитковою мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2021.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_4 щодо не включення до наказу від 11.12.2021 № 378 (по стройовій частині) при звільненні з військової служби старшого солдата ОСОБА_1 та виключені її із списків особового складу та всіх видів забезпечення розрахунку виплати: грошової компенсації за невикористані дня основної відпустки терміном 15 днів за 2020 рік передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», розрахунку щомісячної індексації грошового забезпечення за період військової служби з 30.10.2017 по 11.12.2021 установленої Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», розрахунку одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, у разі звільнення з військової служби за станом здоров`я, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», нарахування щомісячного грошового забезпечення за період з 10.06.2021 по 11.12.2021 передбаченого статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" без врахування прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01 2021 та не здійснення у день виключення зі списків особового складу всіх виплат та грошових компенсацій передбачених на день її звільнення з військової служби

Зобов`язати військову частину НОМЕР_4 видати старшому солдату ОСОБА_1 , механіку-радіотелефоністу відділення управління штабу взводу зв`язку військової частини НОМЕР_11 оновлений грошовий атестат .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення у повному обсязі складено та підписано 31.10.2022.

Суддя О.О. Артоуз