Справа № 420/12197/22
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 06.04.2022 №60 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що надає право на отримання пільгової пенсії за віком за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуванні», періоди роботи з 12 листопада 1990 року по 27 лютого 1991 року за професією електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті, з 20 жовтня 1992 року по 04 березня 1993 року за професією електрослюсар 3 розряду підземний з повним робочим днем в шахті.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в призначенні пенсії є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що записи у трудовій книжці та в уточнюючій довідці є тотожними за змістом. трудова книжка в частині записів про зайнятість на підземних роботах в особливо шкідливих і особливо важких умовах праці, в тому числі і в спірні періоди з 12.11.1990 по 27.02.1991 на підприємстві «Шахта «Білозерська» виробничого об`єднання (в/о) «Добропільвугілля» за професією електрослюсар підземно з повним робочим днем в шахті та з 20.10,1992 по 04.06.1993 на підприємстві; «Шахта «Новодонецька» Добропільського виробничого об`єднання по видобутку вугілля за професією електрослюсар 3 розряду підземний з повним робочим днем в шахті, є належним доказом роботи за вказаною професією і у наведені періоди часу та які (періоди) мають бути зараховані до пільгового стажу, а отже юридичний Факт роботи протягом вказаних періодів часу підтверджений належними та допустимими доказами. працівник, який працює на посаді, віднесеній до відповідного Списку, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділений будь-якими повноваженнями або обов`язками, які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці. Особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими, умовами праці за Списком №1, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу побути на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №1 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ.

Ухвалою суду від 05.09.2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

14.09.2022 року від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив, в якому останній заперечує щодо задоволення позовних вимог, так як, у позивача відсутній необхідний пільговий стаж, а тому у Головного управління були відсутні правові підстави для прийняття будь-якого іншого рішення, окрім як про відмову у призначенні пенсії. Таким чином, Головне управління не порушувало прав, свобод та інтересів позивача, а діяло лише на підставі норм діючого законодавства України. До заяви про призначення пенсії позивачем не було долучено жодних документів, які б підтверджували проведення атестації робочих місць за спірні періоди, а проведення атестації робочого місця є обов`язковою умовою для зарахування до пільгового стажу періоду роботи після 21.08.1992 року. У Головного управління були відсутні правові підстави для зарахування періоду з 20.10.1992 по 04.03.1993 до пільгового стажу позивача. Також, до пільгового стажу позивача, не враховано період роботи 12.11.1990 по 27.02.1991 на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті адже посада в довідці, що уточнює особливий характер роботи від 19.01.2022 №79 не відповідає посаді, яка зазначена в трудовій книжці. Таким чином, у Головного управління відсутні підстави для зарахування спірного періоду до пільгового стажу позивача.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громаданяином України та має право на призначення пенсії в органах Пенсійного фонду України.

Згідно записів у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 позивач:

12.11.1990 року прийнятий електрослюсарем підземно з повним робочим днем в шахті «Шахта «Білозерська»;

27.02.1991 року звільнений з посади;

27.02.1992 року прийнятий електрослюсарем 3 розряду підземний з повним робочим днем в шахті «Шахта «Новодонецька» Добропільського виробничого об`єднання по видобутку вугілля м.Білозірське;

30.03.1992 року звільнений за власним бажанням;

20.10.1992 року прийнятий електрослюсарем 3 розряду підземний з повним робочим днем в шахті «Шахта «Новодонецька» Добропільського виробничого об`єднання по видобутку вугілля м.Білозірське;

04.06.1993 року звільнений за прогул;

14.09.1993 року прийнятий машиністом підземних установок підземний з повним робочим днем в шахті «Шахта «Новодонецька» Добропільського виробничого об`єднання по видобутку вугілля м.Білозірське;

20.12.1993 року звільнений у зв`язку з призовом до Збройних сил України;

29.08.1995 року прийнятий машиністом підземних установок підземний з повним робочим днем в шахті «Шахта «Білозірська» п/о Добропільвугілля;

13.03.1996 року звільнений за ст.38 КЗпП України;

22.10.1996 року прийнятий машиністом підземних установок підземний з повним робочим днем в шахті «Шахта «Білозірська» п/о Добропільвугілля;

31.12.1996 року звільнений відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України за прогул;

12.12.200 року прийнятий стрілочником на ГХК Добропільвугілля ГОАО «Шахта «Новодонецька»;

01.06.2001 року відбулось перейменування професії «стрілочника» на контролера контрольно-постової служби;

03.06.2001 року звільнений;

11.08.2003 року прийнятий контролером контрольно-постової служби ДП «Добропільвугілля» відособленого підрозділу «Шахта «Новодонецька»;

13.09.2010 року звільнений за власним бажанням;

20.12.2010 року прийнятий машиністом підземних установок 2 розряду з повним робочим днем під землею шахті ТОВ «Шахта «Білозірська»;

01.02.2011 року переведено машиністом підземних установок 3 розряду з повним робочим днем під землею шахті ТОВ «Шахта «Білозірська»;

