Справа № 160/12685/22
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача 1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та до відповідача 2: Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницький області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу роботи за Списком №1, відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що надає право на призначення пільгової пенсії за Списком № 1 зі зменшенням пенсійного віку на 5 років, періодів роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (PHOКПП: НОМЕР_1 ) за професією помічника машиніста тепловоза на вивезення гірничої маси з кар`єру локомотивного цеху управління залізничного транспорту з 28.02.1999 р. по 29.03.1999 р., за професією машиніста тепловоза на вивезення гірничої маси з кар`єру служби рухомого складу локомотивного цеху управління залізничного транспорту з 30.03.2004 р. по 30.11.2004 р. у ВАТ «ЦГЗК»;
Крім того, відповідачам було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
20 вересня 2022 року, через систему «Електронний суд», від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник також просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. При цьому, зазначив, що позивач 19.07.2022 року звернувся із заявою з питання призначення пенсії за віком відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За принципом екстериторіальності заява про призначення пенсії позивача та документи були розглянуті Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яким встановлено: довідкою № 267 від 14.07.2022, виданою адміністрацією ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» підтверджено стаж роботи позивача за період з 08.02.1999 по час звернення за призначенням пенсії за Списком № 1, затвердженим відповідними постановами КМУ. Факт проведення атестації робочих місць за вказаний період роботи позивача на підприємстві підтверджено: наказом № 84 від 28.02.1999 «Про підтвердження результатів атестації робочих місць з умов праці», відповідно до якого зараховано позивачу пільговий стаж роботи за Списком № 1 за період з 08.02.1999 (посаток роботи помічником машиніста тепловоза на вивезенні гірничної маси з кар`єра локомотивного цеху управління залізничного транспорту) по 27.02.1999, оскільки 27.02.1999 закінчився 5-ти річний термін дії наказу № 84 від 28.02.1994; наказом № 317 від 30.03.1999 «Про підтвердження результатів атестації робочих місць з умов праці» відповідно до якого зараховано позивачу пільговий стаж роботи за Списком № 1 за період з 30.03.1999 по 30.03.2004, оскільки 30.03.2004 закінчився 5-ти річний термін дії наказу № 317 від 30.03.2005. Отже, за вказаними документами та відповідно до приписів наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, період роботи позивача з 28.02.1999 по 29.03.1999 та з 30.03.2004 по 30.11.2004 не підтверджено результатами проведення атестації робочих місць та відповідно, виключено із пільгового стажу роботи за Списком № 1. Враховуючи наведене, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відповідають чинним нормам законодавства.
26 вересня 2022 року, засобами поштового зв`язку, від представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов аналогічний відзив на позовну заяву, поданий до суду 20.09.2022 року, через систему «Електронний суд».
18 жовтня 2022 року, засобами поштового зв`язку, від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача 1, аналогічна відповіді на відзив відповідача 2, подана до суду 29.09.2022 року.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що 19.07.2022 року позивач звернувся до Відділу обслуговування громадян № 16 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії (№ 4972 від 19.07.2022) було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, визначеним засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 78 від 27.07.2022 відмовлено у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 . У рішенні зазначено, що вік заявника 55 років. Необхідний страховий стаж, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 1), становить 24 роки. Страховий стаж особи з урахуванням роботи Списком № 1 становить 42 роки 8 місяців 14 днів. Необхідний пільговий стаж на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 1), становить 10 років. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половину стажу на зазначених роботах, за наявності необхідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону чоловікам на 1 рік за кожний повний рік такої роботи. Пільговий стаж особи 4 роки 3 місяці 3 дні. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди. До пільгового стажу роботи не зараховано періоди: з 28.02.1999 по 29.03.1999, з 30.03.2004 по 30.11.2004, оскільки дані періоди не підтверджено наказами про атестацію робочих місць.

