Справа № 280/11855/21
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

02 листопада 2022 року м. Дніпросправа № 280/11855/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 травня 2022 року (суддя 1-ї інстанції Семененко М.О.) у справі №280/11855/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій, бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

05.11.2021р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини в якому просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо застосування грудня 2015 року та січня 2016 року як місяців за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно;

2) зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 81424, 63 грн. із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 з урахуванням раніше виплачених сум;

3) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 по 25.02.2019 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4463,15 грн. відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;

4) зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4463,15 грн. за період з 01.03.2018 року по 25.02.2019 року включно в сумі 53 008,53 грн. відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач з 30.04.2015 по 25.02.2019 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , проте у період проходження військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі. Позивач звернувся до суду для вирішення спору. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 у справі №400/3239/20 зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення. Відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) січень 2016 року в сумі 4182,26 грн. За період з 01.12.2015 по 31.12.2015 відповідачем для виплати індексації грошового забезпечення застосовано базовий місяць грудень 2015 року, нарахована та виплачена сума індексації склала 0,00 грн. Проте, при встановленні базового місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для нарахування індексації грошового забезпечення, відповідачем не враховано пункти 5 та 10-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення (далі Порядок №1078) та правову позицію Верховного Суду, висловлену у постановах від 10.09.2020 у справі №200/9297/19-а та від 22.07.2020 у справі №440/3017/19. Як наслідок, відповідачем визначено неправильно базовий місяць в період з 01.12.2015 по 28.02.2018, а саме: грудень 2015 року та січень 2016 року замість січня 2008 року та виплачено індексацію грошового забезпечення в значно меншому розмірі. Крім того, зазначає, що за період з 01.03.2018 по 25.02.2019 позивачу виплачена тільки поточна індексація грошового забезпечення, проте не виплачено щомісячну фіксовану індексацію в порушення абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11 травня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду подано апеляційну скаргу, в якій зазначає на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не вірно надано оцінку доводам позивача викладених у позові та не вірно застосовано норми матеріального права.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 з 30.04.2015 по 25.02.2019.

На думку позивача, у період проходження військової служби нарахування індексації грошового забезпечення здійснювалось не в повному обсязі.

Вважаючи, що він має право на виплату сум індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовом до ВЧ НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо виплати не в повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 25.02.2019 року включно;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на його користь індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 25.02.2019 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 року по 25.02.2019 року - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 у справі №400/3239/20, яке за даними Єдиного державного реєстру судових рішень набрало законної сили 02.02.2021, визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не виплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно, зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно. В решті позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 у справі №400/3239/20 відповідач виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 у розмірі 4 182,26 грн.

Згідно Довідки про суми грошового забезпечення та індексації нараховані та виплачені ОСОБА_1 за період з 01.05.2015 по 25.02.2019, при розрахунку індексації за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 відповідачем застосовано як базовий місяць червень 2015 року, за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 січень 2016 року, загальна сума індексації за вказаний період дорівнює 0,00 грн.

З посиланням на пункти 5 та 10-2 Порядку №1078, позивач вважає, що за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації має здійснюватись з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Оскільки пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, яка набрала чинності 01.01.2008 року, затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців, позивач вважає, що базовим місяцем для нарахування індексації з 01.12.2015 є січень 2008 року, у зв`язку з чим дії відповідача щодо застосування інших місяців, як місяців, за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача за даний період, є протиправними.

Крім того, на думку позивача, відповідач протиправно не виплатив в повному розмірі індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 25.02.2019 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4463,15 грн. відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Позивач вважаючи такі дії відповідача протиправними звернувся до суду із зазначеним позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову встановив наступне. Стосовно періоду з 01.03.2018 по 25.02.2019, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 у справі №400/3239/20 відмовлено в задоволенні позову в цій частині з тих підстав, що у період з 01.03.2018 по 30.11.2018 відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення у зв`язку з тим, що у період з квітня по жовтень 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%. При цьому, у період з 01.12.2018 по 25.02.2019 відповідачем у повному обсязі та відповідно до вимог законодавства здійснено позивачу виплату індексації за період перебування на грошовому забезпеченні у ВЧ НОМЕР_1 з 01.12.2018. У справі №400/3239/20 питання щодо застосування січня 2008 року як базового місяця при обчисленні індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, судом не розглядалось по суті, проте у задоволенні позову в цій частині відмовив враховуючи період прийняття позивача на військову службу 30.04.2015 та редакцію Порядку №1078, тому підстави для визначення січня 2008р. як базового місяця відсутні.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги доходить висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Щодо позовних вимог позивача за період з 01.03.2018 по 30.11.2018.

Позовні вимоги позивача стосуються періоду з 01.12.2015 по 25.02.2019, протягом якого останній вважає протиправним не нарахування (нарахування не в повному обсязі) індексації грошового забезпечення, однак умовно такий період можна поділити на два окремих періоди: з 01.12.2015 по 28.02.2018 та з 01.03.2018 по 25.02.2019.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач звертався до Миколаївського окружного адміністративного суду (№400/3239/20 ) позовом до ВЧ НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо виплати не в повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 25.02.2019 року включно;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на його користь індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 25.02.2019 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 року по 25.02.2019 року - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 у справі №400/3239/20, яке за даними Єдиного державного реєстру судових рішень набрало законної сили 02.02.2021, визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не виплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно, зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно. В решті позовних вимог відмовлено.