02.08.2012 року звільнений за переведенням в ВСП Шахтоуправління «Білозерське»;

03.08.2012 року прийнятий за переведенням машиністом підземних установок 3 розряду з повним робочим днем під землею шахті ВСП Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ ДТЄК «Добропільвугілля»;

17.02.2014 року звільнений у зв`язку за переведенням до ТОВ «Шахта «Білозірська»;

08.02.2014 року прийнятий за переведенням машиністом підземних установок 3 розряду з повним робочим днем під землею шахті ТОВ «Шахта «Білозірська»;

30.07.2015 року звільнено за власним бажанням;

20.11.2017 року прийнятий за переведенням машиністом підземних установок 2 розряду з повним робочим днем у шахті ТОВ «Шахта «Білозірська».

В підтвердження проходження атестації підприємствами, на яких працював позивач, в матеріалах справи наявні Наказ №225/ТБ від 28.11.1994 року «Про результати атестації робочих місць по умовам праці» з додатком про перелік робочих місць, що підлягали атестуванню, Наказ Міністерства вугільної промисловості «Добропільвугілля» відокремлений підрозділ «Шахта «Білозірська» від 30.11.2007 року №597-ТБ з додатком про перелік робочих місць, що підлягали атестуванню, Наказ ТОВ «Шахта «Білозірська» «про підсумки атестації робочих місць по умовах праці» від 09.11.2012 року №905-ТБ з додатком про перелік робочих місць, що підлягали атестуванню, Наказ ТОВ «Шахта «Білозірська» «За результатами атестації робочих місць по умовам праці для визначення права працівників на пільги і компенсації за роботу із шкідливими і важкими умовами праці» від 01.11.2017 року №171-ОТ з додатком про перелік робочих місць, що підлягали атестуванню.

Також, у справі наявна довідка № 1/817 від 11.03.2022 року TOB «ДТЕК ДОБРОГПЛЛЯВУПЛЛЯ» про підтвердження наявного трудового стажу для призначеним пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, відповідно до якої позивач дійсно працювала повний робочий день під землею на шахті «Новодонецька». За період з 27.02.1992 року (наказ №29к від 27.02.1992р.) по 30.03.1992 року виконував підземні гірничі роботи, за професією: електрослюсар підземний з повним робочим днем у шахті, дільниці «ЕМО». Відповідно до ч.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що передбачено Списком 1, розділом 1, підрозділом 1, пункт «а», код КП - 1010100а. За період з 20.10.1992 року (наказ №143к від 22.10.1992р.) по 04.03.1993 року виконував підземні гірничі роботи, за професією: електрослюсар підземний з повним робочим днем у шахті, дільниці «ЕМО». Відповідно до ч.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що передбачено Списком 1, розділом 1, підрозділом 1, пункт а, код КП - 1010100а.

Підстава для видачі вказаної довідки: «Особові картки ф. П-2 звільнених працівників ш. «Новодонецька» у 1992р., 1993р.; накази за 1992-1993рр., контрольні табелі спуску-виїзду в шахту, табельний номер: 1820, 2027.

22.03.2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням № 60 від 06.04.2022 року заявнику відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком 1 за відсутності необхідного пільгового стажу 10 років, в наявності 9 років.

До пільгового стажу не зараховані наступні періоди: з 20.10.1992 року по 04.03.1993 року відсутній наказ про атестацію робочих місць, період з 12.11.1990 року по 27.02.1991 року посада в довідці, що уточнює особливий характер роботи від 19.01.2022 року №79 не відповідає посаді, яка зазначена в трудовій книжці.

У рішенні зазначено, що право на призначення пенсії на пільгових умовах позивач матимете після досягнення 51 року.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.08.2010 року № 2464-VI.

Відповідно до ст.7 Законом України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України (ст.10 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Згідно із п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно;

45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року;

46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року;

46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року;

47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року;

47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року;

48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року;

48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року;

49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року;

49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року;

50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Мінпраці України від 18.11.2005 №383, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі Порядок №383).

Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Суд зазначає, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 (надалі - Порядок №442), та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з п. 4 Порядку № 442 та пп. 1.5 п.1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом п.п. 8 та 9 Порядку № 442, проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Як встановлено судом відповідачем до пільгового стажу не зарахований період з 20.10.1992 року по 04.03.1993 року у зв`язку з тим, що відсутній наказ про атестацію робочих місць.

З трудової книжки позивача вбачається, що в період з 27.02.1992 року по 04.06.1993 року позивач працював електрослюсарем 3 розряду підземний з повним робочим днем в шахті «Шахта «Новодонецька» Добропільського виробничого об`єднання по видобутку вугілля м. Білозірське.

За наказом №225/ТБ від 28.11.1994 року «Про результати атестації робочих місць по умовам праці» в шахті «Білозерська» ВО «Добропільвугілля» вбачається проведення атестації робочих місць по умовам праці в шахті «Білозерська» ВО «Добропільвугілля». Відповідно до додатку до вказаного наказу, яким визначено перелік робочих місць, які підлягали атестуванню на підприємстві, «електрослюсар підтем.» включено до переліку проатестованих робочих місць.