Копію оскаржуваного рішення було направлено позивачу відділом обслуговування громадян № 16 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із повідомленням вих. № 0400-010219-8/77183 від 29.07.2022.

Не погоджуючись з відмовою відповідачів у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною першою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі також Закон № 1058-IV) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV(далі - Закон №1058-IV), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, підставами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є передусім, досягнення відповідного віку, наявність потрібного стажу, наявність професії та виробництва в зазначених списках та підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачено Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 № 442 (далі - Порядок № 442), за умови зайнятості працівника на вищеназваних роботах повний робочий день. Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах.

Суд зазначає, що відповідачем 2 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за Списком № 1 з підстав того, що до пільгового стажу не зараховано періоди з 28.02.1999 по 29.03.1999, з 30.03.2004 по 30.11.2004, оскільки вказані періоди не підтверджені наказами про атестацію робочих місць.

Тобто, предметом спору є саме неврахування відповідачами до пільгового стажу позивача періодів роботи з 28.02.1999 по 29.03.1999, з 30.03.2004 по 30.11.2004 за Списком № 1.

Суд зазначає, що статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як встановлено судом, трудова книжка, видана 15.07.1985 року на ім`я ОСОБА_1 , серії НОМЕР_4 містить записи про спірні періоди роботи, а саме:

- з 08.02.1999 року по теперішній час - ВАТ (нині ПАТ) «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» прийнятий помічником машиніста тепловоза на вивезення руди та гірничої маси з кар`єру в локомотивного цеху управління залізничного транспорту (наказ № 15к-189 від 02.02.99 р., рядок запису 17);

- з 01.04.1999 року - переведений машиністом тепловоза на вивезення руди та гірничої маси з кар`єру в локомотивного цеху управління залізничного транспорту (наказ № 58к-1120 від 08.04.99 р., рядок запису 18).

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Згідно довідки про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 14.07.2022 року № 267, виданої ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», ОСОБА_1 у спірні періоди працював повний робочий день на Криворізькому державному Центральному гірничо-збагачувальному комбінаті (перетворений у Відкрите акціонерне товариство наказом ФДМ України № 89 від 26.12.1996 року, перейменований з 01.04.2011 у Публічне акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на підставі рішення загальних зборів акціонерів, протоколом № 1 від 25.03.2011 року, перейменований з 05.05.2016 року в Приватне акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на підставі рішення загальних зборів акціонерів, протокол № 1 від 27.04.2016 року). у виробництві: Гірничні роботи, що передбачено Списком № 1, розділ І, п. 541, затвердженого постановою КМУ № 162 від 11.03.1994 року з 08.02.1999 року по 31.03.1999 року помічником машиніста тепловоза на вивезенні гірничої маси з кар`єру локомотивного цеху управління залізничного транспорту; у виробництві: Гірнічні роботи, що передбачено Списком № 1, розділ І, п. 1.3-1, затверджено постановою КМУ № 36 від 16.01.2003 року з 16.01.2003 року по 24.06.2010 року - машиністом тепловоза на вивезенні гірничної маси з кар`єру служби рухомого складу локомотивного цеху управління залізничного транспорту. У довідці вказано, що за період роботи з 08.02.1999 року по 31.12.2003 року стаж пільгової роботи за Списком № 1 згідно вибірки складає: 01 рік 09 місяців 26 днів, зокрема за 1999 рік 10 місяців 22 дні; за 2004 рік 11 місяців. Підстава: особова картка, особові рахунки, атестація робочих місць з умов праці наказ № 84 а від 28.02.1994 року, наказ № 317 від 30.03.1999 року, лист на продовження терміну дії наказу про атестацію робочих місць № 003/07-1-13 від 19.01.2004 року.

З витягу Форми РС-право вбачається, що періоди з 28.02.1999 по 29.03.1999, з 30.03.2004 по 24.03.2005 до пільгового стажу не зараховано. Пільговий стаж складає 4 роки 0 місяців 0 днів.

