Справа № 162/532/22
Суддя: Савич А. С.
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/532/22
Провадження № 2-а/162/29/2022
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2022 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Савича А.С.,

з участю секретаря судового засідання Гичук О.М.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Хвесика С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 батальйону 1 роти УПП у Волинській області ДПП старшого лейтенанта поліції Ліпича Вадима Сергійовича про скасування постанови серії ЕАР № 5944385 від 26.09.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 04.10.2022 звернувся до суду з вищевказаним позовом на обґрунтування якого зазначив, що 26.09.2022 інспектором 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП старшим лейтенантом поліції Ліпичем В.С. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5944385, відповідно до якої його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 510 грн. Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що він, 26.09.2022 о 17:33, на автодорозі Р-14 Луцьк Дольськ 5км 600 м Волинської області, керуючи транспортним засобом Volkwagen Crafter, д.н.з. НОМЕР_1 , керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки. З даною постановою він не згідний, вважає її незаконною, оскільки Правила дорожнього руху він не порушував. Такі пояснення він надав і інспектору поліції після зупинки транспортного засобу, які не були взяті до уваги. Не надано доказів його вини у вчиненні правопорушення, в тому числі відеозапису на підтвердження руху автомобіля водієм з не пристебнутим ременем пасивної безпеки, та в подальшому безпідставно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Інспектором поліції не роз`яснено йому прав та обов`язків особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Враховуючи наведені обставини, позивач просить суд скасувати постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді від 05.10.2022 відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 14 год 00 хв 13.10.2022.

Судовий розгляд справи 13.10.2022 за клопотанням представника відповідача, у зв`язку з ненадходженням до суду додатку до відзиву (диска з відеозаписом) відкладено на 10 год 30 хв 01.11.2022.

Представником відповідача Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Соколовою К.Ю. 11.10.2022 було подано відзив на вищевказану позовну заяву, який надійшов до суду поштовим зв`язком 14.10.2022. В обґрунтування своїх заперечень щодо позову зазначає, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП відбулося з повним дотриманням матеріальних норм та чинних норм процесуального законодавства. ОСОБА_1 були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Надано можливість реалізувати ці права. Інспектор поліції Ліпич В.С. виніс постанову, яка в цілому відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Однак, в частині зазначення відомостей «До постанови додаються», інспектором поліції помилково (людський фактор) не було зазначено відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського. Зазначені відомості не змінюють суть постанови, адже даний відеозапис наявний у відповідача і наданий суду як додаток до відзиву. Зазначені недоліки оформлення оскаржуваної постанови, на думку представника відповідача, не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог ПДР. При розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою. Разом з тим, жодних доказів, які б свідчили про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП, позивач суду не надав. Таким чином оскаржувана постанова є вмотивованою і відповідає вимогам закону. З урахуванням наведеного, просить рішення суб`єкта владних повноважень, а саме оскаржувану постанову серії ЕАР № 5944385 від 26.09.2022 залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Позивач ОСОБА_1 , представник відповідача Соколова К.Ю. та відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули.

Позивач ОСОБА_1 не повідомив суд причини свого неприбуття в судове засідання, жодних заяв чи клопотань не подав.

Представник відповідача Соколова К.Ю. та відповідач ОСОБА_2 до початку судового засідання подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги не визнають, просять відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Неприбуття у судове засідання зазначених учасників справи, повідомлених належним чином відповідно до вимог ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи даної категорії.

Представник позивача Хвесик С.В. у судовому засіданні підтримав подану позовну заяву з мотивів, які у ній викладені. Просив скасувати оскаржувану постанову як незаконну та необґрунтовану. Звернув увагу, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП. Зокрема, не зафіксовано руху автомобіля під керуванням позивача, а також те, що він був не пристебнутий ременем пасивної безпеки. Долучений представником відповідача до матеріалів справи відеозапис є неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки він позивачу не демонструвався, невідоме походження цього відеозапису та в оскаржуваній постанові взагалі відсутні дані, що до неї додається будь-який відеозапис. Таким чином, винесена щодо ОСОБА_1 постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки у ній має бути зазначено технічний засіб яким здійснено фото та відеозапис (якщо такий запис здійснювався), що інспектором поліції не було зроблено.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд доходить такого висновку.

Судом встановлено, що 26.09.2022 інспектором 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП старшим лейтенантом поліції Ліпичем В.С. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5944385, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у розмірі 510 грн.

Як вбачається з вищевказаної постанови, ОСОБА_1 26.09.2022 о 17:33, на автодорозі Р-14 Луцьк Дольськ 5км 600 м Волинської області, керуючи транспортним засобом Volkwagen Crafter, д.н.з. НОМЕР_1 , керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 «в» ПДР.

Згідно з п.2.3 «в» Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Диспозиція ч. 5 ст. 121 КУпАП визначає адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30.09.2010 Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

У контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Така правова позиція узгоджується з позиціями, що викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16, від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17 та від 05.03.2020 у справі № 607/7987/17.

Так, на переконання суду, дотримання процесуальних норм під час притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути доказом у справі лише в тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.

Однак, матеріали справи не містять доказів фіксації обставин як вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому за ч. 5 ст. 121 КУпАП правопорушення, так і процедур розгляду відносно нього справи за вказане діяння та винесення відносно нього оскаржуваної постанови.

Так, до свого відзиву на позовну заяву представником відповідача було долучено диск з відеозаписом, як доказ вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП. Однак, на цьому відеозаписі взагалі не зафіксовано рух автомобіля під керуванням позивача, факт правопорушення та процедура оформлення постанови про накладення адміністративного стягнення, роз`яснення позивачу прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Окрім того, в постанові, що оскаржується, всупереч вимогам ч.3 ст. 283 КУпАП, відсутні дані про те, що до неї додаються відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис (а.с.4).

Тому є обґрунтованими доводи представника позивача в судовому засіданні про те, що доданий до відзиву відеозапис є неналежним та недопустимим доказом у справі.

Таким чином, в ході розгляду справи, жодних доказів того, що при розгляді справи відносно позивача інспектором 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП старшим лейтенантом поліції Ліпичем В.С. було в належний спосіб зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке ставиться йому в провину, та як наслідок, дотримано процедуру розгляду справи, визначену Кодексом України про адміністративні правопорушення, відповідачами суду надано не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний, в тому числі має право - скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На переконання суду, постанова серії ЕАР № 5944385 від 26.09.2022 відносно ОСОБА_1 була винесена із грубим порушенням вимог матеріального та процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, то відповідно до вимог ч.1 ст. 139 КАС України із УПП у Волинській області ДПП на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним до суду з даним позовом судовий збір в сумі 496,20 грн.

На підставі статей 121, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись статтями 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП старшого лейтенанта поліції Ліпича В.С. серії ЕАР № 5944385 від 26.09.2022, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено та підписано 3 листопада 2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, адреса місцезнаходження: вул. Залізнична, 15, м. Луцьк Волинська область, .

Відповідач: інспектор 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП старший лейтенант поліції Ліпич Вадим Сергійович, адреса місцезнаходження: вул. Залізнична, 15, м. Луцьк Волинська область.

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області А.С. Савич