Справа № 520/4537/22
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

03 листопада 2022 року № 520/4537/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 (м. Харків, а/с 6012), який діє в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Липецької сільської ради (Харківська область, Харківський район, с. Липці, вул.Покровська, 5) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 адміністративний позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Липецької сільської ради (Харківська область, Харківський район, с. Липці, вул.Покровська, 5) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Липецької сільської ради щодо не розгляду клопотання ОСОБА_2 від 30.12.2021 року стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для дачного будівництва орієнтовною площею 0,1000 га на території с. Веселе Харківського району Харківської області.

Зобов`язано Липецьку сільську раду розглянути на найближчій сесії клопотання ОСОБА_2 від 30.12.2021 року про надання або відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для дачного будівництва орієнтовною площею 0,1000 га на території с. Веселе Харківського району Харківської області.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Липецької сільської ради судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

25.10.2022 до суду надійшла заява представника позивача, в якій він просив винести по справі додаткове судове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані із наданням професійної (правничої) допомоги у розмірі 5500 грн.

Розглянувши заяву представника позивача, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України ).

Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04, п. 269).

За приписами ч. 5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3 ст.134 КАС України).

Отже, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, має визначатися згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та підтверджуватися доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Тобто, договором про надання правової допомоги має бути визначено вартість робіт (послуг) адвоката.

Судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат представником позивача надані до суду копії: детальний опис робіт (наданих послуг) від 20.10.2022; акт виконаних робіт № 29 до договору про надання професійно правничої допомоги № 3 від 10.09.2021; рахунок-фактура №29 від 20.10.2022; ордер серії ВІ №1084977 від 17.02.2022; договір про надання професійно правничої допомоги № 4 від 10.09.2021 та додаткову угоду до договору про надання професійної правничої допомоги №4 від 24.12.2021.

Згідно з ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як зазначалося, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, має визначатися згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та підтверджуватися доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

З матеріалів справи судом встановлено, що між адвокатом Варламовим Д.В. та Загорулько М.В. було укладено договір №4 від 10.09.2021 про надання професійної правничої допомоги.

24.12.2021 адвокатом Варламовим Д.В. та Загорулько М.В. укладено додаткову угоду до договору про надання професійної правничої допомоги №4.

Разом з тим, на підтвердження витрат, пов`язаних з наданням професійної (правничої) допомоги представником позивача до матеріалів справи були надані, зокрема наступні копії: акт виконаних робіт № 29 до договору про надання професійно правничої допомоги № 3 від 10.09.2021; детальний опис робіт (наданих послуг) позивачу по справі відповідно до договору про надання професійної (правничої) допомоги за №3 від 10.09.2022, тоді як матеріали справи не містять зазначеного договору за вказаним номером (№3 від 10.09.2022).

Отже, представником позивача не надано доказів на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката, пов`язану зі справою, згідно з умовами договору про надання правничої допомоги №4 від 10.09.2021, який міститься в матеріалах справи.

Документи, укладені на виконання іншого договору про надання професійної (правничої) допомоги (№3 від 10.09.2022) не підтверджують розміру витрат на правничу допомогу адвоката, пов`язану зі справою, згідно з умовами договору про надання правничої допомоги №4 від 10.09.2021, який міститься в матеріалах справи.

Таким чином, враховуючи викладене, згідно ч. 9 ст. 79 та ч.ч. 4, 6, 7 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, суд не бере до уваги докази надані представником позивача та у зв`язку з відсутністю доказів здійснених витрат позивачем, вважає витрати на надання правничої допомоги не доведеними та такими, що не підлягають розподілу, а заява такою, що не підлягає задоволенню.

За правилами ч.4 ст.252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 79, 132, 134, 139, 252, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 (м. Харків, а/с 6012), який діє в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Липецької сільської ради (Харківська область, Харківський район, с. Липці, вул.Покровська, 5) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Єгупенко