Справа № 540/1091/22
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/1091/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонського відділення управління виконавчої дирекції фонду в Херсонській області Фонду соціального страхування України про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просить суд визнати незаконними дії Херсонського відділення управління виконавчої дирекції фонду в Херсонській області Фонду соціального страхування України в частині відмови ОСОБА_1 в нарахуванні та виплаті допомоги по вагітності та пологам за період з 29.07.2021 року по 17.10.2021 рік; зобов`язати Херсонське відділення управління виконавчої дирекції фонду в Херсонській області Фонду соціального страхування України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 невиплачену частину допомоги по вагітності та пологам згідно листка непрацездатності серія АДЧ №727531 за період з 29.07.2021 року по 17.10.2021 рік.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що допомога по вагітності та пологах надається фізичній особі підприємцю за страховим випадком «вагітність та пологах» за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за умови настання зазначеного страхового випадку під час перебування фізичної особи в статусі підприємця та сплати єдиного соціального внеску у розмірі та строки, визначені Законом України №2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а також подачі заяви-розрахунку до робочого органу Фонду. У такому випадку допомога по вагітності та пологах обчислюється сумарно та надається застрахованій особі в повному обсязі незалежно від кількості днів відпустки, фактично використаних до пологів за період, зазначений у листку непрацездатності. З огляду на те, що позивач сплатила страхові внески зі свого доходу і у неї настав страховий випадок (вагітність та пологи).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року прийнято позовну заяву до свого провадження та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 540/1091/22 за позовом ОСОБА_1 до Херсонського відділення управління виконавчої дирекції фонду в Херсонській області Фонду соціального страхування України про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідач Херсонське відділення управління виконавчої дирекції фонду в Херсонській області Фонду соціального страхування України належним чином та своєчасно повідомлявся про встановлений Ухвалою суду від 25.07.2022 р. строк для подання відзиву на позовну заяву, проте станом на дату та час ухвалення рішення у справі, як правової позиції в межах заявлених позовних вимог, так і будь - яких письмових доказів, складених у контексті спірних правовідносин, до суду не надходило.

07 вересня 2022 року судом опубліковано оголошення на сайті Одеського окружного адміністративного суду, та повідомлено про відкриття спрощеного позовного провадження по адміністративній справі № 540/1091/22 за позовом ОСОБА_1 до Херсонського відділення управління виконавчої дирекції фонду в Херсонській області Фонду соціального страхування України про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії, з метою додаткового інформування відповідача щодо знаходження у провадженні Одеського окружного адміністративного суду даної справи.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , згідно із даними виписки Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, громадських формувань була зареєстрована як фізична особа-підприємець Херсонською міською радою, та 28.07.2021р. за власною заявою здійснено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

08.07.2021р. ОСОБА_1 звернулась до Херсонського відділення управління виконавчої дирекції фонду в Херсонській області Фонду соціального страхування України із заявою, в якій просила призначити допомогу по вагітності та пологах за листком непрацездатності Серія АДЧ № 727531 за 126 календарних днів за період з 14 червня 2021 року по 17 жовтня 2021 року на підставі листка непрацездатності.

Листом від 31.01.2022 №18-02.1-27-222, відповідач повідомив, що 08.07.2021 ОСОБА_1 була подана заява-розрахунок для фінансування матеріального забезпечення допомоги по вагітності та пологах по листку непрацездатності АДЧ №727531 за період з 14 червня 2021 року по 17 жовтня 2021 року на суму 24835,86 грн. Відповідно до відомостей, отриманих з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з`ясовано, що 28 липня 2021 року була здійснена Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. 31.08.2021р. було направлено лист №18-02.1-27-1579, якому було повідомлено про неможливість фінансування матеріального забезпечення по вказаній заяві-розрахунку з обґрунтуванням причин та пропозицій подати документи відповідно до Пункту 4 «Порядку надання матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування України застрахованим особам у разі ліквідації (реорганізації) підприємств, установи, організації, припинення підприємницької діяльності фізичної особипідприємця або незалежної професійної діяльності», затвердженого постановою Фонду від 10.10.2017 року №54. 02 листопада 2021 року надійшла заява для призначення допомоги по вагітності та пологах за необхідними документами, згідно Порядку. У зв`язку з вищезазначеним було призначено матеріальне забезпечення допомогу по вагітності та пологах, згідно з листком непрацездатності серія АДЧ №727531 за період з 14 червня 2021 року до дня припинення підприємницької діяльності 28 липня 2021 в розмірі 100% за 45 календарних днів в сумі 8869,95 грн. Вказана допомога була перерахована 20.12.2021 року.

