Справа № 360/4069/21
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року справа №360/4069/21

м.Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Автолайн Компані» на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року у справі № 360/4069/21 (головуючий І інстанції Басова Н.М., повний текст складений у м.Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом Приватного підприємства «Автолайн Компані» до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання протиправними дії,-

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Автолайн Компані» (далі позивач) звернулося до суду з позовом до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (далі - відповідач) про: визнання протиправними дій з направлення повідомлення від 08.07.2021 року № 2503 про одностороннє розірвання діючих договорів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування м. Сєвєродонецька № 5 та № 110.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. В обґрунтування доводів посилався на те, що спірне повідомлення про одностороннє розірвання діючих договорів створює юридичні наслідки для позивача.

Ухвалою апеляційного суду від 29 грудня 2021 року справу призначено до розгляду на 30 березня 2022 року. У зв`язку із запровадженням Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, воєнного стану через акт відкритої агресії з боку Російської Федерації, а також, враховуючи наказ Голови Верховного Суду від 2 березня 2022 року №29/0/8-22 «Про встановлення особливого режиму роботи Верховного Суду в умовах воєнного стану», з метою забезпечення безперервності правосуддя, ця скарга розглядається у перший день можливості вчинення процесуальних дій.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

За рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 1028 від 28 грудня 2018 року «Про затвердження протоколу засідання конкурсного комітету з визначення автомобільного перевізника на автобусних маршрутах загального користування м.Сєвєродонецьк» укладено договори на перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м.Сєвєродонецька №№ 5, 110 з перевізником - ПП «Автолайн Компані», які підписано сторонами 9 січня 2019 року (т.1 а.с.11-13,14-16).

Згідно п. 4.3 Договору договір може бути достроково розірваний з ініціативи будь-якої із сторін у випадку систематичного невиконання умов цього договору іншою стороною, або за ініціативою обох сторін.

Договір може бути достроково розірвано в односторонньому порядку:

-у разі письмової відмови від виконання умов цього договору однією із сторін;

-у разі невиконання або неналежного виконання Перевізником умов цього договору;

-у разі скасування або визнання недійсним у судовому (чи іншому передбаченому діючим законодавством) порядку рішення конкурсного комітету на підставі якого був укладений договір з компенсацією усіх пов`язаних з цим збитків;

-у разі, якщо Перевізник без поважних причин не приступив до перевезення пасажирів на маршруті впродовж 10 календарних днів з моменту підписання цього договору, або без письмового узгодження із Організатором припинив перевезення на термін більш ніж 10 днів;

-у разі, якщо перевізник не виконує пункт 2.3.4 цього договору і забезпечує регулярність перевезень на маршруті, на рівні менше 90% від рухомого складу;

-у разі виявлення письмово підтверджених фактів подання на конкурс, за результатами якого Перевізник визнаний переможцем на маршруті, недостовірної інформації. Такі факти мають бути встановленими рішенням компетентного органу.

-у разі ненадання організатору звіту про роботу пасажирського транспорту на даному маршруті (кількість машино-днів в господарстві та роботі), а також кількість виконаних рейсів, кількість перевезених пасажирів, регулярність руху, кількості скоєних ДТП, укомплектованість водіями).

-у разі перешкоджання та ненадання відповідних умов для здійснення Організатором, у межах його повноважень, контролю за дотриманням законодавства у сфері автомобільного транспорту та умов виконання цього договору.

-у разі невиконання Перевізником пункту 2.36 цього Договору (п.4.4 Договору).

Про одностороннє розірвання договору сторона-ініціатор повинна письмово повідомити другу сторону не пізніше, ніж за десять днів до дати, з якої договір буде вважатись розірваним (п.4.5 Договору).

Сторони домовились про наступне. Після десятиденного терміну з дня отримання Перевізником акту перевірки Організатор має право організувати перевірку усунення виявлених порушень. Якщо порушення (аналогічні попереднім або інші) виявлені повторно, Організатор в односторонньому порядку припиняє дію Договору на перевезення пасажирів на маршруті з Перевізником, про що надсилає Перевізнику письмове повідомлення за десять днів до дати, з якої договір буде вважатись розірваним (п.4.8 Договору).

В окремих спірних випадках Організатор може винести питання припинення дії Договору з Перевізником на розгляд конкурсного комітету (п.4.9 Договору).

Рішеннями виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 491 від 09.04.2019 року, № 519 від 24.04.2019 року, № 186 від 13.03.2020 року затверджені додаткові угоди до вказаних вище договорів, які стосувались змін у маршруті руху міського автобусного маршруту загального користування №5; включення та виключення зі списку договорів транспортних засобів (т.2 а.с. 27-36).

Президентом України видано Указ від 28.07.2020 року №297/2020 «Про утворення військово-цивільної адміністрації», відповідно до якого утворено військово-цивільну адміністрацію міста Сєвєродонецьк Луганської області.

Указом Президентом України від 19.02.2021 року № 62/2021 «Про утворення та реорганізацію військово-цивільних адміністрацій у Луганській області» утворено Сєвєродонецьку міську військово-цивільну адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області. Реорганізовано військово-цивільну адміністрацію міста Сєвєродонецьк Луганської області шляхом приєднання до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області.

02.03.2021 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно реєстрації Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області.

Сєвєродонецька МВЦА 05.07.2021 року за № 2311 направила до ПП «Автолайн Компані» повідомлення про одностороннє розірвання діючих договорів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування м.Сєвєродонецька №5 та №110, відповідно до якого у зв`язку із невиконанням вимог вказаних у листі військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області від 24.12.2020 року №2080, ігноруванням вимог, що вказані у листі 1400 від 25.05.2021, беручи до уваги систематичні порушення вимог договорів на перевезення пасажирів на міських маршрутах загального користування № 5, № 110 м.Сєвєродонецька вказаних у листі від Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 30.06.2021 №3422/27.3/23-21, згідно п.4.4. (діючих договорів) повідомила про одностороннє розірвання договорів на перевезення пасажирів на міських маршрутах загального користування №5 та №110 м.Сєвєродонецька. Договори будуть вважатись достроково розірваними з 10.07.2021 (т.1 а.с. 9-10).

Відповідач направив позивачу повідомлення від 08.07.2021 року № 2503 про одностороннє розірвання діючих договорів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування м.Сєвєродонецька №5 та №110, відповідно до якого у зв`язку із невиконанням вимог вказаних у листі військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області від 24.12.2020 №2080, ігноруванням вимог, що вказані у листі 1400 від 25.05.2021, беручи до уваги систематичні порушення вимог договорів на перевезення пасажирів на міських маршрутах загального користування №5 та №110 м.Сєвєродонецька вказаних у листі від Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 30.06.2021 №3422/27.3/23-21, згідно п.4.4. (діючих договорів) повідомила про одностороннє розірвання договорів на перевезення пасажирів на міських маршрутах загального користування №5 та №110 м.Сєвєродонецька. Повідомлення про одностороннє розірвання діючих договорів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування м.Сєвєродонецька №5 та №110, направлене листом від 05.07.2021 №2311, вважати нечинним. Договори будуть вважатись достроково розірваними з 09.08.2021 року (т.1 а.с.7-8).

Спірні правовідносини між сторонами врегульовано Законами України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III), «Про військово-цивільні адміністрації» від 3 лютого 2015 року №141-VIII (далі - Закон №141-VIII), Порядком проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 року № 1081 (далі - Порядок №1081).

Згідно ст. 1 Закону №141-VIII для виконання повноважень місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених цим Законом, в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема в районі проведення антитерористичної операції можуть утворюватися військово-цивільні адміністрації.

Військово-цивільні адміністрації - це тимчасові державні органи у селах, селищах, містах, районах та областях, що діють у складі Антитерористичного центру при Службі безпеки України (у разі їх утворення для виконання повноважень відповідних органів у районі проведення антитерористичної операції) або у складі Об`єднаного оперативного штабу Збройних Сил України (у разі їх утворення для виконання повноважень відповідних органів у районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях) і призначені для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення безпеки і нормалізації життєдіяльності населення, правопорядку, участі у протидії актам збройної агресії, диверсійним проявам і терористичним актам, недопущення гуманітарної катастрофи в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема проведення антитерористичної операції.

Військово-цивільні адміністрації населених пунктів - це тимчасові державні органи, що здійснюють на територіях відповідних територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України, повноваження сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, сільських, селищних, міських голів та інші повноваження, визначені цим Законом.

За ч. 1 статті 3 Закону № 141-VIII військово-цивільні адміністрації утворюються у разі потреби за рішенням Президента України.

