Справа № 640/7731/22
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2022 року м. Київ № 640/7731/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в місті Києві
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

1) визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві з 01.01.2018 з обмеження максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 при її перерахунку та виплаті - протиправними;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугою років, без обмеження її максимальним розміром, виплативши недоотриманий з 01.01.2018 розмір пенсії.

Крім того, що не стосується власне позовних вимог, позивач просить допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 всієї суми заборгованості з недоотриманих з 01.01.2018 пенсійних виплат.

Також, позивач просить встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві подати звіт про виконання рішення суду протягом 30 календарних днів після дати набрання рішенням суду законної сили.

Позиція позивача.

Позивач зазначає, що є військовим пенсіонером, учасником бойових, з 26.12.2005 звільнений у запас наказом Голови Служби зовнішньої розвідки України з військової служби, яку проходив упродовж 35 років.

Додає, що 27.12.2005 йому призначена пенсію за вислугою років довічно, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у діючій на той час редакції вказаного Закону у розмірі 90%, та видано пенсійне посвідчення.

Позивач зазначає, що як військовий пенсіонер за вислугою років, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в місті Києві.

У позові зазначається, що 06.04.2022 ГУ ПФУ повідомило позивача листом №6213- 4948/Н-02/82600/22 про здійснений з 01.01.2018 та з 01.04.2019 на виконання рішення ОАС м. Києва від 17.08.2021 у справі №640/14406/21 перерахунок моєї пенсії за вислугу років, направивши документи, які підтверджують вчинені на виконання рішення суду дії, а саме:

- розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №СБ-І 9950 (пенсіонер ОСОБА_1 );

- розпорядження ГУ ПФУ в місті Києві за пенсійною справою №СБ-І 9950 (пенсіонер ОСОБА_1 ) про перерахунок пенсії з 01 лютого 2022 року-

Позивач зазначає, що ним встановлено, що ГУ ПФУ добровільно виконавши судове рішення, поновивши з 01.01.2018 року відсоткове значення розміру моєї пенсії до 90% грошового забезпечення та здійснивши перерахунок пенсії з 01.01.2018 року та з 01.04.2019 року, обмежило, починаючи з 01.01.2018 року, перерахований на виконання рішення суду, розмір пенсії максимальним розміром, а саме -

з 01.01.2018 року: основний розмір призначеної ОСОБА_1 пенсії складає 90% гр/забезп-ня; ПІДСУМОК пенсії (з надбавками) становить - 15783,1 гри., виплата пенсії (з надбавками як учаснику бойових дій) - 11495,84 гри.

з 01.04.2019 року: основний розмір призначеної ОСОБА_1 пенсії складає 90% гр/забезп-ня;

ПІДСУМОК пенсії (з надбавками) становить - 27164,05 гри., виплата пенсії (з надбавками як учаснику бойових дій) - 14970,00 грн.

з 01.02.2022 року: основний розмір призначеної ОСОБА_1 пенсії складає 90% гр/забезп-ня;

ПІДСУМОК пенсії (з надбавками) становить - 27404,40 грн., виплата пенсії (з надбавками як учаснику бойових дій) -19340,00 грн.

Позивач вважає, що ГУ ПФУ протиправно обмежило з 01.01.2018 розмір пенсії максимальним розміром.

Позиція відповідача.

Відповідач надав лише матеріали пенсійної справи.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою від 09.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами ст. 263 КАС України в порядку спрощеного (письмового) провадження.

Копія ухвали доставлена до Електронного кабінету відповідача 23.08.2022, власне позов - 21.08.2022. Поштовим зв`язком ухвала доставлена до ГУ ПФУ 29.06.2022.

Встановлені судом обставини.

У даному випадку учасниками справи не спростовуються та не заперечуються обставини призначення позивачу пенсії, перебування позивача на обліку, отримання пенсійних виплат за Законом 2262-ХІІ та проведення перерахунку пенсії з урахуванням судових рішень у справі № 640/4406/21 - як зазначено вище, а відтак, враховуючи те, що дані обставини підтверджуються матеріалами справи, вказані обставини є встановленими.

При цьому, з наявних матеріалів та листа ГУ ПФУ від 06.04.2022 вбачається обмеження пенсії максимальним розміром, а саме - у розмірі десяти прожиткових мінімумів.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII.

