Справа № 304/670/19
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 304/670/19 пров. № СК-857/8103/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Заверухи О.Б., Большакової О.О.,

за участі секретаря судового засідання Гранат В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС на рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 25 червня 2019 року(суддя Чепурнова В.О., м. Перечин) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС про скасування рішення суб`єкта владних повноважень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у квітні 2019 року звернувся до суду з адміністративним позовом до в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кухаря А.В., в якому просив скасувати Постанову в справі про порушення митних правил №1581/30500/19 від 16.04.2019 (далі Постанова). В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вважає вказану Постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки як при складанні протоколу відносно нього, так і при розгляді справи у Закарпатській митниці ДФС він наголошував, що не вивіз транспортний засіб за межі митної території України у зв`язку з його поломкою, про що також 25.11.2018 він повідомив начальника митниці письмовою заявою. Натомість відповідачем не враховано його пояснення, не надано право скористатися допомогою адвоката, клопотання про відкладення розгляду справи проігнороване.

Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 25 червня 2019 року позов задоволено.

Не погодившись з ухваленим судовим рішення, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що до заяви від 25.11.2018 позивачем не додано жодних документів, які б підтверджували факт аварії чи дії обставин непереборної сили. Так само, ні під час складання протоколу про порушення митних правил, ні під час провадження у справі про порушення митних правил, ні під час розгляду справи в митному органі, до матеріалів справи про порушення митних правил позивачем не долучено жодних документів, які б підтверджували факт аварії чи дії обставин непереборної сили.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що16.04.2019 в. о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кухарем А.В. відносно ОСОБА_1 було винесено Постанову (а.с. 5-8), якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 470 Митного кодексу України (далі МК України).

Згідно вказаної Постанови на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Оскаржуваною Постановою встановлено, що 19.03.2019 о 16 год 31 хв в зону митного контролю пункту пропуску Ужгород Закарпатської митниці ДФС, на смугу руху зелений коридор в напрямку в`їзд в Україну, заїхав легковий автомобіль Шкода Октавія, р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . До митного контролю ОСОБА_2 подав контрольний талон для переміщення по смузі руху зелений коридор , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , документ, що посвідчує його особу та особу пасажира. Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних АСМО Інспектор та ЄАІС Департаменту митної справи ДФС України встановлено, що 21.11.2018о 18 год 30 хв через митний пост Малий Березний Закарпатської митниці ДФС, він ввіз на митну територію України легковий автомобіль марки FORD MONDEO, кузов номер НОМЕР_3 , р/н Словацької Республіки НОМЕР_4 , в митному режимі транзит. Станом на 19.03.2019 вказаний транспортний засіб значиться не вивезеним за межі митної території України, тоді як ОСОБА_1 мав вивезти такий в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС до 26.11.2018 року, а в зоні діяльності іншої митниці - до 01.12.2018, перевищивши таким чином встановлений статтею 95 МК України строк доставки товарів, а саме автомобіля марки FORD MONDEO, р/н Словацької Республіки НОМЕР_4 , що перебував під митним контролем, більше ніж на десять діб, за що відповідальність передбачена частиною третьою статті 470 МК України.

Згідно з поясненнями наданими ОСОБА_1 , він повідомив, що не вивіз транспортний засіб за межі митної території України у встановлений законодавством термін через його поломку. Повідомив, що 25.11.2018 звернувся із заявою до начальника Закарпатської митниці ДФС, у якій повідомляв про ремонт транспортного засобу.

Вважаючи Постанову протиправною, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ремонт несправностей автомобіля FORD MONDEO, р/н Словацької Республіки НОМЕР_4 , кузов номер НОМЕР_3 , які виникли незалежно від волі особи та спричинили пошкодження транспортного засобу, потребує певного часу для відновлення можливості переміщення вказаного транспортного засобу з метою забезпечення виконання вимог законодавства України щодо вивезення такого за межі митної території України, що підтверджено документами, виданими уповноваженою особою, та є достатньою підставою для звільнення особи від адміністративної відповідальності, передбаченої МК України відповідно до вимог частини першої статті 460 МК України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною третьою статті 470 МК України (тут і далі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 381 МК України встановлено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Главою 55 Розділу ХІІ МК України передбачено, що переміщення громадянином-резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжується обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу, виконанням інших митних формальностей, передбачених МК України (письмового зобов`язання про зворотне вивезення, застосування заходів гарантування тощо).

У відповідності до статті 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п`ять діб.

Нормами статей 90 та 93 МК України визначено що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 МК України.

