Справа № 380/2405/22
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/2405/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 листопада 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )

про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), у якому заявлено позовні вимоги: визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за квітень 2017 року, за червень 2018 року, за лютий 2019 року та одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби без урахування у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за квітень 2017 року, за червень 2018 року, за лютий 2019 року та одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, виплату провести з урахуванням виплачених сум.
Позов мотивовано тим, що одноразова грошова допомога при звільненні була нарахована та виплачена ОСОБА_1 з грошового забезпечення, котре не включало суми його індексації. Нарахована позивачу грошова допомога на оздоровлення також була обчислена з суми грошового забезпечення, що не враховувала індексацію грошового забезпечення. 15.07.2021 ОСОБА_1 виплачено заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з лютого 2017 року по лютий 2018 року у розмірі 12986,34 грн. та з березня 2018 року по лютий 2018 року у розмірі 180,24 грн. 22.12.2021 на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністартивного суду від 16.12.2021 у справі № 380/12109/21 ОСОБА_1 нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з лютого 2017 року по лютий 2019 року (15.02.2019) у розмірі 85907,81 грн. Відповідно до наявної інформації в особистих картках грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2017 -2019 р.р. Західне регіональне управління (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувала та виплатила ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення: у квітні 2017 року у розмірі 8469,04 грн., у червні 2018 року у розмірі 14293,88 грн., у лютому 2019 року у розмірі 16391,25 грн. та у лютому 2019 року одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби 204890,63 грн. Оскільки нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення відповідачем проведено лише 15.07.2021 та 22.12.2021, то розрахунок розміру грошової допомоги на оздоровлення та одноразової допомоги при звільненні ОСОБА_1 проведено без врахування індексації грошового забезпечення.

Позивач просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач проти позову заперечив, подав відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що індексація грошового забезпечення не є складовою грошового забезпечення, а тому не враховується при визначенні розміру грошової допомоги на оздоровлення та одноразової грошової допомоги. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заявив клопотання про розгляд справи за участі представника відповідача за правилами загального позовного провадження, у задоволенні якого слід відмовити, оскільки всі необхідні докази та пояснення, необхідні для з`ясування обставин у справі подані.

Ухвалою від 07.04.2022 зупинено провадження у справі.

Ухвалою від 04.11.2022 провадження у справі поновлено.

Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) від 25.01.2019 № 31-ОС підполковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас згідно підпункту «б» пункту 2 частини 5 ст.26 (за станом здоров`я) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та наказом начальника цього ж регіонального управління від 11.02.2019 № 65-ОС ОСОБА_1 виключено з 15.02.2019 із списків особового складу та усіх видів забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до наявної інформації в особистих картках грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2017 -2019 р.р. Західне регіональне управління (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувало та виплатило ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення: у квітні 2017 року у розмірі 8469,04 грн.; у червні 2018 року у розмірі 14293,88 грн.; у лютому 2019 року у розмірі 16391,25 грн. та у лютому 2019 року одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби 204890,63 грн.

15.07.2021 ОСОБА_1 виплачено заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з лютого 2017 року по лютий 2018 року у розмірі 12986,34 грн. та з березня 2018 року по лютий 2018 року у розмірі 180,24 грн.

22.12.2021 на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2021 у справі № 380/12109/21 ОСОБА_1 нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з лютого 2017 року по лютий 2019 року (15.02.2019) у розмірі 85907,81 грн.

Оскільки нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення відповідачем проведено лише 15.07.2021 та 22.12.2021, то розрахунок розміру грошової допомоги на оздоровлення та одноразової допомоги при звільненні ОСОБА_1 проведено без врахування індексації грошового забезпечення, що стало підставою для звернення позивача до суду.

При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами:

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII. Згідно з частиною першою статті 2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулює Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII).

Відповідно до статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою цієї статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: - посадовий оклад, оклад за військовим званням; -щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); - одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Абзацом 2 частини третьої статті 9 Закону №2011-XII визначено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII (далі Закон №1282-XII).

За визначенням, наведеним в статті 1 Закону №1282-XII, індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі Порядок №1078).

Пунктом 2 Порядку №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, серед іншого, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з пп.2) пункту 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Частиною четвертою статті 9 Закону №2011-XII визначено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок №260).

Відповідно до частини другої статті 15 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Аналогічні норми містить пункт перший розділу XXXII Порядку №260.

Відповідно до частини першої статті 10-1 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №1294 від 07.11.2007 (далі Постанова №1294, була чинною до 28.02.2018, тобто регулює спірні правовідносини) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до наявної інформації в особистих картках грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2017 -2019 р.р. Західне регіональне управління (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувала та виплатила ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення: у квітні 2017 року у розмірі 8469,04 грн.; у червні 2018 року у розмірі 14293,88 грн.; у лютому 2019 року у розмірі 16391,25 грн. та у лютому 2019 року одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби 204890,63 грн без врахування індексації грошового забезпечення, оскільки нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення відповідачем проведено лише 15.07.2021 та 22.12.2021 на виконання рішення суду.

Враховуючи те, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, суд доходить висновку, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема, Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку про те, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №240/10130/19, який суд враховує в силу положень частини 5 статті 242 КАС України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для включення індексації грошового забезпечення до розміру одноразової грошової допомоги при звільненні позивача та щорічної допомоги на оздоровлення.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Оскільки позивач відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір звільнений від сплати судового збору, судовий збір стягненню з відповідача не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 14, 77, 90, 241-246, 250, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за квітень 2017 року; за червень 2018 року, за лютий 2019 року та одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби без урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за квітень 2017 року, за червень 2018 року, за лютий 2019 року та одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення та з урахуванням виплачених сум.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Крутько О.В.