Справа № 169/740/21
Суддя: Хвіц Г. Й.
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 169/740/21
Провадження № 2-а/169/11/22
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Хвіц Г.Й.

за участю секретаря судового засідання Мисюка П.З.

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Турійської селищної ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Турійської селищної ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваною постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Турійської селищної ради від 20 липня 2021 року її визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156 КУпАП, та закрито провадження у справі за закінченням строків розгляду. Підставою для винесення вказаної постанови був протокол про адміністративне правопорушення від 18 травня 2021 року, у якому зазначено, що вона 27 квітня 2021 року приблизно о 18:54 годині, перебуваючи на своєму робочому місці на касі №1 магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що по АДРЕСА_1 , здійснила продаж алкогольного пива «Чернігівське світле» неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушила правила торгівлі, а саме: пункт 2 статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального».

Вказуючи, що правил торгівлі вона не порушувала та адміністративного правопорушення не вчинила, оскільки перед продажем алкогольного пива ОСОБА_2 останній повідомив їй, що є повнолітнім та пред`явив фото чужого паспорта із телефону зі схожою фотографією, чим ввів її в оману стосовно свого віку; крім того, оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог закону щодо її змісту, форми та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, то просила скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Турійської селищної ради від 20 липня 2021 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156 КУпАП, а справу закрити.

Суддя своєю ухвалою поновив строк звернення до суду, прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просили позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Пасенко С.А. у судове засідання не з`явився.

Представник відповідача - адміністративної комісії при виконавчому комітеті Турійської селищної ради в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, однак подав адресовану суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, а щодо вирішення спору покладався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як установив суд, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 527514 від 18 травня 2021 року ОСОБА_1 27 квітня 2021 року приблизно о 18:54 годині, перебуваючи на своєму робочому місці на касі №1 магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що по АДРЕСА_1 , здійснила продаж алкогольного пива «Чернігівське світле» неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушила правила торгівлі, а саме: пункт 2 статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального».

Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Турійської селищної ради від 02 червня 2021 року на позивача накладено адміністративне стягнення за частиною другою статті 156 КУпАП у виді штрафу в розмірі 6800 гривень.

Відповідно до постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Турійської селищної ради від 20 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156 КУпАП, та закрито провадження у справі за закінченням строків розгляду.

Частиною другою статті 156 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Згідно з пунктом 2 статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особам, які не досягли 18 років.

З системного аналізу вищенаведених норм слідує, що продавець при реалізації алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів зобов`язаний вжити передбачені законодавством заходи, спрямовані на недопущення продажу таких товарів особам, які не досягли 18-ти річного віку, а в разі вчинення таких дій несе адміністративну відповідальність, визначену законом.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розглядi справи про адмiнiстративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адмiнiстративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненнi, чи пiдлягає вона адмiнiстративнiй вiдповiдальностi, чи є обставини, що пом`якшують i обтяжують вiдповiдальнiсть, а також з`ясувати iншi обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оспорюючи постанову відповідача у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 156 КУпАП, позивач посилалася на те, що вона правил торгівлі не порушувала та адміністративного правопорушення не вчинила, оскільки перед продажем алкогольного пива ОСОБА_2 останній повідомив їй, що є повнолітнім та пред`явив фото чужого паспорта із телефону зі схожою фотографією, чим ввів її в оману стосовно свого віку.

Такі доводи позивача підтверджуються її письмовими поясненнями від 18 травня 2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 18 травня 2021 року.

Такі ж пояснення надала позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Жодних належних, допустимих та беззаперечних доказів на спростування вищевказаного відповідач суду не надав, а отже, не довів факту вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 156 КУпАП, та правомірності винесення оскарженої постанови.

Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

У постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/855/17 Верховний Суд вказав, що постанова у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить посилання на докази на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, на доведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156 КУпАП України.

У пункті 30 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156 КУпАП, є недоведеним, оскільки відповідач не надав суду доказів на підтвердження вказаних у постанові обставин.

Згідно із пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що відповідач при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не встановив всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як видно із матеріалів справи, що ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом у жовтні 2021 року.

Законом України "Про Державний бюджет на 2021 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб визначено у 2270 гривень.

Отже, зважаючи на задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача належить стягнути 454 гривні судового збору (2270х0,2) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 242-247, 272, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Турійської селищної ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Турійської селищної ради від 20 липня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156 КУпАП, скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з виконавчого комітету Турійської селищної ради за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до частини третьої статті 243 КАС України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Ім`я позивача ОСОБА_1 , жителька: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Турійським РВ УМВС України у Волинській області 01 липня 1996 року.

Ім`я представника позивача Пасенко Сергій Анатолійович, місце перебування: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Луцьким МВ УМВС України у Волинській області 26 жовтня 1998 року.

Найменування відповідача - адміністративна комісія при виконавчому комітеті Турійської селищної ради, місцезнаходження: майдан Центральний, 1, смт Турійськ, Волинська область, код в ЄДРПОУ: 04333052.

Головуючий

Повне рішення складено 02 листопада 2022 року.