Справа № 500/2389/22
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №500/2389/22
02 листопада 2022 року м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про ухвалення додаткового рішення від 20.07.22 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якому просив:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у перерахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" розміру пенсії з 01.01.2016, виходячи з розрахунку 77% відповідних сум грошового забезпечення, в тому числі і з урахуванням оновленої довідки про грошове забезпечення станом на 01.12.2019 за вих. №2021/0248 від 20.05.2021;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", виходячи з 77% відповідних сум грошового забезпечення, в тому числі і з урахуванням оновленої довідки про грошове забезпечення станом на 01.12.2019 за вих. №2021/0248 від 20.05.2021 та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі, починаючи з 01.01.2016, із врахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.07.2022 у справі №500/2389/22 позов задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 у розмірі 77% грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 у розмірі 77% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.)

31.10.2022 позивач подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просить винести додаткове рішення по адміністративній справі №500/2389/22, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у розмірі 77% відповідних сум його грошового забезпечення з урахуванням оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.12.2019 за вих. №2021/0248 від 20.05.2021 починаючи з 01 січня 2016 року, тобто задовольнити мою позовну вимогу з цього приводу в повному обсязі, оскільки в рішенні суду від 20 липня 2022 року судом було упущено цю позовну вимогу, що призвело до порушення його прав щодо перерахунку та виплаті пенсії виходячи з 77 процентів відповідних сум мого грошового забезпечення, або роз`яснити відповідачу вищеозначене рішення суду щодо способу його виконання.

Розглянувши питання про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення (частина друга статті 252 КАС України).

Згідно частини третьої статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Зважаючи на те, що рішення суду у справі ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, то і питання про ухвалення додаткового рішення у цій справі розглянуто в такому ж самому порядку.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для формулювання правового висновку щодо застосування статті 252 КАС України, відповідно до якого додаткове рішення у справі після його ухвалення стає невід`ємною частиною основного рішення по суті позовних вимог, отже, незалежно від результату вирішення ним передбачених частиною першою статті 252 КАС України вимог або питань, процесуальна форма його викладення та порядок його оскарження є таким, що і для основного рішення у справі. Означені у частині першій статті 252 КАС України питання не можуть вирішуватись по суті шляхом постановлення ухвали про відмову в ухваленні додаткового судового рішення. Така ухвала постановляється виключно у випадку відсутності передбачених законом підстав для ухвалення додаткового судового рішення.

У випадку, коли суд визнає, що ним не було вирішено питання щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення в основному судовому рішенні, в такому випадку суд розглядає дане питання та має ухвалити судове рішення у формі "додаткового рішення" або "додаткової постанови" з урахуванням форми ухваленого основного судового рішення.

Зазначену правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 19.03.2020 року по справі №640/6209/19.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.07.2022 суд не вирішив позовну вимогу щодо визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у перерахунку розміру пенсії виходячи з 77% відповідних сум грошового забезпечення, в тому числі і з урахуванням оновленої довідки про грошове забезпечення станом на 01.12.2019 за вих. №2021/0248 від 20.05.2021 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії виходячи з 77% відповідних сум грошового забезпечення, в тому числі і з урахуванням оновленої довідки про грошове забезпечення станом на 01.12.2019 за вих. №2021/0248 від 20.05.2021, тому наявні підстави для прийняття додаткового рішення із вказаного питання.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що за наслідками розгляду його позовної заяви Тернопільський окружний у адміністративний суд 07 грудня 2021 року по справі №500/6733/21 виніс рішення, яким позов задовольнив та визнав дії Пенсійного фонду противоправними та зобов`язав перерахувати його пенсію починаючи із 01.12.2019 року згідно довідки про розмір мого грошового забезпечення за аналогічною посадою поліцейського станом на 01.12.2019.

Зазначав, що згідно перерахунку його пенсії за пенсійною справою №3473 (МВС) від 24.05.2022 починаючи з 01.12.2019 розмір пенсії було підвищено до 11131,85 грн на підставі рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.12.2021 по справі №500/6733/21. В той же час пенсія мені перерахована за рішенням суду від 07.12.2021 в розмірі 70% від грошового забезпечення, тобто на його думку відповідач безпідставно зменшив розмір пенсії з 77% до70%, що був визначений при призначенні пенсії позивача 05.11.1996.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області як пенсіонер МВС України, з 05.11.1996 позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII у розмірі 77% грошового забезпечення.

У квітні 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016. При проведенні перерахунку відповідач визначив розмір пенсії позивачу з розрахунку 70% грошового забезпечення, що підтверджується копією перерахунку пенсії.

Позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив здійснити перерахунок його пенсії з 01.01.2016 в розмірі 77% грошового забезпечення.

У відповідь на звернення позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 06.06.2021 відмовило позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Задовольняючи позовні вимоги в цій справі суд зазначив, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80%, а потім 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям осіб має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Застосування іншого показника (70%) до перерахунку пенсії стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, з огляду і на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Крім того, суд також враховує, що ні Законом №2262-ХІІ, ні постановою Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 №103 не передбачено під час здійснення саме перерахунку пенсії зменшення розміру пенсії за вислугу років, обчисленої в процентах відповідних сум грошового забезпечення станом на день її призначення, до максимального розміру пенсії, встановленого на дату перерахунку.

Суд також зазначає, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.12.2021 у справі №500/6733/21 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у здійсненні з 01.12.2019 перерахунку пенсії ОСОБА_1 виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці №2021/0248 від 20.05.2021 виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Тернопільській області" та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці №2021/0248 від 20.05.2021 виданої державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Тернопільській області", з урахуванням раніше виплачених сум.

Таким чином, на підставі викладеного, враховуючи, що позивачу була призначена пенсія у розмірі 77% грошового забезпечення, суд доходить висновку, що дії відповідача щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу з 01.12.2019 у розмірі 70% сум грошового забезпечення є протиправними.

З метою захисту прав, свобод та інтересів позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок основного розміру пенсії на підставі оновленої довідки про грошове забезпечення, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату пенсії з урахуванням виплачених сум.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 243, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду задовольнити.

Ухвалити додаткове судове рішення у справі №500/2389/22, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити ОСОБА_1 з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) у розмірі 77% відповідних сум грошового забезпечення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.