Згідно Витягу з наказу по комбінату № 84а від 28.02.1994 року «Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці на комбінаті», ОСОБА_1 (ЦЕХ: УЗТ) підтверджено право на пенсію: постановою КМУ № 10 від 26.01.1994 року по Списку № 1, розділ І, п. 541.

Згідно Витягу з наказу по комбінату № 317 від 30.03.1999 року «Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці на комбінаті», ОСОБА_1 (ЦЕХ: УЗТ) підтверджено право на пенсію: постановою КМУ № 162 від 11.03.1994 року по Списку № 1, розділ І, п. 541.

Згідно Витягу з наказу по комбінату № 553 від 25.03.2005 року «Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці на комбінаті», ОСОБА_1 (ЦЕХ: УЗТ) підтверджено право на пенсію: постановою КМУ № 36 від 16.01.2003 року по Списку № 1, розділ І, п. 1.3-1.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та розробленими Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з п.4 Порядку №442 та п.1.5 п.1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Пунктами 8, 9 Порядку № 442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз наведених норм права дають підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту частини 2 ст.114 Закону № 1058 є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списках №1,2 а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

Аналіз зазначених приписів свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Отже, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Суд констатує, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19.02.2020р. по справі №520/15025/16-а.

З урахуванням наведеного суд вважає, що позивачем надані відповідачу усі необхідні документи, зокрема: копію трудової книжки серії НОМЕР_4 , копію довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, копію воєнного квитка серія НОМЕР_2 від 25.10.1985 року, копію диплома серії НОМЕР_3 від 13.07.1985 року, довідку ПРАТ «ЦГЗК» № 267 від 14.07.2022 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, копії витягів з наказів по комбінату про підтвердження атестації робочих місць з умов праці на комбінаті, у зв`язку з чим у відповідача 2 були відсутні підстави для відмови у зарахуванні до пільгового стажу роботи період часу з 28.02.1999 по 29.03.1999, з 30.03.2004 по 30.11.2004.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Проте, відповідач 2 не надав суду доказів на підтвердження правомірності та обґрунтованості прийнятого рішення № 78 від 27.07.2022 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачу.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення. Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 78 від 27.07.2022 є доведеними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо підстав розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та визначення належного органу Пенсійного фонду, яким має здійснюватися розгляд заяви позивача з урахуванням висновків суду у даній справі, суд зазначає наступне.

Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 (далі - Порядок).

Відповідно до абз.13 п.4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п.4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до п.4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача від 27.07.2022 року здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яке визначене за принципом екстериторіальності відповідно до п.4.2 Порядку.

Суд також виходить з того, що відповідно до п. 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 40/26485, головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

Згідно абзацу шостому підпункту 3, підпункту 4 пункту 4 Положення № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: організовує роботу управлінь Фонду щодо призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці; забезпечує своєчасне і в повному обсязі виплату щомісячного довічного утримання суддям у відставці та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Таким чином, відповідачі входять в єдину систему територіальних органів Пенсійного фонду України.

З огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивача, суд вважає наявними підстави зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ) про призначення пільгової пенсії за Списком № 1 зі зменшенням пенсійного віку на 5 років, відповідно до п. 1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», від 19.07.2022 року, тобто за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання позивача.

Щодо позовних вимог визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу роботи за Списком №1, відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що надає право на призначення пільгової пенсії за Списком № 1 зі зменшенням пенсійного віку на 5 років, періодів роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (PHOКПП: НОМЕР_1 ) за професією помічника машиніста тепловоза на вивезення гірничої маси з кар`єру локомотивного цеху управління залізничного транспорту з 28.02.1999 р. по 29.03.1999 р., за професією машиніста тепловоза на вивезення гірничої маси з кар`єру служби рухомого складу локомотивного цеху управління залізничного транспорту з 30.03.2004 р. по 30.11.2004 р. у ВАТ «ЦГЗК», суд відмовляє в їх задоволенні, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не приймалось рішення щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу стажу роботи позивача.

В тому числі, суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги щодо зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пільгову пенсію за Списком № 1 зі зменшенням пенсійного віку на 5 років, відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 19 липня 2022 року, з огляду на наступне.

Призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону №1058-IV, пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

В той же час, згідно з п.п.7 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, яке затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №41/26485, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

З аналізу наведеного вбачається, що на даний час Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, та інші виплати відповідно до законодавства.

За таких обставин адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади, оскільки в даному випадку необхідно також при вирішенні питання призначення пенсії визначити пільговий стаж, який не був визначений в спірному рішенні відповідача - 2.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Також суд для найбільш ефективного захисту порушеного права особи може вийти за межі позовних вимог (ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виходячи зі змісту позовних вимог та доказів, наданих на підтвердження правової позиції відповідачами, суд доходить висновку, що належним способом відновлення порушеного права позивача на отримання пенсії за віком на пільгових умовах буде скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи позивача до пільгового стажу, а також зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.07.2022 року та додані до неї документи про призначення пенсії на пільгових умовах, з урахуванням: п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пільгового стажу роботи за Списком № 1 періодів роботи з 28.02.1999 р. по 29.03.1999 р. помічником машиніста тепловоза на вивезення гірничої маси з кар`єру локомотивного цеху управління залізничного транспорту, з 30.03.2004 р. по 30.11.2004 р. машиністом тепловоза на вивезення гірничої маси з кар`єру служби рухомого складу локомотивного цеху управління залізничного транспорту у ВАТ «ЦГЗК», за наслідками чого прийняти вмотивоване рішення, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 992,40 грн., що документально підтверджується квитанцією ID 3332-5395-8854-7508 від 16.08.2022 року.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позову до суду в сумі 992, 40 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь позивача, оскільки саме цим суб`єктом владних повноважень прийнято оскаржуване рішення, яким порушено право позивача на отримання пенсії за віком на пільгових умовах.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до відповідача 1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, код ЄРДПОУ: 21910427) та до відповідача 2: Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницький області (29000, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Герцена, буд. 10, код ЄРДПОУ: 21318350) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27.07.2022 р. № 78 про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу періодів роботи з 28.02.1999 р. по 29.03.1999 р. на посаді помічника машиніста тепловоза на вивезення гірничої маси з кар`єру локомотивного цеху управління залізничного транспорту у ВАТ «ЦГЗК», з 30.03.2004 р. по 30.11.2004 р. на посаді машиніста тепловоза на вивезення гірничої маси з кар`єру служби рухомого складу локомотивного цеху управління залізничного транспорту у ВАТ «ЦГЗК» за Списком № 1, відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 5 років за Списком № 1, відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди його роботи з 28.02.1999 р. по 29.03.1999 р. помічником машиніста тепловоза на вивезення гірничої маси з кар`єру локомотивного цеху управління залізничного транспорту, з 30.03.2004 р. по 30.11.2004 р. машиністом тепловоза на вивезення гірничої маси з кар`єру служби рухомого складу локомотивного цеху управління залізничного транспорту у ВАТ «ЦГЗК».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.07.2022 року та додані до неї документи про призначення пенсії на пільгових умовах, з урахуванням: п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пільгового стажу роботи за Списком № 1 з 28.02.1999 р. по 29.03.1999 р. помічником машиніста тепловоза на вивезення гірничої маси з кар`єру локомотивного цеху управління залізничного транспорту, з 30.03.2004 р. по 30.11.2004 р. машиністом тепловоза на вивезення гірничої маси з кар`єру служби рухомого складу локомотивного цеху управління залізничного транспорту у ВАТ «ЦГЗК», з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні, та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницький області (29000, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Герцена, буд. 10, код ЄРДПОУ: 21318350) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 992,40 гривень (дев`ятсот дев`яності дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко