Справа № 200/4494/22
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2022 року Справа№200/4494/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Крилової М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

06 жовтня 2022 року до Донецького окружного адміністративного суду, через систему «Електронний Суд», надійшов позов адвоката Маруценка С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі відповідач-2) про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 10.08.2022 №95 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.08.2022 №1128 про призначення їй пенсії за віком із зарахуванням до її страхового стажу періодів її роботи з з 05.09.1983 по 23.06.2001 на підприємстві ВАТ «Селидівський хлібокомбінат».

В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що 03.08.2022 року позивач звернулась до Пенсійного органу із заявою № 1128 про призначення пенсії та надала всі необхідні документи. Через офіційний веб-сайт Пенсійного фонду позивач дізналась про відмову в призначенні пенсії. З метою з`ясування підстав відмови у призначенні пенсії, відповідачу надіслано адвокатський запит про витребування відповідної інформації та документації. З відповіді Пенсійного фонду позивач дізналась, що до її страхового стажу не зараховано період роботи з 05.09.1983 по 23.06.2001 (далі - спірні періоди) згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 03.10.1980, оскільки відсутня довідка про реорганізацію, перейменування, тобто назва підприємства на печатці, якою завірено запис про звільнення, не відповідає первинній назві підприємства, що є порушенням п. 2.15 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» від 29.07.1993 № 58. Вважає рішення відповідача-2 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

01 листопада 2022 року на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов, зі змісту якого відповідач-1 просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обгрунтування своєї позиції зазначив, що ГУ ПФУ в Донецькій області не здійснювало розгляд заяви про призначення пенсії та не вирішувало питання щодо наявності/відсутності підстав для призначення пенсії. Крім того, зазначив, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 05.09.1983 по 23.06.2001 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 03.10.1980, оскільки відсутня довідка про реорганізацію, перейменування, тобто назва підприємства на печатці, якою завірено запис про звільнення, не відповідає первинній назві підприємства, що є порушенням п. 2.15 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» від 29.07.1993 № 58, тому відповідач-1 вважає, що рішення відповідача-2 про відмову в призначенні пенсії від 10.08.2022 № 95 прийнято з додержанням норм чинного законодавства, а отже не підлягає скасуванню.

У встановлений судом строк відповідачем-2 відзиву на позов не було подано.

Положеннями частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, суд розцінює неподання відповідачем-2 - суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин як визнання даного позову.

Ухвалою суду 07 жовтня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано копії та докази.

Згідно з нормами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 виданий Селидівським МВ УМВС України у Донецькій області 28 серпня 1998 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , через веб-портал, звернулась до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії та надала необхідні документи, проте позивачу відповідачем-2 було відмовлено в призначенні пенсії.

З метою з`ясування підстав відмови у призначенні пенсії позивачу, відповідачу-2 надіслано адвокатський запит про витребування відповідної інформації та документації.

У відповіді від 20.09.2022 № 1800-0202-8/33919 на адвокатський запит відповідач зазначив, що надати запитувану інформацію за матеріалами електронної пенсійної справи позивача немає можливості, оскільки позивач не перебуває на обліку в Сумській області, а її електронна пенсійна справа передана за місцем її проживання (реєстрації).

За результатами розгляду адвокатського запиту відповідачем 1 надано відповідь від 23.09.2022 № 0500-1502-8/57358, за змістом якої вбачається, що заява позивача була відпрацьована відповідачем. Після розгляду документів, які були надані позивачем до анкети від 03.08.2022 встановлено, що до її страхового стажу не зараховано період роботи з 05.09.1983 по 23.06.2001 (далі - спірні періоди) згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 03.10.1980, оскільки відсутня довідка про реорганізацію, перейменування, тобто назва підприємства на печатці, якою завірено запис про звільнення, не відповідає первинній назві підприємства, що є порушенням п. 2.15 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» від 29.07.1993 № 58.

