Справа № 489/4876/21
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2022-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2022 р.м.ОдесаСправа № 489/4876/21
Головуючий в 1 інстанції: Микульшина Г.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 848073 від 14.07.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Правила дорожнього руху він не порушував, швидкість не перевищував.

Зазначає про відсутність фактичного розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки не було дослідження доказів, допиту свідків та не було роз`яснено прав відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Також вказує на відсутність в оскаржуваній постанові відомостей про повірку використаного пристрію TRU CAM, та до якої дати дійсна повірка, якщо така проводилась, у зв`язку з чим просив визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 липня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено факт порушення позивачем вимог ПДР, дотримання посадовими особами УПП процедури притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

Крім цього суд зазначив, що всі прилади, які використовуються працівниками патрульної поліції, пройшли повірку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалене у справі рішення та постановити нове про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що під час притягнення його до адміністративної відповідальності він був позбавлений права на отримання правової допомоги.

Також вказав, що оцінені судом електронні докази, а саме відеозапис та фото-файл від 14.07.2021 року з приладу Тrucam LT 20/20 №ТС008348, на яких зафіксовано належний йому транспортний засіб у русі, не можуть бути доказами у даній справі, оскільки не засвідчені електронним підписом.

Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції своїм правом на подання відзиву не скористалось.

Фактичні обставини справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 14.07.2021 року інспектором поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області складено постанову ДП18 №848073 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно вказаної постанови водій транспортного засобу «HYUNDAY SONATA», н/з НОМЕР_1 , у місті Миколаєві по проспекту Богоявленському, 234В рухався зі швидкістю 81км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 31км/год, чим порушив п.12.4 ПДР. Перевищення швидкості зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості Тrucam LT 20/20 №ТС008348 (а.с. 3).

Вважаючи протиправною вказану постанову, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з наступних підстав.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 зазначеного Закону встановлено основні права та обов`язки водія транспортного засобу, якими, зокрема, вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР України) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

За приписами ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Ретельно дослідивши зміст оскаржуваної постанови та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції достеменно встановив, що позивач 14.07.2021 року о 15:37, рухаючись на т/з «HYUNDAY SONATA», н/з НОМЕР_1 , у місті Миколаєві по проспекту Богоявленському, 234В рухався зі швидкістю 81км/год, при цьому перевищивши встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 31км/год, чим порушив п.12.4 ПДР.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTІ 20/20 (а.с. 19).

Судова колегія дослідила відеозапис та фото-файл від 14.07.2021 року з приладу Trucam LT 20/20 №ТС008348, на якому зафіксований автомобіль позивача.

З наданих матеріалів вбачається, що автомобіль державний номер НОМЕР_1 4.07.2021 року о 15:37:02 рухався зі швидкістю 81 км/год., що, в свою чергу, беззаперечно доводить факт перевищення дозволеної швидкості у населеному пункті на 31 км/год.

Стосовно доводів апелянта про неприйнятність вказаних доказів з огляду на відсутність їх засвідчення цифровим підписом судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

За приписами ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.5 ст.94 КАС України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, відповідачем на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення (до відзиву на позовну заяву), було надано до суду у паперовому вигляді копії відеозапису з нагрудного відеорегістратора поліцейського, фото з приладу Тrucam LT 20/20 №ТС008348; сертифікату відповідності. При цьому надані докази не підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст.99 КАС України, отже, копії зазначених доказів не повинні бути засвідчені електронним цифровим підписом відповідача.

До того ж судова колегія наголошує, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови здійснено внесення до неї відомостей щодо факту фіксації перевищення швидкості за допомогою лазерного вимірювача швидкості Тrucam LT 20/20 №ТС008348, тому з урахуванням принципу офіційного з`ясування обставин справи суд повинен був дослідити відповідні докази.

Стосовно посилань апелянта на не надання йому права скористатись юридичною допомогою колегія суддів зазначає, що реалізація вказаних прав не є абсолютною та напряму залежить від волевиявлення особи.

Між тим, матеріали справи не містять будь-яких доказів, що при винесенні оскаржуваної постанови позивач був позбавлений можливості викликати собі адвоката.

Доводи ж позивача щодо порушення процедури притягнення його до адміністративної відповідальності спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається, що справу розглянуто за його участі та за наслідком такого розгляду йому надавалась копія оскаржуваної постанови.

При цьому судова колегія зазначає, що Верховний Суд у постанові від 14.02.2018 року по справі № 735/1246/15-а висловив правову позицію, що посилання позивача на окремі процедурні порушення при притягненні його до адміністративної відповідальності не можуть спростовувати правомірності спірної постанови відповідача, оскільки не доводять відсутності факту порушення.

З огляду на зазначене колегія суддів приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №848073 від 14.07.2021 року винесена у відповідності до вимог чинного законодавства та за наявності обставин, що підтверджують вину особи.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, 315, 317, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 липня 2022року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Осіпов Ю.В. Скрипченко В.О.