Справа № 500/3176/22
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3176/22

02 листопада 2022 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області, у якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 06.07.2022 №1 про застосування фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що працівниками Головного управлінням ДПС України у Тернопільській області проведено фактичну перевірку торгового об`єкту - кафе за адресою провадження діяльності: АДРЕСА_1 з питань наявності ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, виявлення порушень встановлених правил торгівлі підакцизними товарами, маркування на окремі види алкогольних напоїв та максимальних роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв та максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, а також інших питань, що регулюються вимогами Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», Закону України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Позивач зазначає, виявлені податковим органом під час перевірки порушення зводяться до того, що під час проведення перевірки працівниками контролюючого органу виявлено зберігання алкогольних напоїв в приміщенні бару, де здійснює господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , яке не внесено до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

При цьому позивач вказує, що під час проведення перевірки він повідомив посадових осіб відповідача про те, що в магазині за адресою АДРЕСА_1 , де ФОП ОСОБА_1 здійснює діяльність зберігалися алкогольні напої, а саме: один кег пива ємністю 50 літрів міцністю 6,6 (виробник «Микулинецький Бровар» «Микулинецьке медове» загальна вартість якого становить 1500,00 грн), яке було придбано ним для власного вживання та не було підключене до системи розливу, а також знаходилося в підсобному приміщенні.

Однак, на підставі результатів перевірки, Головним управлінням ДПС України у Тернопільській області 06.07.2022 прийнято спірне податкове повідомлення-рішення №1, яким за порушення вимог статті 15 Закону №481/95-ВР застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн на підставі приписів статті 17 Закону №481/95- ВР та статті 54 Податкового кодексу України.

Позивач вважає, що вказане податкове повідомлення-рішення винесено контролюючим органом безпідставно оскільки, на його переконання, передумовою для включення місця зберігання до Єдиного реєстру є отримання ліцензії на право роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями. Тоді як, місця зберігання алкогольних напоїв, які призначені для особистого вживання або іншого призначення, не пов`язаного з реалізацією, не підлягають внесенню до Єдиного реєстру, оскільки на такі відносини не поширюється дія Закону №481/95-ВР.

Ухвалою суду від 06.09.2022 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у якій встановлено строк подання відповідачу відзиву на позовну заяву, в тому числі клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

26.09.2022, через відділ документального забезпечення суду, від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого слідує, що він повністю заперечує проти позовних вимог та зазначає, що податковим органом проведено фактичну перевірку місця здійснення діяльності ФОП ОСОБА_1 .

Перевіркою встановлено, що в кафе, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , де здійснює свою діяльність ОСОБА_1 , встановлено факт зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання не внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання, а саме: 21.06.2022 у кафе зберігався з метою реалізації один кег пива «Микулинецьке» медове ємністю 50 літрів, міцністю 6,5%. Ціна кегу, зі слів підприємця, - 1500 грн.

Відповідач вважає, що весь товар, який знаходиться за адресою здійснення господарської діяльності вважається належним фізичній особі-підприємцю, що здійснює свою підприємницьку діяльність за цією адресою.

Податковим органом зазначено, що зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру є протиправним, з огляду нащо, з врахуванням виявлених при перевірці порушень, до позивача застосовано штраф у розмірі 17000,00 грн. Просить в задоволенні позову відмовити.

Крім того, у відзиві податковим органом заявлено клопотання про заміну Головного управління ДПС у Тернопільській області () на його правонаступника - Головне управління ДПС у Тернопільській області () (арк. справи 51-56).

Вирішуючи подане відповідачем клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

За приписами статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 № 893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» (далі - Постанова № 893) ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком, зокрема, ГУ ДПС у Тернопільській області.

Пунктом 2 Постанови № 893 установлено, що територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

Відповідно до пункту 3 Постанови № 893 права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Відповідно до статті 21-1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» та Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227 (зі змінами), Державна податкова служба України видала наказ від 30.09.2020 № 529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» (далі - Наказ № 529), яким наказала утворити як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком, а Департаменту правової роботи - подати державному реєстратору документи для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідної інформації про утворення територіальних органів Державної податкової служби як її відокремлених підрозділів.

Відповідно до Наказу Державної податкової служби України від 24.12.2020 № 755 розпочато з 01.01.2021 здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30.09.2020 № 529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 постанови № 893.

Згідно з Положенням Головне управління ДПС у Тернопільській області затверджене наказом Державної податкової служби України від 12.11.2020 № 643 (далі - Положення), Головне управління ДПС у Тернопільській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, забезпечує реалізацію повноважень Державної податкової служби на території Тернопільської області і є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у Тернопільській області ().

Отже, з 01.01.2021 відбулося фактичне (компетенційне) адміністративне правонаступництво, оскільки саме норми адміністративного права врегулювали умови та порядок передання адміністративної компетенції від ліквідованого Головного управління ДПС у Тернопільській області як юридичної особи публічного права () до Головного управління ДПС у Тернопільській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України ().

В свою чергу, Головне управління ДПС у Тернопільській області () втратило адміністративну процесуальну правоздатність органу, який згідно із законом виконує функції, зокрема у сфері реалізації державної податкової політики на території Тернопільської області.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для заміни відповідача в порядку процесуального правонаступництва, а саме: з ГУ ДПС у Тернопільській області () на ГУ ДПС у Тернопільській області ().

Інших заяв, в тому числі по суті справи, на адресу суду від учасників справи не надходило.

Статтею 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , зареєстрований 14.10.2008 як суб`єкт господарювання в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця В02 №924872 (арк. справи 30).

З матеріалів справи слідує, що для здійснення своєї господарської діяльності, позивач, відповідно до Договору №99 від 01.11.2021 найму (оренди) торговельного місця на ринку Авторинок, орендує у ТОВ «ПРОСТІР» приміщення за адресою м. Тернопіль, вул. Микулинецька, 106 (арк. справи 24-27).

Так, посадовими особами Головного управління ДПС у Тернопільській області, на підставі наказу від 21.06.2022 №1245-п (арк. справи 8), направлень від 21.06.2022 №1554/09-01, 1555/09-01 та №1556/09-01 (арк. справи 9-10), проведено фактичну перевірку торгового об`єкту - кафе за адресою провадження діяльності: АДРЕСА_1 з питань наявності ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, виявлення порушень встановлених правил торгівлі підакцизними товарами, маркування на окремі види алкогольних напоїв та максимальних роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв та максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, а також інших питань, що регулюються вимогами Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», Закону України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Результати проведеної перевірки оформлено актом №1710/19-00-09-01/ від 22.06.2022 (арк. справи 11-14), в якому відповідачем зафіксовано, що в кафе, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , де здійснює свою діяльність ОСОБА_1 , встановлено факт зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, а саме: 21.06.2022 у кафе зберігався з метою реалізації один кег пива «Микулинецьке» медове ємністю 50 літрів, міцністю 6,6 об. Виробник вказаний на кегу пива ТОВ «Микулинецький Бровар», вул. Набережна, 33, смт. Микулинці, Тернопільська область. Також в акті вказано, що ціна кегу зі слів підприємця 1500,00 грн.

Зі змісту акту слідує, що позивача ознайомлено з актом перевірки, та підписано його без зауважень.

Окрім цього, до акту перевірки додано пояснення фізичної особи-підприємця, та фото.

Відповідно до вказаних письмових пояснень позивача по суті встановлених перевіркою порушень, наданих в ході її проведення (арк. справи 15), вказано, що 21.06.2022 в магазині за адресою м. Тернопіль, вул. Микулинецька, 106 (Авторинок), де здійснює діяльність позивач, ним зберігалися алкогольні напої, а саме: один кег пива ємністю 50 літрів міцністю 6,6 об. Виробник «Микулинецький Бровар» «Микулинецьке медове» загальна вартість якого становить 1500,00 грн. Позивач вказав, що пиво було придбано для власного вживання та не було підключене до системи розливу, знаходилося в підсобному приміщенні (арк. справи 15, 19-23).

За результатом проведеної перевірки, податковим органом зроблено висновок про порушення ФОП ОСОБА_1 частини п`ятдесят дев`ятої статті 15 Закону України №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», а саме: зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру.

Надалі, на підставі результатів проведеної перевірки, Головним управлінням ДПС України у Тернопільській області прийнято спірне податкове повідомлення-рішення №1 від 06.07.2022, яким, на підставі абзацу 16 частини другої статті 17 Закону України №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» та підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн (арк. справи 16).