Таким чином, щодо періоду з 01.03.2018 по 25.02.2019, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.09.2020, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021р., у справі №400/3239/20 відмовлено в задоволенні позову в цій частині з тих підстав, що у період з 01.03.2018 по 30.11.2018 відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення у зв`язку з тим, що у період з квітня по жовтень 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%. При цьому, у період з 01.12.2018 по 25.02.2019 відповідачем у повному обсязі та відповідно до вимог законодавства здійснено позивачу виплату індексації за період перебування на грошовому забезпеченні у ВЧ НОМЕР_1 з 01.12.2018.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що позовні вимоги, що стосуються періоду з 01.03.2018 по 25.02.2019, вже вирішені судом, і суд дійшов висновку про те, що у вказаний період індексація грошового забезпечення нарахована і виплачена позивачу в повному обсязі, а тому у цій справі вірно відмовив у задоволенні таких позовних вимог.

Щодо позовних вимог з визначення базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів позивача за період з 01.12.2015р. по 28.02.2018р.

Статтею 1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 р. № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ) визначено, що соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частинами другою та третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абзац 2 частини четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 03.07.1991 р. № 1282-ХІІ Про індексацію грошових доходів населення (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон - № 1282-ХІІ) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ встановлено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (з 01.01.2016 - 103 відсотка).

Статтею 5 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Частиною другою статті 6 цього ж Закону визначено Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 9 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що згідно зі статтею 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (стаття 18 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії).

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (з 01.01.2016 103 відсотки).

Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно з пунктом 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Отже, приписами наведених нормативно-правових актів встановлено, що на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

Позивач вважає, що базовим місяцем з 01.12.2015 р. повинен бути місяць, в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) 2008рік.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 викладено в новій редакції пункт 10-2 Порядку № 1078, якою, в тому числі, внесено зміни, якими поширено його положення для новоприйнятих працівників, які застосовується з 1 грудня 2015 року:

Для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

При цьому, загальне правило визначення базового місяця для нарахування індексації встановлено у п. 5 Порядку № 1078:

У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Відповідно до пункту 14 цього Порядку роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.

Мінсоцполітики в листі від 28.04.2016 р. № 201/10/1.37-16 надало роз`яснення щодо індексації заробітної плати, яке полягає у тому, що …обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації починаючи з грудня 2015 року здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

Тобто, з 1 грудня 2015 року змінились правила визначення базового місяця, у тому числі й військовослужбовців, і Порядок № 1078 з вказаної дати більше не містив правила, що таким базовим місяцем є місяць прийняття особи на роботу.

Єдиним правилом визначення базового місяця стало таке: базовим для нарахування індексації є місяць підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник (військовослужбовець).

Іншого правила з 1 грудня 2015 року чинне законодавство не містило.

Відтак, для особи, яка проходила службу, обчислення індексу споживчих цін з 1 грудня 2015 року мало здійснюватися з місяця підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає така особа.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.

Указана постанова була чинна з 01.01.2008 до 01.03.2018.

Посадовий оклад військовослужбовців змінився лише в березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.

Отже, відповідно до положень Порядку № 1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 по 28.02.2018.

За таких обставин суд погоджується з доводами позивача, що у спірний період повинен застосовуватись січнь 2008 року як базовий місяць для нарахування індексації відповідно до Порядку № 1078, оскільки в період з 01.01.2008 р. по 01.03.2018 р. встановлено незмінність посадових окладів військовослужбовців.

Підвищення тарифних ставок (окладів) після 01.01.2008 р., в тому числі в період проходження позивачем військової служби у складі військової частини НОМЕР_1 , що є підставою для встановлення іншого базового місяця при проведенні індексації, не відбувалося.

Тобто, січень 2008 року є місяцем підвищенням тарифних ставок (посадових окладів), а тому відповідно до Порядку № 1078 саме січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців.

У результаті допущеної помилки, суд першої інстанції у своєму рішенні дійшов помилкового висновку про неможливість зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015р. по 28.02.2018р. з визначенням базового місяця «січень 2008 року», з урахуванням раніше виплачених сум, а тому в цій частині рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позову в цій частині.

Керуючись с.311, п.2 ч.1 ст.315, ст.317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 травня 2022 року у справі №280/11855/21 скасувати в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії щодо застосування грудня 2015 року та січня 2016 року як місяців за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно; зобов`язання нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 81 424, 63 грн. із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 з урахуванням раніше виплачених сум, та в цій прийняти нове судове рішення.

Позовні вимоги в цій частині задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо застосування грудня 2015 року та січня 2016 року як місяців за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) для розрахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) індексації грошового забезпечення позивача в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позову відмовити.

В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 травня 2022 року у справі №280/11855/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак