Справа № 607/9855/22
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2022-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2022 Справа №607/9855/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Безручко Т.В.

представника позивача Войнарського А.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Войнарський А.Й. в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, у якому просить про скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5651331 від 23 липня 2022 року, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст..125 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді попередження. Аргументуючи свої позовні вимоги, зазначив, що спірну постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню, оскільки правопорушення зазначеного у постанові позивач не вчиняв і докази зворотного відсутні. Так, у спірній постанові працівник патрульної поліції зазначив, що позивач керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ-2107» н.з. НОМЕР_1 22.07.2022 року о 22 год. 35 хв. у місті Тернополі по проспекту Злуки,37Б керував транспортним засобом у якого не працює права фара в режимі ближнього світла фар, чим порушив пункт 31.4.7 ПДР України інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм та стандартів, чим скоїв правопорушення передбачене ст..125 КУпАП. Вважає, що працівником поліції не доведено, що водій ОСОБА_2 вчинив дане правопорушення, оскільки при керуванні транспортним засобом у нього було справне ближнє світло фар. Тому вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст..125 КУпАП, а тому оскаржувану постанова на його думку є необґрунтована та підлягає скасуванню.

Відповідач Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції подав відзив на позов у якому позов не визнав. Зазначив, що як вбачається із спірної постанови, позивач 23 липня 2022 року в м.Тернополі по проспекту Злуки, 37Б, близько 22 год. 35 хв. керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1 у якого не працювала права фара в режимі ближнього світла, чим порушив вимоги пункту 37.4.7 ПДР України, скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст..125 КУпАП. Із відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції, вбачається, що після зупинки позивача працівниками поліції, останній не заперечував факт скоєння ним адміністративного правопорушення. Вважає, що інспектором при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови жотримано вимоги ст..245, 279, 280, 285 КУпАП, проведено своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, з`ясовано усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Вважає, що позивач не надав підстав для скасування спірної постанови, відтак просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Представник позивача ОСОБА_1 Войнарський А.Й. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити з підстав наведених у позові.

Представник відповідача був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в порядку, передбаченому частиною 1 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), шляхом направлення повідомлення, що підтверджується наявним у матеріалах справи доказом про його вручення. Однак явку свого представника відповідач у судове засідання не забезпечив, що, відповідно до частини 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи. Про причини такого неподання та неявки у судове засідання не повідомив, а тому відсутні підстави вважати їх поважними. Саме тому розгляд справи слід провести за відсутності відповідача за наявними матеріалами на підставі частини 6 ст. 162 КАС України.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази встановив.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5651331 від 23 липня 2022 року, ОСОБА_1 23 липня 2022 року в м.Тернополі по проспекту Злуки, 37Б, близько 22 год. 35 хв. керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1 у якого не працює права фара в режимі ближнього світла фар, чим порушив вимоги пункту 31.4.7 ПДР України (інші технічні несправності з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів). У спірній постанові зазначено, що до неї у якості доказу додається запис з нагрудної камери працівника поліції за №474453.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді попередження.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Суд, не заперечуючи наявності у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу, вважає що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинно компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до підпункту 31.4.7 пункту 31.4 розділу 31 ПДР України, забороняється експлуатація трансопртних засобів згідно із законодаством за наявності таких технічних несправностей і невідповідлності таким вимогам: Інші елементи конструкції.

Із доданого відповідачем відеодоказу, який на його думку підтверджує винуватість позивача у вчиненні спірного адміністративного проступку, а саме даних з нагрудних камер працівників поліції №474453, не вбачається факту порушення ОСОБА_1 підпункту 31.4.7 пункту 31.4 розділу 31 ПДР України, а саме здійснення ним експлуатації транспортного засобу марки «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1 23 липня 2022 року близько 22 год. 35 хв. у якого не працює права фара в режимі ближнього світла фар. Так, дану відео фіксацію розпочато після зупинки працівником поліції транспортного засобу, яким керував позивач, із чого не можливо встановити його технічний стан, у тому числі візуально. При цьому, суд відкидає твердження представника відповідача зазначеного ним у поданому відзиві, що таким доказом є не заперечення позивачем факту скоєння даного адміністративного правопорушення. Адже, як зазначив ВС у своїй постанові від 15.05.2019 року у справі №537/2088/17, сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. Крім цього, відповідачем у спірній постанові не зазначено, який саме підпункт пункту 31.4.7 ПДР України порушив позивач, оскільки останній містить підпункти (а-ї), які деталізують, які саме інші елементи конструкції забороняють експлуатацію транспортних засобів за наявності певного виду несправностей.

Інших доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем спірного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП за обставин викладених в оскаржуваній постанові відповідачем суду не надано.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Цим принципом повинен керуватись працівник поліції, коли розглядає справу про адміністративне правопорушення за результатами якої приходить до переконання про винуватість особи.

Згідно статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку якщо рішення поліцейського буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводи свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

Відповідач не надав доказів на підтвердження правомірності винесення спірної постанови, у тому числі фото- та відео фіксацію вчинення позивачем спірного правопорушення. Його ж вчинення заперечується та не визнається самим позивачем

Згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно частини 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі, закриттю.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС, суд,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5651331 від 23 липня 2022 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною ст. 125 КУпАП та накладено стягнення у виді попередження, скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ст. 125 КУпАП, провадженням закрити.

Стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській областіДепартаменту патрульної поліції суму судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із адміністративним позовом в суд, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги у десяти денний строк з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду проголошено та складено судом 04 листопада 2022 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан