Справа № 120/8404/22
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про повернення позовної заяви

м. Вінниця

07 листопада 2022 р. Справа № 120/8404/22

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Маслоід Олена Степанівна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 )

про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувають матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

У відповідності до ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ухвалою від 24.10.2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві 10-денний строк, з моменту отримання ухвали, для усунення недоліків.

31.10.2022 року за вх. № 52448/22 до суду від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, в якій як поважні причини пропуску строку зазначено введення на території України воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації та перебування відповідача у складі Збройних Сил України, які переведені у воєнний стан та здійснюють оборону України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Крім того, позивач стверджує, що для захисту порушеного права в межах спірних правовідносин не застосовується шестимісячний строк звернення.

Розглянувши заяву позивача про поновлення строку на звернення до адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, строк звернення до суду у спірних правовідносинах становить 6 місяців, з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд акцентує увагу на змісті постанови Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі № 240/12017/19, у якій Суд відступив від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 року у справі № 816/197/18 (касаційне провадження № К/9901/50050/18), від 20.10.2020 року у справі № 640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 року у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду.

У даній постанові Верховний Суд вказав, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням, наявної у неї, можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Окрім того, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Слід зауважити, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 року № 340/1019/19).

Предметом спору у цій справі є вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення позивачеві розміру надбавки за особливості проходження служби з 94,3% до 65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, набавки за класну кваліфікацію з 5% до 3 %, зазначених в довідці відповідача від 15.11.2021 року №ХЛ48743.

Відтак, строк звернення до суду з даними позовними вимогами становить 6 місяців.

Суд звертає увагу на те, що в тексті позовної заяви позивач вказує, що на адвокатський запит його представника від 08.02.2022 року до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області отримано відмову в перерахунку пенсії та копію оновленої довідки, виданої відповідачем.

Отже, суд доходить до висновку, що позивач дізнався про порушення своїх прав з моменту отримання значеної відповіді Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, однак звернувся до суду лише 07.10.2022 року, тобто з порушення шестимісячного строку.

Щодо доводів позивача, викладених у заяві про поновлення процесуального строку, суд виходить з такого.

Позивач здійснює посилання на те, що перебування відповідача у складі Збройних Сил України, які переведені у воєнний стан та здійснюють оборону України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності стало об`єктивною причиною пропуску звернення з даним позовом до суду. Суд критично оцінює вказані аргументи з огляду на наступне.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, ЗУ "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Суд зазначає, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків у судових справах.

Верховний Суд в постанові від 18.10.2022 року у справі № 280/10126/21 наголосив, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Судом встановлено, що позивач дізнався про розміри складових грошового забезпечення, відображених в довідці відповідача від 15.11.2021 року № ХЛ48743, з моменту отримання відповіді на адвокатський запит від 08.02.2022 року. Крім того, суд зауважує, що з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що позивач 10.03.2022 року звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною відмови останнього щодо перерахунку та виплати з 01.04.2019 пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.11.2021 року № ХЛ48743. Рішенням суду в даній справі (№ 120/2842/22-а), яке набрало законної сили, крім іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 01.04.2019 року пенсію на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 15.11.2021 року № ХЛ48743, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням при її обчисленні зазначених у цій довідці відомостей про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, в розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням уже виплачених сум пенсії.

З огляду на викладене вбачається, що позивач не погоджується з визначеним відповідачем розміром надбавки за особливості проходження служби, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, набавки за класну кваліфікацію, зазначених в довідці відповідача від 15.11.2021 року № ХЛ48743, однак при цьому попередньо звертався до суду з вимогою про перерахунок його пенсії на підставі вказаної довідки.

Обставиною, що зумовила звернення до суду після сплину встановленого строку, позивач вказав перебування відповідача у складі Збройних Сил України, які переведені у воєнний стан та здійснюють оборону України.

Водночас, позивачем в клопотанні про поновлення строку звернення не доведено причинно-наслідкового зв`язку між перебуванням відповідача у складі Збройних Сил України, які переведені у воєнний стан та здійснюють оборону України та неможливість звернення до суду з даним позовом в межах шестимісячного строку. Судом не встановлено наявності обставин, які б унеможливили виконання позивачем процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Щодо твердження позивача, що, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені в постанові № 806/1952/18 від 19.03.2019 року, для захисту порушеного права в межах спірних правовідносин не застосовується шестимісячний строк звернення, суд зазначає наступне.

Посилання позивача на вказану постанову є безпідставними та підлягають відхиленню, з огляду на те, що дані справи не є подібними. В той же час, як зазначалось судом вище, у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі № 240/12017/19 відступлено від висновків, викладених, зокрема, у постановах від 29.10.2020 року у справі № 816/197/18 (касаційне провадження № К/9901/50050/18), від 20.10.2020 року у справі № 640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 року у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду.

Отже, твердження позивача про не застосування до даного спору строку звернення є помилковими.

Таким чином, на переконання суду, заява позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду не є обґрунтованою та відсутні підстави для її задоволення.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що причини, наведені позивачем в заяві про поновлення строків, не є поважними та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Суд зазначає, що наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані ст. 123 КАС України, згідно із частинами першою, другою якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Положення ч. 2 ст. 123 КАС України кореспондують приписам п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, якими передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених ч. 2 ст. 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 169 КАС України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

При чому, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. 120, 122, 123, 160, 161, 169, 171, 248, 255, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Маслоід Олена Степанівна