Відповідно до рішення відповідача-2 від 10.08.2022 року №95 позивачу відмовлено у призначенні пенсії. До страхового стажу не зараховано період роботи з 05.09.1983 по 23.06.2001 (далі - спірні періоди) згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 03.10.1980, оскільки відсутня довідка про реорганізацію, перейменування підприємства. Страховий стаж становить 25р. 09м. 20д.

Не погодившись з рішенням відповідача-2 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 звернулась до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Частиною 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Згідно відомостей, які містяться в трудовій книжці позивачки серії НОМЕР_1 від 03.10.1980 року:

05.09.1983 року прийнята кондитером хлібозаводу №1 до Селидівського хлібокомбіната (запис №5);

23.06.2001 року звільнена за п.1 ст. 36 КЗпП України (за власним бажанням) з ВАТ «Селидівський хлібокомбінат» (запис №10)

Причиною незарахування періоду роботи: з 05.09.1983 року по 23.06.2001 року є відсутність запису у трудовій книжці про реорганізацію підприємства.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України. Міністерства юстиції України. Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зареєстрованої Міністерством юстиції України 17 серпня 1993 року (далі - Інструкція №58), до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження: відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення: відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України: відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з ним винагороди.

Відповідно до п. 2.15 Інструкції №58, якщо за час роботи працівника назва підприємства змінюється, то про це окремим порядком у графі 3 трудової книжки робиться запис:

"Підприємство таке-то з такого-то числа перейменоване па таке-то". а у графі 4 проставляється підстава перейменування - наказ (розпорядження), ного дата і номер.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції №58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказ) (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати текст) наказу (розпорядження).

Аналіз вищезазначених положень законодавства свідчить про те, що записи до трудової книжки вноситься виключно власником або уповноваженим ним органом, у зв`язку з чим власнику трудової книжки не може ставитися в провину наявність неправильно занесених записів до трудової.

Окрім тою, Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України. Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захист) населення України від 29 липня 1993 року №58, не передбачає наслідків для особи щодо якої вона складена, порушення порядку ведення трудової книжки.

Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 №301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Отже, чинним законодавством визначено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічна поліній висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).

Таким чином, ОСОБА_1 , яка у даному випадку була працівником, не може нести відповідальність за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві та у свою чергу затвердження печатки із неправильною організаційно-правовою формою з вини адміністрації підприємства.

Невиконання підприємством вимоги пункту 2.15 Інструкції №58 не може бути підставою для позбавлення позивача її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у Постанові від 06 березня 2018 року по справі №754/14898/15-а підставою для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи та досягнення віку, що дає право на пенсію, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Тобто, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що працівник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи в останню вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто працівником, а недоліки її заповнення не є підставою для висновку про відсутність трудового стажу.

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду у постановах від 28.02.2018 у справі №428/7863/17, від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 у справі №423/1881/17, від 29.03.2019 у справі №548/2056/6-а, у яких останній зазначив про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Так, підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Суд також зазначає, що не зарахування спірного стажу позивачу буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно не проведено позивачу зарахування спірного періоду роботи, а тому порушені права позивача підлягають відновленню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 10.08.2022 року №95 є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

З огляду на висновки суду про протиправність рішення відповідача, враховуючи обставини того, що у даному випадку позивачу було відмовлено в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 05.09.1983 року по 23.06.2001 року, та відмовлено в призначенні пенсії з підстав відсутності достатнього страхового стажу суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 03.08.2022 року для вирішення питання про призначення та здійснення нарахування й виплати позивачу пенсії при цьому зарахувавши до загального страхового стажу період її роботи з 05.09.1983 року по 23.06.2001 року

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 159, 193, 205, 241-246, 250, 251, 255, 291, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 10.08.2022 року №95 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл.. Соборна, буд. 3; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) 03.08.2022 року №1128 про призначення їй пенсії за віком із зарахуванням до її страхового стажу періодів її роботи з 05.09.1983 року по 23.06.2001 року на підприємстві ВАТ «Селидівський хлібокомбінат».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (місцезнаходження: м. Суми, вул. Пушкіна, б.1; ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя М.М. Крилова