У відповідності до статті 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п`ять діб.

Згідно із нормами частини другої статті 95 МК України до строків, визначених у частині першій даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 МК України, а саме час дії аварії чи обставин непереборної сили.

У статті 195 МК України зазначені заходи, що вживаються у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів.

Зокрема, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний:

1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Визначення понять обставини непереборної сили та аварія закріплено у пункті 2 Розділу VІІІПорядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №657 від 31.03.2012(далі - Порядок № 657). Так, аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи. Документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили.

Обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Відповідно до пункту 3 Розділу VІІІ Порядку №657, залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до пункту 5 Розділу VІІІ Порядку №657, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Тобто, разом із заявою подаються документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 звернувся до митного органу 25.11.2018 (а.с. 30) з відповідною письмовою заявою. Разом з тим, позивачем не надано, а судом не здобуто доказів того, що до вказаної заяви додавалися документи, які б підтверджували факт аварії чи дії обставин непереборної сили.

Так само, ні під час складання протоколу про порушення митних правил, ні під час провадження у справі про порушення митних правил, ні під час розгляду справи на митниці, до матеріалів справи про порушення митних правил ОСОБА_1 не долучено документів, які б підтверджували факт аварії чи дії обставин непереборної сили.

Суд першої інстанції вказує на те, що з Довідки № 10/05 від 10.05.2019, виданої ФОП ОСОБА_1 вбачається, що автомобіль марки FORD MONDEO, р/н Словацької Республіки НОМЕР_4 , кузов номер НОМЕР_3 , з 24.11.2018 по 10.05.2019 дійсно знаходився на ремонті (ремонт двигуна) і за вказаний період не експлуатувався, так як знаходився на станції технічного обслуговування автомобілів за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане також підтверджується Актом про виконання робіт № 10 від 10.05.2019, згідно якого всі роботи виконано у повному обсязі (ремонт двигуна) на суму 2 300 грн. Однак, вказані документи були надані суду першої інстанції з заявою від 25.06.2019. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що позивачем такі надавалися митному органу, більше того такі не долучалися до адміністративного позову.

Більше того, вказані документи (а.с. 31-33) не можуть слугувати доказом того, що ремонт автомобіля мав місце саме внаслідок аварії чи дії обставин непереборної сили, в розумінні пунктів 2, 3, 5 розділу VIII Порядку № 657.

Відтак, заява, яка подавалася про факт несправності транспортного засобу FORD MONDEO, р/н Словацької Республіки НОМЕР_4 , кузов номер НОМЕР_3 , не може розцінюватися, як доказ, який підтверджує факт аварії чи дії обставин непереборної сили, у ході провадження по справі про порушення митних правил.

Разом з тим апеляційний суд вказує, що ПП ОСОБА_1 не є суб`єктом, який наділений правом видавати відповідні документи, що підтверджують наявність аварії чи обставин непереборної сили, в розумінні пункту 5 розділу VIII Порядку № 657.

Також слід зазначити, що поняття форс-мажор знайшло своє законодавче відображенні у абзаці 3 частини третьої статті 14 Закону України Про торгово-промислові палати (далі Закон №671/97-ВР), згідно якого Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Згідно зі статтею 14-1 Закону №671/97-ВР, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами. Доказів того, що ремонт автомобіля мав місце саме внаслідок аварії, в тому числі дорожньо-транспортної пригоди, чи дії обставин непереборної сили в контексті понять наведених у Порядку № 657, ОСОБА_1 не надано. Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, підстави для застосування відносно позивача положень частини першої статті 460 МК України, яка передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності у випадку аварії, дії обставин непереборної сили, відсутні.

Колегія суддів критично ставиться до твердження позивача про те, що при розгляді справи митним органом не було допущено до участі в розгляді справи захисника, а також мали місце інші обмеження прав учасників провадження, оскільки ОСОБА_1 цитує положення МК України, та не вказує які саме обмеження мали місце, а також відсутні докази таких обмежень.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову, оскільки ОСОБА_1 перевищив встановлений МК України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення більше ніж на 10 днів , а тому в діях позивача є склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною третьою статті 470 МК України, а отже оскаржувана Постанова винесена на підставі та в межах повноважень наданих митному органу, у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а тому є законною.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при задоволенні позову допустив неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів статті 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС задовольнити.

Рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 25 червня 2019 року в справі № 304/670/19 скасувати та прийняти нове, яким в позові ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. Б. Заверуха
О. О. Большакова
Повне судове рішення складено 03 листопада 2022 року