Справа № 417/661/21
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року справа №417/661/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Іщенка Дениса Миколайовича на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 вересня 2021 року (повне судове рішення складено 29 вересня 2021 року в м. Сєвєродонецьку) у справі № 417/661/21 (суддя в І інстанції Шубочкіна Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Чернишева Дмитра Олександровича про скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Поліцейського 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Чернишева Дмитра Олександровича (далі Поліцейський) про скасування постанови.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що постановою серії ЕАН №4221269 від 17.05.2021 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за п. 9.2 розділу 9 Правил дорожнього руху.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є протиправною, необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із відсутністю та недоведеністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 вересня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, якими вмотивовано позовну заяву.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Всі особи, які беруть участь в справі, до апеляційного суду не з`явились, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з таких підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно приписів ч.ч.1-2, 4 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.ч.1-4 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, визначеному законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 9.2 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку:

а) перед початком руху і зупинкою;

б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною другою статті 122 КУпАП визначено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

17.05.2021 поліцейським 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Чернишевим Д.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАН №4221269 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 17.05.2021 о 17 год. 36 хв. в м. Рубіжне по вул. Східна, 1, він, керуючи транспортним засобом ЗАЗ SENS, державний номер НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч, чим порушив п. 9.2.б ПДР - порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, було розглянуто безпосередньо на місці вчинення правопорушення.

Справу було розглянуто без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ст. 258 КУпАП, а також змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 (далі - Інструкція).

Так, ч. 2 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених … частинами першою, другою і третьою статті 122 … КУпАП.

Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення … правил дорожнього руху … (частини перша, друга, третя і п`ята статті 122 …).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1-129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Таким чином, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП без складання відповідного протоколу відповідає вимогам ст.ст. 222, 258 КУпАП та Інструкції.

Частиною 1 статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач надав в якості доказів диск із відеофайлами, при дослідженні якого судом першої інстанції встановлено, що позивач, керуючи транспортним засобом марки ЗАЗ SENS, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Рубіжне по вул. Східна, 1, не подав сигнал світловим покажчиком повороту при зміні напрямку руху - ліворуч.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що з відеозапису неможливо ідентифікувати автомобільний номер позивача, не заслуговують на увагу, оскільки, яке стверджує сам апелянт, на відеозаписі з бодікамери зафільмований факт складення оскаржуваної постанови. Отже, ці докази повинні оцінюватись в сукупності, й визнаються апеляційним судом належними та достатніми.

Разом з тим з позовної заяви судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач не заперечує факту не подання ним сигналу світловим покажчиком повороту, проте ОСОБА_1 зазначає, що він не зобов`язаний був подавати відповідний сигнал, оскільки рухався по головній дорозі, яка повертала ліворуч, про що свідчили встановлені відповідні дорожні знаки.

Суд першої інстанції не погодився з вказаними доводами позивача, з огляду на наступне.

Як зазначає позивач, він рухався по вул. Східна в м. Рубіжне, де розташований знак 2.3 «Головна дорога» з табличкою 7.8 «Напрямок головної дороги».

Місцевий суд зазначив, що вищевказані дорожні знаки жодним чином не звільняють водія від обов`язку подавати сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, оскільки вони інформують про зміну напряму головної дороги з примиканням до неї другорядних доріг, а тому водій, який продовжує свій рух по головній дорозі зобов`язаний подати сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, оскільки рухаючись по дорозі з вигіном у відповідному напрямку, водій також фактично здійснює відповідний маневр, а саме здійснює поворот у відповідному напрямку.

Проте, з такими висновками місцевого суду не може погодитись судова колегія апеляційного суду.

Відповідно до пункту 9.2.б) Правил дорожнього руху, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Апелянт стверджує, що на наданому відповідачем відео видно прилеглу до головної дороги ґрунтову дорогу зліва на її вигіні.

Відтак, колегія суддів погоджується з доводами позивача, що рухаючись по цій же головній дорозі з її незначним вигіном вліво, вмикання лівого покажчика повороту не повинно здійснюватись, оскільки відсутні перестроювання, поворот або розворот.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що з боку позивача не мало місце адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та допустив порушення норм матеріального права.

Відповідно до положень ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції на виконання положень ст. 317 КАС України та прийняти нове, про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду за те, що позовні вимоги за результатом апеляційного перегляду задоволені, витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 1135,00 грн (за подання позову 454,00 грн а.с.40, за подання апеляційної скарги 681,00 грн) підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції як юридичної особи, в якій виконував владні управлінські функції Поліцейський, який прийняв оскаржувану постанову.

Керуючись ст. 139, 283, 310, 315, 317, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача представника позивача Іщенка Дениса Миколайовича задовольнити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 вересня 2021 року у справі № 417/661/21 скасувати.

Прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Чернишева Дмитра Олександровича про скасування постанови.

Скасувати постанову серії ЕАН № 4221269 від 17.05.2021, складену відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження в справі - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ,) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1135,00 (однієї тисячі ста тридцяти п`яти) гривень.

Повне судове рішення 03 листопада 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук