Справа № 120/7753/22
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 листопада 2022 р. Справа № 120/7753/22

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю дій Пенсійного фонду, що полягають у обчисленні спеціального трудового стажу та відмови у нарахуванні та виплаті грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Представником відповідача надано відзив на адміністративний позов, яким заперечує щодо заявлених позовних вимог. Крім іншого зазначає, що позивач працювала на посаді асистента вчителя ЗЗСО "Мурованокуриловецька школа-ліцей № 1 Могилів-Подільського району Вінницької області" на повну тарифну ставку та вихователем групи подовженого дня на 0,5 тарифної ставки за внутрішнім сумісництвом. Враховуючи, що основна посада не зазначена в найменуванні посад Розділу І "Освіта" Переліку № 909, тому даний період роботи не застосовується для визначення права на виплату грошової допомоги.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що ОСОБА_1 починаючи з 02.01.1991 року по 31.08.1995 року працювала вихователем групи продовженого дня в Мурованокуриловецької середньої школи, з 01.09.1995 року по 31.08.2009 року працювала учителем трудового навчання Мурованокуриловецької середньої школи, з 01.09.2009 року по 31.08.2010 року працювала вчителем трудового навчання в НВК "СЗШ І-ІІІ ступенів № 1 гімназія", 01.09.2010 року по 18.08.2020 рік працювала заступником директора з виховної роботи в НВК "СЗШ І-ІІІ ступенів № 1 гімназія", яка 01.01.2019 року була перейменована на ЗЗСО "Мурованокуриловецька школа - ліцей № 1 Мурованокуриловецької районної ради Вінницької області", з 01.09.2021 року по 30.10.2021 рік працювала вихователем групи продовженого дня та за сумісництвом вихователем шкільного автобуса по підвозу дітей ЗЗСО "Мурованокуриловецька школа - ліцей № 1 Могилів - Подільського району Вінницької області", з 01.11.2021 року та по даний час працює асистентом вчителя та за сумісництвом вихователем групи продовженого дня в ЗЗСО "Мурованокуриловецька школа - ліцей № 1 Могилів - Подільського району Вінницької області".

Позивач перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду та 12.07.2022 року звернулась із заявою про отримання грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки її педагогічний стаж на момент досягнення пенсійного віку становив необхідних 30 років.

За результатом розгляду звернення, управління листом № 02002-0215-8/53689 від 04.08.2022 року, позивачу повідомило, що з наявних матеріалів в електронній пенсійній справі (трудової книжки та довідки від 22.06.2022 року № 01-05/157), встановлено що остання працювали з 01.11.2021 року на посаді асистента вчителя ЗЗСО "Мурованокуриловецька школа-ліцей № 1 Могилів-Подільського району Вінницької області" на повну тарифну ставку та вихователем групи продовженого дня на 0,5 тарифної ставки за внутрішнім сумісництвом.

Оскільки основна посада - асистент вчителя, не зазначена в найменуванні посад Розділу І "Освіта" Переліку, тому даний період роботи не застосовується для визначення права на виплату грошової допомоги.

Враховуючи наявні документи, спеціальний стаж роботи на посадах, що дає право на призначення грошової допомоги становить 29 років 10 місяців при необхідних 30 роках, тому право на її призначення відсутнє.

Не погоджуючись з такими діями управління позивач звернулась в суд з цим адміністративним позовом та просить зарахувати до наявного стажу роботи, страховий стаж який визначає право на виплату грошової допомоги, а саме відповідно до запису у трудовій книжці за № 22 з 01.11.2021 року по 22.06.2022 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Предметом цієї справи є зарахування до стажу роботи позивача, педагогічний стаж з 01.11.2021 року по 22.06.2022 року в ЗЗСО "Мурованокуриловецька школа-ліцей № 1 Могилів-Подільського району Вінницької області" на посаді асистента вчителя (одна тарифна ставка), вихователя групи продовженого дня 0,5 тарифної ставки за внутрішнім сумісництвом, який дає право на пенсію за вислугу років та здійснити нарахування та виплату грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення відповідно до п. 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788) передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років.

Пунктом 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 року № 1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок № 1191).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону № 1788 - ХІІ, що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (далі - Перелік № 909).