Обмеження щодо максимального розміру пенсії з`явилось у статті 43 Закону України № 2262-ХІІ з 01 січня 2008 року. Так, пунктом 29 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» статтю 43 Закону України 2262-ХІІ доповнено частиною 5, якою закріплено, що максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Наведені зміни рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнано неконституційними.

01 жовтня 2011 року набув чинності Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VI.

Стаття 2 цього закону передбачає, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України №2262-ХІІ, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Пунктом 2 розділу «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України №3668-VI закріплено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Підпунктом 8 пункту 6 цього розділу частину 5 статті 43 Закону України №2262-ХІІ викладено у новій редакції, а саме: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.»

З прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей" порядковий номер вказаної норми права було змінено з частини п`ятої на частину сьому.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIІІ цю норму доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 положення цієї правової норми визнано неконституційними.

Отже, з 20 грудня 2016 року відповідна частина статті 43 Закону України №2262-ХІІ, яка обмежувала максимальний розмір пенсії осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, відсутня як правова норма.

Надаючи правову оцінку діям ГУ ПФУ щодо застосування до спірних правовідносин положень статті 2 Закону України №3668-VI щодо обмеження максимального розміру пенсії, які неконституційними не визнавались, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей закріплено у частині 5 статті 17 Конституції України.

Отже, зазначені особи мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою в Конституції України виокремлюються певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі, у тому числі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, органах, що забезпечують суверенітет і територіальну цілісність, її економічну та інформаційну безпеку (рішення від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17 березня 2004 року №7-рп/2004).

Організаційно-правові та економічні заходи, спрямовані на забезпечення належного соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей пов`язані не з втратою працездатності, безробіттям або відсутністю достатніх засобів для існування (стаття 46 Конституції України), а особливістю виконуваних ними обов`язків щодо забезпечення однієї з найважливіших функцій держави - захисту суверенітету, територіальної цілісності України (частина 1 статті 17 Основного Закону України).

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена, зокрема, тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Отже, норми - принципи частини 5 статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Конституційним Судом України у рішенні від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 чітко вказано: «<...> обмеження максимального розміру пенсії <...> особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України».

Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на території України (пункт 3 цього рішення).

Відповідно до частини 1 статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 4 цієї правової норми закріплено, якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.

Таким чином, застосування відповідачем положень ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" по відношенню до військовослужбовців в умовах визнання неконституційними змін, що запроваджені п. 8 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" цього ж Закону, фактично суперечить висновкам, що викладені в рішенні Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, згідно з якими обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає ст. 17 Конституції України.

Підсумовуючи наведе, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо виплати позивачу пенсії у розмірі 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, є протиправними.

Відтак, позов підлягає задоволенню.

Що стосується «допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати … всієї суми заборгованості», суд звертає увагу, що у даному випадку йде мова про зобов`язання ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплатити нараховану суму, а не про стягнення певної суми, яка вже нарахована, а відтак суд не вбачає для застосування такого механізму виконання рішення суду.

Що стосується встановлення судового контролю, слід зазначити, що застосування вказаного механізму є правом суду. Втім, виконання судових рішень забезпечується органами Державної виконавчої служби, до якої позивач вправі пред`явити виконавчий лист до виконання. Наявні матеріали не дають підстав стверджувати, що ГУ ПФУ має намір ухилятися від виконання рішення суду.

Керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255, 371 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) задовольнити.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві (код ЄДР: 42098368) з 01.01.2018 з обмеження максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) при її перерахунку та виплаті - протиправними.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві (код ЄДР: 42098368) здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) пенсії за вислугою років, без обмеження її максимальним розміром, виплативши недоотриманий з 01.01.2018 розмір пенсії .

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до приписів статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Днем вручення процесуальних документів в електронній формі є день отримання судом повідомлення про доставлення документів на офіційну електронну адресу особи (п. 2 ч. 6 ст. 251 КАСУ), якою є (п. 5.8. Положення про ЄСІТС від 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21): сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів або адреса електронної пошти, з якої надійшли до суду документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом (п. 111 «Перехідні положення»).

Суддя О.А. Кармазін