Не погоджуючись із прийняти рішенням суб`єкта владних повноважень, - позивач звернувся з даним позовом в суд.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, визначені Законом №481/95-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до частини двадцятої статті 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Частинами п`ятдесят п`ятою п`ятдесят восьмою статті 15 Закону №481/95-ВР встановлено, що зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) з обов`язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

До заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

Згідно із частиною першою статті 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Частиною другою статті 17 Закону №481/95-ВР передбачена відповідальність за зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 грн.

Системний аналіз вказаних правових норм у своєму взаємозв`язку свідчить про те, що штрафні санкції за зберігання алкогольних напоїв та/або тютюнових виробів у місцях, не внесених до Єдиного реєстру, можуть бути застосовані до суб`єктів, що здійснюють оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі №813/3034/17, від 26 грудня 2018 у справі №803/454/17, від 26 лютого 2019 року у справі №825/1574/15-а,від 24 квітня 2019 року у справі №820/212/16.

Отже, передумовою для включення місця зберігання до Єдиного реєстру є отримання ліцензії на право роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями. Тоді як, місця зберігання алкогольних напоїв, які призначені для особистого вживання або іншого призначення, не пов`язаного з їх реалізацією, не підлягають внесенню до Єдиного реєстру, оскільки на такі відносини не поширюється дія Закону № 481/95-ВР.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду 22 травня 2020 року у справі №817/761/16, висновок якої суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин у відповідності до частини п`ятої статті 242 КАС України.

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи доказів того, що у позивача наявна ліцензія на оптову чи роздрібну торгівлю алкогольними напоями, а також того, що позивач здійснює торгівлю вказаними видами продукції, - сторонами не представлено, а судом не здобуто. Дані факти також не ставляться під сумнів податковим органом у відзиві на позовну заяву та акті фактичної перевірки.

Крім того, у відповідності до пояснень позивача, відібраних в ході перевірки по суті встановлених порушень, виявлений в підсобному приміщенні алкоголь, а саме: один кег пива ємністю 50 літрів міцністю 6,6 об., виробник «Микулинецький Бровар» «Микулинецьке медове» загальна вартість якого зі слів самого позивача становить 1500,00 грн. - придбано для власного вживання та не було підключене до системи розливу.

В свою чергу, відповідачем жодних належних та достатніх доказів на підтвердження того, що пиво зберігалось не для особистого вживання/зберігання, надано не було, як і не встановлено факту реалізації позивачем вказаних алкогольних/слабоалкогольних напоїв, а також вартість такого пива контролюючим органом встановлена «зі слів» позивача..

За наведених обставин, враховуючи аналіз наведених вище норм, суд дійшов висновку про те, що обов`язок у суб`єкта господарювання щодо внесення до Єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів виникає саме після отримання останнім ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами та відповідності такого місця поняттю «місце зберігання» у розумінні Закону №481/95-ВР. Відсутність ліцензії на торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами обумовлює відсутність місць зберігання, внесених до Єдиного реєстру.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач не має ліцензії на оптову чи роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами та не здійснює торгівлю вказаними видами продукції. В межах спірних відносин контролюючим органом не було виявлено факту зберігання позивачем алкогольних напоїв та тютюнових виробів у приміщенні, яке є місцем зберігання у розумінні наведеної норми Закону№481/95-ВР. Фактично в акті перевірки податковим органом зафіксовано лише наявність товару в місці його можливої реалізації, що не може вважатися місцем зберігання.

Отже, за умови відсутності у позивача ліцензії на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами, суд прийшов до висновку про протиправність застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій за порушення норм вимог статті 15 Закону №481/95-ВР, оскільки останній не є суб`єктом даного правопорушення.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, заперечень, не довів правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, оскільки матеріали справи свідчать про відсутність у діях позивача ознак складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 17 Закону №481/95-ВР, то відсутні правові підстави для притягнення його до відповідальності у вигляді штрафу за порушення порядку зберігання алкогольних напоїв.

За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність прийняття Головним управлінням ДПС у Тернопільській області оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 06.07.2022 №1 та наявність підстав для його скасування.

Частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як підтверджується матеріалами справи, позивач за подання даної позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн згідно квитанції від 05.09.2022 (арк. справи 32), а отже, такі судові витрати підлягають до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 06.07.2022 №1 про застосування фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області судові витрати в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 02 листопада 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - Фізична особа - особа підприємець ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач: - Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.