Вважаючи зазначену позицію Херсонського відділення управління виконавчої дирекції фонду в Херсонській області Фонду соціального страхування України щодо відмови ОСОБА_1 в нарахуванні та виплаті допомоги по вагітності та пологам за період з 29.07.2021 року по 17.10.2021 рік, протиправною, позивач звернулася до суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 до Херсонського відділення управління виконавчої дирекції фонду в Херсонській області Фонду соціального страхування України про визнання незаконними дій Херсонського відділення управління виконавчої дирекції фонду в Херсонській області Фонду соціального страхування України в частині відмови ОСОБА_1 в нарахуванні та виплаті допомоги по вагітності та пологам за період з 29.07.2021 року по 17.10.2021 рік; зобов`язання Херсонське відділення управління виконавчої дирекції фонду в Херсонській області Фонду соціального страхування України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 невиплачену частину допомоги по вагітності та пологам згідно листка непрацездатності серія АДЧ №727531 за період з 29.07.2021 року по 17.10.2021 рік, є такими, що підлягають задоволенню частково, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 46 Конституції України Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За змістом статті 17 Закону України «Про відпустки» № 504/96-ВР від 15.11.1996 (далі - Закон № 504/96-ВР) на підставі медичного висновку жінкам надається оплачувана відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами тривалістю: до пологів - 70 календарних днів; після пологів - 56 календарних днів (70 календарних днів - у разі народження двох і більше дітей та у разі ускладнення пологів), починаючи з дня пологів.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV).

Пунктом 3, 4, 11, 12, 14 частини 1 статті 1 Закону № 1105-XIV встановлено, що загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - соціальне страхування) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення, страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування України.

Мінімальний страховий внесок - сума коштів, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати і розміру єдиного внеску на соціальне страхування, встановлених законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід).

Страхові внески - кошти відрахувань на окремі види загальнообов`язкового державного соціального страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло до набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", кошти, що надходять від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Страхові кошти - акумульовані страхові внески, суми від фінансових санкцій та інші надходження відповідно до законодавства для здійснення матеріального забезпечення, страхових виплат та надання соціальних послуг згідно з цим Законом.

Суб`єкти соціального страхування - застрахована особа, члени її сім`ї або інша особа у випадках, передбачених цим Законом, страхувальник та страховик.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 1105-XIV Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 16 Закону № 1105-XIV застраховані особи мають право, зокрема, отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.

В силу ст. 18 Закону № 1105-XIV страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на інших підставах.

Частиною 1 статті 19 Закону № 1105-XIV закріплено, що право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону № 1105-XIV за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг, зокрема, як допомога по вагітності та пологах.

Таким чином, страховий випадок у застрахованої особи виникає з дня надання відпустки, у зв`язку з вагітністю та пологами за медичним висновком, зазначеним у листку непрацездатності.

Отже, зважаючи на викладене, позивач мала право на отримання допомоги по вагітності та пологам, яке виникло з моменту початку відпустки у зв`язку із вагітністю та пологами - з 14.06.2021.

За правилами ч. 1 ст. 25 Закону № 1105-XIV допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами.

Допомога по вагітності та пологах застрахованій особі виплачується за весь період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, тривалість якої становить 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі ускладнених пологів або народження двох чи більше дітей - 70) календарних днів після пологів. Жінкам, віднесеним до 1-3 категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, допомога по вагітності та пологах виплачується за 180 календарних днів зазначеної відпустки (90 - до пологів та 90 - після пологів). Розмір зазначеної допомоги обчислюється сумарно та надається застрахованій особі в повному обсязі незалежно від кількості днів відпустки, фактично використаних до пологів.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1105-XIV допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу), обчисленої у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і не залежить від страхового стажу.

За положенням частини 1 статті 31 Закону № 1105-XIV підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. У разі роботи за сумісництвом, за трудовим договором (контрактом) одночасно із здійсненням підприємницької чи іншої діяльності підставою для призначення допомоги є копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою (за наявності) за основним місцем роботи. Для застрахованих осіб, які одночасно здійснюють підприємницьку та іншу діяльність і не працюють на умовах трудового договору (контракту), копію листка непрацездатності засвідчує установа охорони здоров`я, яка його видає. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.

Для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності в розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу) застраховані особи, зазначені в абзаці шостому частини першої статті 24 цього Закону, додають копії відповідних посвідчень або інші документи, які підтверджують право на пільгу.

У свою чергу, у статті 33 Закону № 1105-XIV закріплено, що при обчисленні середньої заробітної плати (доходу) для забезпечення допомогою по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах враховуються всі види заробітної плати (доходу) в межах граничної суми місячної заробітної плати (доходу), на яку нараховуються страхові внески на страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.

Порядок обчислення середньої заробітної плати для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах визначається Кабінетом Міністрів України.

Обчислення середньоденної заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку страхових виплат проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1266 від 26.09.2001 (далі - Порядок № 1266).

Згідно з п. 3 Порядку № 1266 середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - єдиний внесок та/або страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати (далі - поважні причини).

Місяці розрахункового періоду (з першого до першого числа), в яких застрахована особа не працювала з поважних причин, виключаються з розрахункового періоду.

Правовим актом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010 )далі - Закон № 2464-VI).

При цьому згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI, максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок.

Пунктом 32 Порядку № 1266 передбачено, що середня заробітна плата для розрахунку допомоги по вагітності та пологах і допомоги по тимчасовій непрацездатності, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця обчислюється роботодавцями на підставі відомостей, що включаються до звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що подаються до ДФС.

У разі коли відомості про застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не містять усіх необхідних даних для обчислення середньої заробітної плати (винагороди за цивільно-правовими договорами), такі дані за відповідні періоди надаються роботодавцем протягом п`яти робочих днів за зверненням органів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або застрахованої особи за формою згідно з додатком (пункт 33 указаного Порядку).

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що основою обчислення середньої заробітної плати (доходу) для цілей визначення розміру нарахування допомоги по вагітності та пологах є база нарахування єдиного внеску в межах граничної суми місячної заробітної плати (доходу), на яку нараховуються страхові внески на страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, та який фактично було сплачено.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , згідно із даними виписки Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, громадських формувань була зареєстрована як фізична особа-підприємець Херсонською міською радою та 28.07.2021р. здійснено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

08.07.2021року ОСОБА_1 звернулась до Херсонського відділення управління виконавчої дирекції фонду в Херсонській області Фонду соціального страхування України із заявою, в якій просила призначити допомогу по вагітності та пологах за листком непрацездатності Серії АДЧ № 727531 за 126 календарних днів за період з 14 червня 2021 року по 17 жовтня 2021 року на підставі листка непрацездатності.

Отже, станом на момент звернення з відповідною заявою та подання документів (08.07.2021 року) ОСОБА_1 , згідно із даними виписки Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, громадських формувань, була зареєстрована як фізична особа-підприємець Херсонською міською радою була зареєстрована як фізична особа-підприємець, а тому враховуючи вище окреслені законодавчі приписи, позивач, сплачуючи єдиний соціальний внесок як фізична особа-підприємець, мала право на компенсацію втрати доходу від підприємницької діяльності за період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд вважає дії Херсонського відділення управління виконавчої дирекції фонду в Херсонській області Фонду соціального страхування України в частині відмови ОСОБА_1 в нарахуванні та виплаті допомоги по вагітності та пологам за період з 29.07.2021 року по 17.10.2021 рік протиправними.

Так, зі змісту Рекомендації R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам. Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень виходить за межі завдань адміністративного судочинства. Суд не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Зазначення судом конкретних дій відповідача під час розгляду скарги, є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановленні судових рішень.

Суд зауважує, що рішення суб`єкта владних повноважень мають ґрунтуватися на оцінці всіх фактичних обставин, що мають значення для об`єктивного вирішення питання в межах дискреційних повноважень такого суб`єкта. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Водночас, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх названих вище підстав, у випадку, якщо відповідач сам цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Херсонського відділення управління виконавчої дирекції фонду в Херсонській області Фонду соціального страхування України повторно розглянути заву ОСОБА_1 про призначення допомоги по вагітності та пологах за листком непрацездатності Серії АДЧ № 727531, за 126 календарних днів за період з 14 червня 2021 року по 17 жовтня 2021 року, з урахуванням окреслених у судовому рішенні висновків, та правової оцінки суду.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги наведене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Херсонського відділення управління виконавчої дирекції фонду в Херсонській області Фонду соціального страхування України про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії, підлягають задоволенню частково, з вище окреслених підстав.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ст.ст.241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Херсонського відділення управління виконавчої дирекції фонду в Херсонській області Фонду соціального страхування України про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Херсонського відділення управління виконавчої дирекції фонду в Херсонськійу в нарахуванні та виплаті допомоги по вагітності та пологам за листком непрацездатності Серія АДЧ № 727531 за період з 29.07.2021 року по 17.10.2021 рік.

3. Зобов`язати Херсонське відділення управління виконавчої дирекції фонду в Херсонській області Фонду соціального страхування України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення допомоги по вагітності та пологах за листком непрацездатності Серія АДЧ № 727531 за 126 календарних днів за період з 14 червня 2021 року по 17 жовтня 2021 року, з урахуванням окреслених у судовому рішенні висновків, та правової оцінки суду.

4. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

5 Стягнути з Херсонського відділення управління виконавчої дирекції фонду в Херсонській області Фонду соціального страхування України (вул.Рєпіна, 1, м. Херсон, 73034, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення складено 04.11.2022 р., з урахуванням знаходження судді Ю.В. Харченко у відпустці, у період часу з 13.09.2022 р. по 07.10.2022 р., а також на лікарняному - з 10.10.2022 р. по 20.10.2022 р.

Суддя Ю.В. Харченко