Отже, на момент виходу на пенсію позивач працювала у ЗЗСО "Мурованокуриловецька школа-ліцей № 1 Могилів-Подільського району Вінницької області".

Переліком № 909 визначено, що робота в загальноосвітніх навчальних закладах дає право на отримання пенсії за вислугу років та в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах передбачені посади: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Таким чином, посада асистента вчителя загальноосвітнього навчального закладу не значиться у Переліку № 909.

Разом із тим, постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 14.06.2000 року затверджено перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким посаду асистент вчителя загальноосвітнього навчального закладу віднесено до посад педагогічних працівників.

Крім того, судом встановлено, що позивач на момент виходу на пенсію працювала також вихователем групи подовженого дня (за сумісництвом). Посада вихователя передбачена Переліком № 909.

Отже, суд відхиляє твердження пенсійного органу, що оскільки позивач працювала вихователем групи подовженого дня за сумісництвом, тому вона не має права на отримання спірної допомоги, оскільки Постанова № 909 не містить обмежень щодо зарахування до спеціального стажу роботи на відповідних посадах за сумісництвом.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у п. 14 та 15 постанови від 27.02.2018 року у справі №К/9901/241/17, а саме: "...зарахування роботи на посаді вчителя до педагогічного стажу не ставиться в залежність від того, було це основним місцем роботи особи чи за сумісництвом, за умови, якщо викладацька робота за сумісництвом займає не менше ніж 180 годин на навчальний рік, а також якщо працівникам підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи працювали за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників з обсягом роботи не менше ніж на 0,25 посадового окладу (ставки заробітної плати), отже період роботи (...) за сумісництвом зараховується до педагогічного стажу (...) робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З аналізу наведених норм законодавства суд робить висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується із наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058 будь-якого іншого виду пенсії.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19.03.2019 р. по справі № 466/5637/17.

Враховуючи наявність у позивача спеціального стажу, суд дійшов до висновку про визнання протиправними дій головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обчислення ОСОБА_1 спеціального трудового стажу та відмови у нарахуванні та виплаті грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Та, як наслідок, задоволенню підлягають похідні вимоги щодо зобов`язання здійснити нарахування та виплату грошової допомоги у розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Окремо слід наголосити відносно позовних вимог щодо не зарахування періоду роботи за сумісництвом на 0,5 тарифної ставки вихователем групи подовженого дня в ЗЗСО "Мурованокуриловецька школа - ліцей № 1 Могилів-Подільського району Вінницької області" з 01.11.2021 року по 22.06.2022 року з підстав того, що право за вислугою років зараховується тільки за основним місцем роботи, з даного приводу слід зазначити наступне.

Із наявного листа головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 04.08.2022 року, позивачу роз`яснено, що остання працювала з 01.11.2021 року на посаді асистента вчителя ЗЗСО "Мурованокуриловецька школа - ліцей № 1 Могилів-Подільського району Вінницької області" з 01.11.2021 року по 22.06.2022 року на повну тарифну ставку та вихователем групи подовженого дня на 0,5 тарифної ставки за внутрішнім сумісництвом.Оскільки, основна посада-асистент вчителя, не зазначена в найменуванні посад розділу І "Освіта", тому даний період роботи не застосовується для визначення права на виплату грошової допомоги.

Отже, із зазначеного стає зрозумілим, що управлінням не надавалась оцінка, а тим більше, не було надано відмову позивачу у зарахуванні стажу за період роботи за сумісництвом на 0,5 тарифної ставки вихователем групи подовженого дня. А відтак, заявлені позовні вимоги у цій частині є передчасними та задоволенню не підлягають.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ч. 3 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент.номер НОМЕР_1 ) до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обчислення ОСОБА_1 спеціального трудового стажу та відмови у нарахуванні та виплаті грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 педагогічний стаж з 01.11.2021 року по 22.06.2022 року асистента вчителя ЗЗСО "Мурованокуриловецької школи-ліцей № 1 Могилів-Подільського району Вінницької області", що дає право на пенсію за вислугу років, та здійснити нарахування та виплату грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесенні витрати на оплату судового збору в розмірі 661,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович