Справа № 400/12223/21
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 листопада 2022 р. м.ОдесаСправа № 400/12223/21
Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача: Осіпова Ю.В., суддів: Косцової І.П., Скрипченка В.О., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року позов ОСОБА_1 - задоволено. Визнано протиправним та скасовано постанову Інгульського ВДВС у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 22.11.2021р. ВП №67434696 про накладення штрафу на позивача у сумі 1700 грн. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 908 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач 15.09.2022р. подав апеляційну скаргу з пропуском строку, передбаченого спеціальною нормою КАС України.

Разом із апеляційною скаргою відповідач подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення від 08.08.2022р.

Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2022р. дана апеляційна скарга залишена без руху у зв`язку із несплатою судового збору. При цьому, апелянту надано 10-денний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних вище недоліків поданої ним апеляційної скарги.

Вказану ухвалу направлено на електронну адресу відповідача та отримано ним 16.09.2022р., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

03.10.2022р. на виконання вказаної ухвали судді від відповідача надійшло платіжне доручення від 26.09.2022р. №4401.

Однак, ознайомившись із матеріалами даної справи, які надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду 26.09.2022р. (після залишення апеляційної скарги без руху), ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2022р. зазначені апелянтом обставини для поновлення пропущеного строку було визнано неповажними, у зв`язку із чим відповідачу надано додатковий час для зазначення належних (документально підтверджених) підстав для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження.

Строк усунення недоліків - продовжено на 10 днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

28.10.2022р. до апеляційного суду надійшло клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування доводів поданого клопотання відповідач зауважив, що запровадження воєнного стану є поважною причиною для поновлення відповідних процесуальних строків.

Дослідивши вищезазначені доводи відповідача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця передбачено ст.287 КАС України, за правилами ч.6 якої, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Процесуальний строк звернення до суду, насамперед, покликаний забезпечувати принцип правової визначеності та є гарантією захисту прав учасників спору. Процесуальні строки роблять процес динамічним та прогнозованим. Без наявності строків на певну процесуальну дію та без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав учасників процесу.

Недотримання ж встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Враховуючи, що предметом оскарження у межах цієї адміністративної справи є постанова від 22.11.2021р. про накладення штрафу, яка винесена Інгульським ВДВС у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у межах виконавчого провадження №67434696, то застосуванню підлягають положення ст.287 КАС України, якими встановлений 10-денний строк оскарження рішення, що обчислюється з дня його проголошення.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення суду першої інстанції було ухвалено - 08.08.2022р. та, згідно з довідкою про доставлення оскаржуваного рішення суду першої інстанції до електронного кабінету апелянта, отримано ним - 10.08.2022р. Таким чином, строк на апеляційне оскарження вказаного рішення суду першої інстанції, у даному випадку, спливає - 22.08.2022р. (із урахування вихідних днів).

Вказана вище довідка є належним доказом отримання стороною копії судового рішення, із урахуванням приписів п.2 ч.6 ст.251 КАС України.

Однак, апеляційна скарга була подана апелянтом до суду апеляційної інстанції - 15.09.2022р. за допомогою сервісу «Електронний суд» (за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua), тобто зі значним пропуском визначеного у ч.6 ст.287 КАС України строку на апеляційне оскарження.

Варто зауважити про те, що положеннями ст.287 КАС України не обмежено повноваження суду апеляційної інстанції щодо поновлення строку на апеляційне оскарження в порядку ч.3 ст.295 КАС України, і на відміну від правил, установлених ст.270 КАС України, передбачений ст.287 КАС України строк на апеляційне оскарження не є преклюзивним.

Тобто, причини пропуску встановленого строку на апеляційне оскарження у справах даної категорії підлягають оцінці на предмет їх поважності в загальному порядку, визначеному у КАС України, із урахуванням визначених ст.287 КАС України особливостей, і суд апеляційної інстанції не обмежений у повноваженні щодо поновлення цього строку за наявності відповідних підстав.