У разі утворення військово-цивільної адміністрації населених пунктів повноваження відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, сільських, селищних, міських голів припиняються з дня призначення керівника такої військово-цивільної адміністрації. Повноваження виконавчих органів зазначених рад, апаратів цих рад та їх виконавчих комітетів, посадових та службових осіб місцевого самоврядування, які працюють у таких органах та апаратах, припиняються з дня, наступного за днем прийняття рішення зазначеним керівником військово-цивільної адміністрації населених пунктів про можливість цієї військово-цивільної адміністрації здійснювати повноваження, віднесені законом до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Безпосереднє керівництво військово-цивільними адміністраціями здійснюють їх керівники (ч. 7 статті 3 Закону № 141-VIII).

За п.п. 2, 8 ч. 3 статті 6 Закону № 141-VIII керівник військово-цивільної адміністрації: організовує роботу відповідної військово-цивільної адміністрації та здійснює керівництво її діяльністю, несе персональну відповідальність за виконання військово-цивільною адміністрацією покладених на неї повноважень; видає накази та розпорядження у межах своїх повноважень, які мають таку ж юридичну силу, що і рішення відповідної ради (рад). Проекти наказів керівника військово-цивільної адміністрації, які є нормативно-правовими актами, підлягають оприлюдненню в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти оприлюднюються негайно після їх підготовки. Накази та розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації можуть бути оскаржені до суду.

Згідно п. 11 частини другої статті 7 Закону №141-VIII юридична особа - новоутворена військово-цивільна адміністрація є юридичною особою, що тимчасово здійснює повноваження правонаступника прав та обов`язків юридичних осіб: рад, що припиняються, - з дня внесення запису про державну реєстрацію такої новоутвореної військово-цивільної адміністрації як юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; виконавчих комітетів рад, що припиняються, та/або військово-цивільних адміністрацій, що припиняються, - з дня, наступного за днем прийняття керівником новоутвореної військово-цивільної адміністрації рішення про її можливість здійснювати повноваження, віднесені законом до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

За ст. 3 Закону № 2344-ІІІ цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Згідно ст. 6 Закону № 2344-ІІІ органи місцевого самоврядування формують мережу міських автобусних маршрутів загального користування і здійснюють у межах своїх повноважень контроль за дотриманням законодавства у сфері автомобільного транспорту на відповідній території, запроваджують автоматизовану систему обліку оплати проїзду та встановлюють порядок її функціонування, а також види, форми носіїв, порядок обігу та реєстрації проїзних документів; визначають особу, уповноважену здійснювати справляння плати за транспортні послуги в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду.

Вказані повноваження виконавчого органу сільської, селищної, міської ради кореспондуються з повноваженнями, зазначеними у підпунктах 10,11 пункту а частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

За пп. 12 п. «а» ч. 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження залучення на договірних засадах підприємств, установ та організацій, що не належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, до участі в обслуговуванні населення засобами транспорту і зв`язку.

За ч. 1 статті 42 Закону № 2344-ІІІ договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами.

Організатор перевезень (орган виконавчої влади, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, який самостійно або із залученням робочого органу проводить конкурс) зобов`язаний забезпечити дострокове розірвання договору (анулювання дозволу) з автомобільним перевізником - переможцем конкурсу у разі: наявності фактів порушення ним умов договору (дозволу). Розірвання договору (анулювання дозволу) відбувається після невиконання надісланого організатором попередження такому перевізникові про недопущення порушення умов договору (дозволу). У такому разі для роботи на внутрішньообласному, внутрішньорайонному та міському автобусному маршрутах призначається автомобільний перевізник, який за результатами конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце, на строк до закінчення строку дії договору (дозволу), який було розірвано (анульовано), а в разі його відмови чи відсутності - призначається до проведення конкурсу інший автомобільний перевізник, транспортні засоби якого відповідають за параметрами, класом, категорією, комфортністю і пасажиромісткістю вимогам, передбаченим для відповідного виду перевезень, один раз на строк не більш як три місяці; підтвердження інформації про факт подання перевізником-претендентом недостовірних відомостей для участі у конкурсі з перевезення пасажирів;

Контроль за виконанням умов договору (дозволу) здійснює організатор та інші органи виконавчої влади згідно з компетенцією, за наявності відповідного звернення або доручення організатора (п.п. 55,56 Порядку № 1081).

Отже, на органи виконавчої влади та місцевого самоврядування покладені повноваження із забезпечення обслуговування населення засобами транспорту, в тому числі із залученням з цією метою на договірних засадах підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності.

Крім того, орган виконавчої влади, в даному випадку - військово-цивільна адміністрація, як тимчасовий державний орган, що здійснює повноваження міської ради та її виконавчого комітету - це суб`єкт владних повноважень, що виступає у правовідносинах щодо контролю за виконанням договору перевезення пасажирів, відповідно й правовідносини, що складаються між суб`єктом владних повноважень та перевізником містять ознаки публічно-правових відносин у розумінні КАС України, а договір про організацію перевезень, укладений за наслідками проведення такого конкурсу, відповідає ознакам адміністративного договору.

За пп. «г» пункту 16 статті 4 КАС України адміністративний договір - це спільний правовий акт суб`єктів владних повноважень або правовий акт за участю суб`єкта владних повноважень та іншої особи, що ґрунтується на їх волеузгодженні, має форму договору, угоди, протоколу, меморандуму тощо, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері і укладається на підставі закону замість видання індивідуального акта.

Згідно ч. 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 3 ч. 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

В розумінні адміністративного процесу: дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм; бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України; рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

За ч. 1 статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

В позовній заяві у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень зазначаються обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача (п. 9 ч. 5 статті 160 КАС України).

Процесуальний закон вимагає, щоб у позовній заяві про оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, з-поміж іншого, позивачем було обґрунтовано порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю його прав, свобод та інтересів.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні та конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, у Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією та законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їхнє порушення.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття «порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в цьому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджують позивачі, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їхнє порушення.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

При цьому, порушення вимог закону діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.

Отже, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Враховуючи вимоги статей 2, 5, 9 КАС України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Тому для ефективного поновлення порушеного права необхідно, щоб існував чіткий зв`язок між правопорушенням та способом захисту права.

За матеріалами справи спірні правовідносини стосуються розірвання адміністративного договору в односторонньому порядку за ініціативою суб`єкту владних повноважень. При цьому, жодного рішення акту індивідуальної дії, яким би були розірвані достроково вказані договори, Сєвєродонецькою МВЦА не прийняті.

Таким чином, суд констатує, що предметом позову у такому разі мають бути дії Сєвєродонецькою МВЦА щодо дострокового розірвання в односторонньому порядку договорів на перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м.Сєвєродонецька, оскільки саме вони мають негативний вплив на права, обов`язки та інтереси позивача.

Позивач визначив предметом позову дії відповідача з направлення повідомлення від 08.07.2021 року №2503 про одностороннє розірвання діючих договорів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування м.Сєвєродонецька №5 та №110.

Досліджуючи зміст направленого відповідачем повідомлення, судом встановлено, що воно не відповідає критеріям рішення суб`єкта владних повноважень, не змінює та не припиняє прав та обов`язків позивача, а має виключно інформативний та роз`яснювальний характер.

При цьому, сам позивач не заперечує, що повідомлення про одностороннє розірвання діючих договорів на перевезення пасажирів за своєю правовою природою не є рішенням актом індивідуальної дії.

Таким чином, дії відповідача з направлення повідомлення про одностороннє розірвання діючих договорів на перевезення пасажирів також не порушують прав та охоронюваних законом інтересів позивача з боку відповідача, оскільки факт направленням листа-повідомлення це певна форма поведінки Сєвєродонецької МВЦА, яка направлена лише на інформування позивача про майбутнє розірвання договорів.

При цьому, безпосередньо права позивача порушуються фактом дострокового розірвання договорів, а не діями з направлення інформативного листа-повідомлення, яким роз`яснюються, з яких підстав та з якої дати договори достроково розриваються.

Крім того, з позовними вимогами про визнання протиправними дій відповідача щодо дострокового розірвання договорів в односторонньому порядку позивач до суду не звернувся.

За ч. 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Таким чином, дії відповідача з направлення повідомлення про одностороннє розірвання діючих договорів на перевезення пасажирів не порушують прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Твердження позивача у відповіді на відзив про те, що предметом спору є саме протиправність та незаконність дій відповідача з дострокового розірвання договорів на перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м.Сєвєродонецька, суд вважає неприйнятними з наступних підстав.

Як вже зазначав суд, відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 статті 47 КАС України позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому, відповідної заяви позивач щодо зміни предмету позову до суду не подав, предмет позову залишився незмінним - дії Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області з направлення ПП «Автолайн Компані» повідомлення від 08.07.2021 року № 2503 про одностороннє розірвання діючих договорів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування м. Сєвєродонецька № 5 та № 110.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погорджує висновок суду першої інстанції про відмов у задоволенні позову.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Автолайн Компані» залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року у справі № 360/4069/21 за позовом Приватного підприємства «Автолайн Компані» до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання протиправними дії залишити без змін.

Повний текст постанови складений 2 листопада 2022 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Е.Г. Казначеєв

І.В. Сіваченко