Справа № 160/6517/22
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2022-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 160/6517/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Шальєвої В.А., Олефіренко Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 року в адміністративній справі №160/6517/22 (суддя у 1 інстанції Боженко Н.В.) за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, третя особа: Приватне акціонерне товариство «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, третя особа: Приватне акціонерне товариство «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», в якому просив:

- визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області щодо відмови прийняти заяву- розрахунок 001826 від 17.06.2020 р. та здійснити фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованій особі ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області прийняти листок непрацездатності серія АДЮ 661684 виданий 12.05.2020 року, заяву-розрахунок 001826 від 17.06.2020 р. нарахувати допомогу по тимчасовій непрацездатності за період часу з 23 квітня 2020 року по 12 травня 2020 року в розмірі 15726,90 грн. та здійснити фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованій особі ОСОБА_1 № страхового свідоцтва НОМЕР_1 (допомога по тимчасовій непрацездатності) в кількості 15 днів;

- допустити негайне виконання судового рішення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області щодо відмови прийняти заяву - розрахунок 001826 від 17.06.2020 р. та здійснити фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованій особі ОСОБА_1 . Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області здійснити фінансування ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» для надання ОСОБА_1 матеріального забезпечення - допомоги по тимчасовій непрацездатності за листком непрацездатності серії АДЮ 661684, що виданий 12.05.2020 року, за період з 28 квітня 2020 року по 12 травня 2020 року в кількості 15 днів, з урахуванням виплаченої суми у розмірі 5242,30 грн. за період з 23.04.2020 по 27.04.2020 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 992,40 гривень.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову у задоволені позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачем пропущено строк звернення до суду. Також з 20.04.2020 року по 15.05.2020 року на позивача був розповсюджений режим простою, а відтак у вказаний період позивач мав отримувати кошти від підприємства, а не від відповідача. Крім того, суд не надав оцінку доказам відповідача листам Міністерства соціальної політики України, з яких слідує, що під час простою підприємства не з вини працівника дні непрацездатності та допомога по тимчасовій непрацездатності мають оплачуватися працівнику на загальних підставах.

Справа судом розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач працює у виробничому структурному підрозділі шахтоуправління «Імені Героїв Космосу» ПАТ ДТЄК «Павлоградвугілля» заступником начальника дільниці підземним з повним робочим днем у шахті.

Наказом виробничого структурного підрозділу шахтоуправління «Імені Героїв Космосу» ПАТ ДТЄК «Павлоградвугілля» від 15.04.2020 року №1089 з 20.04.2020 року оголошено простій підприємства з оплатою праці працівників, що знаходяться в простої, в розмірі не нижче тарифної ставки (окладу), як передбачено ч. 1 ст. 34, ч. 1 ст. 113 КЗпП України та відповідно до п. 9.12 Колективного договору.

Згідно з листка непрацездатності серії АДЮ №661684 позивач у період з 23 квітня 2020 року по 12 травня 2020 року перебував на лікарняному. Причина непрацездатності - загальне захворювання. Лікування проходив - амбулаторно, порушення режиму відсутні.

Зазначений листок непрацездатності передано для оплати в комісію з соціального страхування.

Відповідно до протоколу №05/3 від 27 травня 2020 року комісією із соціального страхування розглянуто звернення та документи про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг застрахованим особам, та вирішено призначити позивачу допомогу в розмірі 100 % за 20 днів, в тому числі за рахунок коштів фонду в кількості - 15 днів.

Заява - розрахунок страхувальника ПАТ «ДТЄК Павлоградвугілля» 001826 надіслана до відповідача 17 червня 2020 року за допомогою електронної системи (квитанція №3).

Структурним підрозділом відповідача 24.06.2020 року заяву - розрахунок №001826 від 17.06.2020 року - не прийнято. Зазначено що виявлені помилки та зауваження спеціаліста Фонду, а саме: допомога по тимчасовій непрацездатності за календарні дні тимчасової непрацездатності, які збігаються з календарними днями перебування працівника в простої, за рахунок коштів Фонду не надається, оскільки це буде суперечити нормам ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року.

Також позивач отримав лист Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» №2/1 від 17.02.2022 р., яким позивача повідомлено, що заява за 15 календарних днів (період з 28.04.2020 по 12.05.2020) в сумі 15726,90 грн., були передані на оплату до ФССпоВПТ, згідно поданої заяви розрахунку, яка була зареєстрована фондом під номером 001826 від 17.06.2020 на загальну суму 274646,17 грн. Заява про розрахунок на матеріальне забезпечення була ФССпоВПт не прийнята.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає Закон України від 23.09.1999 №1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Статтею 20 Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надаються певні види матеріального забезпечення та соціальних послуг, зокрема допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною).

Умови надання допомоги по тимчасовій непрацездатності та тривалість її виплати визначені статтею 22 Закону №1105, за змістом частини першої якої така допомога надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу). Так, п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону №1105 передбачає надання допомоги по тимчасовій непрацездатності у разі настання тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві.

Відповідно до частини другої статті 22 Закону №1105 допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, перебування у закладах охорони здоров`я, а також на самоізоляції під медичним наглядом у зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також локалізацію та ліквідацію її спалахів та епідемій, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами частини третьої статті 30 Закону №1105 рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб).

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Згідно з частиною першою статті 31 Закону №1105 підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.

Отже, фактично Законом №1105 визначено дві умови для набуття особою права на отримання спірної допомоги: особа є застрахованою та настав страховий випадок, зокрема тимчасова непрацездатність, підтверджена виданим у встановленому порядку листком непрацездатності.

Порядок і умови видачі, продовження та обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, здійснення контролю за правильністю їх видачі визначає Інструкція про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2011 № 455 (далі - Інструкція № 455).

Так, позивач є застрахованою особою, листок непрацездатності серії АДЮ 661684 не містить помилок, виправлень, має усі реквізити, визначені Інструкцією №455 та наказом Міністерства охорони здоров`я України від 03.11.2004 року № 532/274/136-ос/1406 «Про затвердження зразка, технічного опису листка непрацездатності та Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності», про що вірно зазначив суд першої інстанції.

Відповідачем жодних доводів щодо недоліків в оформлені відповідних документів на отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності не наведено.

Отже, у спірних правовідносинах наявними є обидві умови для отримання допомоги - позивач є застрахованою особою і мав тимчасову непрацездатність, яка підтверджена відповідними листками непрацездатності.

Підставою відхилення заяви-розрахунку роботодавця органом ФСС та не призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності позивачеві стала видача листка непрацездатності позивачу в періоді оголошеного простою ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

Відповідно до частини першої статті 23 Закону №1105-XIV, якою визначені підстави для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності, така допомога не надається:

1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею злочину;

2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю з метою ухилення від роботи чи інших обов`язків або симуляції хвороби;

3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи;

4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду;

5) у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням;

6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв`язку з навчанням.

Згідно з частиною другою статті 23 Закону №1105 застраховані особи, які в період отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності порушують режим, встановлений для них лікарем, або не з`являються без поважних причин у призначений строк на медичний огляд, у тому числі на лікарсько-консультативну комісію (ЛКК) чи медико-соціальну експертну комісію (МСЕК), втрачають право на цю допомогу з дня допущення порушення на строк, що встановлюється рішенням органу, який призначає допомогу по тимчасовій непрацездатності.

Стаття 23 Закону №1105 містить вичерпний перелік підстав, при яких матеріальна допомога не призначається, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що цей перелік не містить такої підстави як настання тимчасової непрацездатності у період простою роботодавця.

Також колегія судді погоджує висновок суду першої інстанції, що під час простою підприємства не з вини працівника, допомога по тимчасовій непрацездатності має надаватись працівнику на загальних підставах.

При цьому відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не може відмовити у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованих особам у випадах, інших, ніж передбачені статтею 23 Закону № 1105.

Доводи відповідача стосовно того, що допомога по тимчасовій непрацездатності у разі настання страхового випадку в період простою підприємства суперечить самій сутності такої допомоги, яка є формою матеріального забезпечення, що повністю або частково компенсує втрату заробітної плати, оскільки у випадку простою підприємства заробітна плата працівника не нараховується, а тому і факту її втрати не відбувається, у зв`язку з чим підстави для компенсації відсутні, є безпідставними, оскільки законодавцем оплата часу простою не з вини працівника прирівняна до заробітної плати і фактично нею і є, що, зокрема, підтверджується стаття 113 КЗпП України, яка регулює порядок оплати часу простою, віднесена законодавцем до глави VII «Оплата праці».

У спірних правовідносинах, відповідно до наказу підприємства час простою позивачу оплачувався у розмірі не нижче тарифної ставки (окладу), а тому відповідач, відмовивши у фінансуванні ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» для надання позивачу допомоги по тимчасовій непрацездатності, порушив принципи загальнообов`язкового соціального страхування і позбавив позивача соціального захисту, не компенсувавши йому втрачений дохід, що по суті взагалі нівелює інститут соціального страхування.

При цьому, належним в даному випадку відновленням порушенням прав позивача є зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області здійснити фінансування ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» для надання позивачу матеріального забезпечення - допомоги по тимчасовій непрацездатності за листком непрацездатності серії АДЮ 661684, що виданий 12.05.2020 року, за період з 28 квітня 2020 року по 12 травня 2020 року в кількості 15 днів, з урахуванням виплаченої суми у розмірі 5242,30 грн. за період з 23.04.2020 по 27.04.2020 року.

Посилання відповідача, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, колегія суддів вважає хибними.

Так, про порушене право про сплату лікарняного за період з 23 квітня 2020 року по 12 травня 2020 року позивач дізнався 17.02.2022 року з листа Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», тобто в період дії карантину через поширенням коронавірусної хвороби СОVІD 19, а 2 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року №540-IX «Про Внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби СОVІD 19)», яким розділ VI "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 3 такого змісту: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169,177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про поновлення строку на подання позову у цій справі.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 року в адміністративній справі №160/6517/22 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 року в адміністративній справі №160/6517/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва

суддя Н.А. Олефіренко