Суд зазначає, що атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення ч. 1 ст. 114 Закону №1058-IV - «за результатами атестації робочих місць», як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за не проведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера, позивача у даній справі.

Особи, які зайняті на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №1, відповідно до ч.1 ст. 114 Закону №1058-IV.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Висновок суду повністю узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а і враховується судом при розгляді даної справи.

Щодо незарахування до пільгового стажу періоду з 12.11.1990 року по 27.02.1991 року з підстав того, що посада в довідці, що уточнює особливий характер роботи від 19.01.2022 року №79 не відповідає посаді, яка зазначена в трудовій книжці.

Відповідно до ст.62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктами 1, 2 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою КМЦ від 12 серпня 1993 року №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка працівника.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 31 березня 2020 року у справі №446/656/17, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 25 лютого 2021 року у справі № 683/3705/16-а.

Відповідно до запису в трудовій книжці позивача №1 позивач з 12.11.1990 року по 27.02.1991 року працював прийнятий електрослюсарем підземно з повним робочим днем в шахті «Шахта «Білозерська».

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній ТДВ «ШАХТА «БІЛОЗЕРСЬКА» №79 від 19.01.2022 року позивач працював повний робочий день в Товаристві з додатковою відповідальністю «ШАХТА «БІЛОЗЕРСЬКА» за період з 12.11.1990 року (наказ № 211 ск від 21.11.1990 р.) по 27.02.1991 року та виконував гірничі роботи підземно з повним робочим днем під землею за професією, посадою електрослюсар на видобувній дільниці.

Суд зазначає, що в період з 22.08.1956 року по 25.01.1991 року при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173.

Відповідно до Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 мовою оригіналу: «Все рабочие, инженерно-технические работники и служащие, занятые полный рабочий день на подземных работах по добыче угля, руды, сланца, нефти, озокерита, газа, графита, асбеста, соли, слюды и других рудных и нерудных ископаемых, в геологоразведке, на дренажных шахтах, на строительстве шахт, рудников и других подземных сооружений, а также все работники, занятые полный рабочий день под землей на обслуживании указанных выше рабочих и служащих (медперсонал подземных (здравпунктов, работники подземной телефонной связи и т. д.).».

Отже, вказана у трудовій книжці посада позивача, на якій він працював з 12.11.1990 року по 27.02.1991 року входить до тих, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1, а зауваження пенсійного органу щодо невідповідності посада в довідці, що уточнює особливий характер роботи від 19.01.2022 року № 79 не відповідає посаді, яка зазначена в трудовій книжці є необґрунтованим так, як трудова книжка, яка є основним документом для підтвердження основним документом, що підтверджує стаж роботи підтверджує зайнятість позивача на посаді, яка дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1.

Наявність сумнівів у відповідача відповідно до зазначеного законодавства, може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до пільгового стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею пільгового стажу.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У багатьох рішеннях Європейський суд дійшов висновку, що захист, який пропонується в статті 13, має поширюватись на всі випадки обґрунтованих заяв про порушення прав і свобод, які гарантуються Конвенцією (наприклад, рішення у справі Класс та інші проти Федеративної Республіки Німеччини»). «Ефективний засіб правового захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Водночас винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає зазначеній міжнародній нормі.

Проте, виходячи із обставин цієї справи, суд доходить до висновку, що відповідачу для вирішення питання щодо призначення позивачеві пенсії за віком необхідно дослідити та надати оцінку умовам, що виникли у зв`язку з розглядом даної справи.

Таким чином, суд дійшов висновку про оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню, а спірні періоди мають бути зараховані до загального страхового стажу позивача на підставі трудової книжки, у зв`язку з чим позовні вимоги за даним позовом підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 06.04.2022 №60 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; Зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що надає право на отримання пільгової пенсії за віком за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуванні», періоди роботи з 12 листопада 1990 року по 27 лютого 1991 року за професією електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті, з 20 жовтня 1992 року по 04 березня 1993 року за професією електрослюсар 3 розряду підземний з повним робочим днем в шахті; Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 22.03.2022 року №1322 з урахуванням висновків суду.

Саме такий спосіб захисту порушених прав позивача суд вважає належним та достатнім.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що за звернення до суду із зазначеним позовом позивач сплатив 992,40 грн. судового збору, які мають бути стягнуті з відповідача на його користь.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 243, 245, 246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 06.04.2022 №60 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що надає право на отримання пільгової пенсії за віком за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуванні», періоди роботи з 12 листопада 1990 року по 27 лютого 1991 року за професією електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті, з 20 жовтня 1992 року по 04 березня 1993 року за професією електрослюсар 3 розряду підземний з повним робочим днем в шахті.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 22.03.2022 року №1322 з урахуванням висновків суду.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

Відповідно до ст.255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012; ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 03.11.2022 року.

Суддя Н.В. Бжассо