Вирішуючи ж питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, необхідно надавати оцінку тим причинам, що й зумовили пропуск такого строку. У той же час, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звернулась до суду, пов`язані з дійсно істотними перешкодами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Такі обставини мають бути підтверджені належними і допустимими доказами.

Наведене дає підстави для висновку про те, що обставини пропуску строку звернення до суду є оціночними, комплексними і такими, що потребують дослідження в кожному окремому випадку. Питання наявності або ж відсутності підстав для визнання причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою поважними вирішується судом апеляційної інстанції на підставі фактичних обставин справи, із урахуванням наведених обґрунтувань та наданих доказів.

При цьому, доведення поважності причин пропуску строку звернення до суду покладається лише на особу, яка звертається із апеляційною скаргою, та клопотанням щодо поновлення такого строку.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28.02.2019р. у справі №826/17879/17.

Також, Верховний Суд в ухвалі від 22.06.2022р. у справі №640/12494/20 зазначив, що введення з 24.02.2022р. воєнного стану в країні, безумовно, є поважною підставою, яка відповідно до вимог КАС України повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку. Але між пропуском процесуального строку та введенням воєнного стану повинен бути безпосередній, прямий причинний зв`язок.

У той же час, факт запровадження воєнного стану не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках.

Так, відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Отже, сам лише факт введення воєнного стану на території України не може бути визнаний поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги для органу державної влади за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, з урахуванням тієї обставини, що скаржник не забезпечує заходів правового режиму воєнного стану в Україні, вплинуло на роботу цього державного органу, що в свою чергу обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїх ухвалах від 23.06.2022р. у справі №380/7251/21, у справі №520/8674/2020 та у справі №440/2822/20.

З урахуванням вищевказаного, можливість вчасного подання апеляційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого відповідача (мала суб`єктивний характер), а тому підстав для поновлення пропущеного процесуального строку, у даному випадку, судова колегія не вбачає та відмовляє у задоволенні заяви з наведених у ній підстав.

Більше того, колегія суддів враховує той факт, що при поданні апеляційної скарги відповідач заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване виключно тим, що орган державної виконавчої служби повного тексту судового рішення не отримував та фактично ознайомився з його змістом - 12.09.2022р. в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Втім, апелянт у клопотанні про поновлення строку жодним чином не обґрунтував та не надав суду будь-яких доказів на обґрунтування того, яким саме чином запровадження воєнного стану унеможливило його своєчасне звернення до апеляційного суду за допомогою сервісу «Електронний суд».

Колегія суддів наголошує на тому, що звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою це право сторони, а не її обов`язок, а тому, якщо учасник справи вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення, то реалізація цього права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України.

Зловживання процесуальними правами не допускається.

Всі учасники справи є рівними перед законом і судом, зобов`язанні діяти вчасно та в належний спосіб, в тому числі, при оскарженні судових рішень в апеляційному порядку, у зв`язку з чим, будь-які необґрунтовані зволікання останніх не свідчать про неухильне виконання покладених на них обов`язків як учасника справи і намір добросовісної реалізації права на апеляційний перегляд справи.

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип «res judicata», особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008р.).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.10.2011р. у справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04) підкреслив важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Серед іншого, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, а також мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

У п.46 рішення Європейського суду з прав людини «Устименко проти України» зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», т.б. принципу «остаточності рішення», згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Частиною 2 ст.6 КАС України визначено, що суд застосовує принцип верховенства права із урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У той же час, приписи п.4 ч.1 ст.299 КАС України є імперативними та зобов`язують суд, у разі якщо особою у визначений строк не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або у поданій заяві будуть наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, визнані судом неповажними, відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Отже, беручи до уваги значний пропуск відповідачем строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та відсутність належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку, колегія суддів дійшла висновку про те, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись п.4 ч.1 ст.299 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про поновлення строку апеляційного оскарження - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Осіпов Ю.В.
Судді Косцова І.П.
Скрипченко В.О.