Справа № 420/11255/22
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2022-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

04 листопада 2022 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Долинське Нова» (68810, Одеська область, Ренійський район, с. Долинське, вул.Центральна, буд. 131, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ), Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 15.08.2022 надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Долинське Нова» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, в якій позивач просить суд:

1.Скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби в Одеській області №6911932/42826722 від 09 червня 2022 року про відмову в реєстрації Податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю «Долинське Нова» №5 від 20 квітня 2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

2. Скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби в Одеській області №6911931/42826722 від 09 червня 2022 року про відмову в реєстрації Податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю «Долинське Нова» №6 від 18 травня 2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

3.Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати Податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «Долинське Нова» №5 від 20 квітня 2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних днем її надходження;

4. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати Податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «Долинське Нова» №6 від 18 травня 2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних днем її надходження.

Позовні вимоги товариство з обмеженою відповідальністю «Долинське Нова» обґрунтовує тим, що позивач належить до реального сектору економіки. Вказує, що ним було складені податкові накладні №5 від 20.04.2022 на суму 2343000,13 грн та №6 від 18.05.2022 на суму 2749999,98 грн, що є авансовими платежами по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ «Торгівельна компанія «Восток» на підставі укладеного 20.04.2022 Договору № 20/04-1 поставки майбутнього врожаю сільськогосподарських культур та Додатку № 2 від 18.05.2022. Вказує, що позивач направив відповідні повідомлення про надання пояснень та копії документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, проте, відповідачем прийняті спірні рішення про відмову у реєстрації податкових накладних. Позивач наголошує, що ані квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних, ані оскаржувані рішення відповідача-1, як фіскального органу, не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії, та породжують їх неоднозначне трактування, що у свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку позивачем, як платником податків, виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень (Головного управління ДПС в Одеській області).

Ухвалю судді від 17.08.2022 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду позовної заяви із узгодженням змісту позовних вимог приписам ст.5 КАС України та доказів наявності у Медведика О.О. права на підписання позовної заяви.

Ухвалою судді від 31.08.2022 ухвалено прийняти до розгляду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Долинське Нова»; відкрити провадження у адміністративній справі; розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку ст.262 КАС України).

16.09.2022 до суду (вх.№ЕП/26861/22) від представника Головного управління ДПС в Одеській області до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Разом із відзивом відповідачем надано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Розглянувши зазначене клопотання, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.259 КАС України, клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститися у ній.

У випадку, передбаченому ч.1 ст.259 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може:

1) задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; або

2) відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження

Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі

Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про:

1) залишення заяви відповідача без задоволення;

2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

При цьому, частина четверта цієї статті не застосовуються до справ, визначених пунктами 1-9 частини шостої статті 12 цього Кодексу.

Якщо суд в ухвалі про відкриття провадження у справі за результатами розгляду відповідного клопотання позивача вирішує розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, суд визначає строк відповідачу для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, який не може бути меншим п`яти днів з дня вручення ухвали (ч.12 ст.171 КАС України).

Положеннями частин першої, четвертої, сьомої статті 260 КАС України визначено, що питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно із частинами першою та третьою статті 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно ч.ч.1-3 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) значення справи для сторін;

2) обраний позивачем спосіб захисту;

3) категорію та складність справи;

4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;

5) кількість сторін та інших учасників справи;

6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 4 статті 12 КАС України встановлено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Суд встановив, що спір в цій справі не відноситься до вказаного переліку справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження.

Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №9901/279/19, згідно із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany» («Аксен проти Німеччини»), заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Varela Assalino v. Portugal» («Варела Ассаліно проти Португалії»), заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд зауважує, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею позовній заяві, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.44 КАС України учасники справи мають право: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Тобто, у разі необхідності, учасники справи мають право викласти свої пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб у письмовому вигляді, які будуть враховані судом при прийнятті рішення.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи №420/11255/22 у порядку загального позовного провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст.248, 256, 260, 262 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи №420/11255/22 в порядку загального позовного провадження - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА