Справа № 560/8091/22
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8091/22
РІШЕННЯ

іменем України

02 листопада 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій та рішення протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить визнати дії та рішення відповідача, повідомлені в листі №1482-794/5-03/8-2200/22 від 03.02.2022, стосовно відмови у призначенні пенсії позивачу та бездіяльність відповідача щодо призначення пенсії позивачу протиправними, скасувати їх та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 20.01.2022 (з дати першого звернення за призначенням пенсії) та здійснювати виплату пенсії на вказаний ним банківський рахунок, з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що при віці 63 роки і страховому стажі орієнтовно 23 роки досяг усіх необхідних умов призначення пенсії за віком. Вказує, що 20.01.2022 через представника звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, згідно наданих документів. Листом від 03.02.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача про відсутність підстав для призначення пенсії у зв`язку з тим, що до звернення представником позивача не надано документи про постійне місце реєстрації ОСОБА_1 на території України. Крім того, згідно долученої до звернення копії посвідчення особи, виданої 28.04.2013 відділенням Міністерства внутрішніх справ в м. Беєр-Шева Держави Їзраїль, ОСОБА_1 є громадянином даної країни. Вважає протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії, тому звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою від 09.08.2022 суд залишив позовну заяву без руху. Вказав, що недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання доказів сплати судового збору за вимоги немайнового та майнового характеру в розмірі 992,40 грн або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, та оригіналів або належним чином засвідчених копій довіреності та трудової книжки позивача.

Ухвалою від 23.08.2022 суд позовну заяву в частині позовної вимоги про стягнення з відповідача коштів в сумі 100 000,00грн на відшкодування моральної шкоди повернув позивачеві.

Ухвалою від 23.08.2022 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

16.09.2022 до Хмельницького окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на позовну заяву, у якому відповідач зазначає, що до звернення представником позивача не надано документи про постійне місце реєстрації ОСОБА_1 на території України. Крім того, згідно долученої до звернення копії посвідчення особи, виданої 28.04.2013 відділенням Міністерства внутрішніх справ в м. Беєр-Шева Держави Їзраїль, ОСОБА_1 є громадянином даної країни. Вказує, що в рішенні Конституційного суду України від 14.12.2000 по справі за конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення положень частини 2 статті 150 Конституції України зазначено, що положення частини 2 статті 150 Конституції України щодо виконання рішень Конституційного суду України необхідно розуміти так, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішенням неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним судом рішення про їх неконституційність. Міжнародний договір між Україною та Державою Ізраїль в сфері соціального забезпечення громадян не ратифіковано та постійним місцем проживання позивача є Держава Ізраїль, про що свідчить копія посвідчення особи Держави Ізраїль. Крім того, у позивача відсутні документи про постійне місце реєстрації на території України, тому права на призначення пенсії за віком на території України згідно заяви від 20.01.2022 заявник не має, про що, заявника повідомлено листом головного управління Пенсійного фонду України від 03.02.2022 №1482-794/Б-03/8-2200/22.

Ухвалами від 02.11.2022 Хмельницький окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні клопотань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та про залучення третьої особи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 , 30.01.2000 року виїхав з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де був прийнятий на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль.

Після переїзду на місце постійного проживання в Ізраїль, позивачу офіційними органами Ізраїлю був наданий документ паспорт громадянина Ізраїля НОМЕР_1 , виданий відділенням МВС м.Беер-Шева, 28.04.2013.

Представник позивач подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернення від 20.01.2022 щодо призначення пенсії ОСОБА_1 , згідно наданих документів.

Листом від 03.02.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача про відсутність підстав для призначення пенсії у зв`язку з тим, що до звернення представником позивача не надано документи про постійне місце реєстрації ОСОБА_1 на території України. Крім того, згідно долученої до звернення копії посвідчення особи, виданої 28.04.2013 відділенням Міністерства внутрішніх справ в м. Беєр-Шева Держави Їзраїль, ОСОБА_1 є громадянином даної країни. Статтею 51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Оскільки міжнародний договір між Україною та Державою Ізраїль в сфері соціального забезпечення громадян не ратифіковано та відсутні документи про постійне місце реєстрації ОСОБА_1 на території України, тому права на призначення пенсії за віком на території України згідно долученої до звернення заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 від 12.10.2021 та за наявності лише 23 років страхового стажу (так зазначено у зверненні) заявник не має.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Стаття 25 Конституції України гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами. Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом (стаття 33 Конституції України).

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Визначене Конституцією України право громадян на соціальний захист конкретизоване у Законі України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі-Закон №1058), яким встановлено порядок нарахування та виплати пенсії.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України №1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі по тексту - Закон №1058) - загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058) передбачено, що право на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 44 Закону №1058 призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої чи неповнолітньої особи.

Згідно пункту 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №221-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління пенсійного фонду України у районі, місті, а також у місті та районі, що призначає пенсію за місцем проживання (реєстрації).

Відповідно до пунктів 1.6 та 1.7 Порядку звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-якій час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. За приписами пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Пунктом 2.23 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій передбачено, що документи необхідні для призначення пенсії, можуть бути поданими як в оригіналах, та і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Згідно пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Суд встановив, що 20.01.2022 представник позивача подав відповідачу нотаріально посвідчену заяву позивача про призначення пенсії за віком з апостилем.

Відповідно до пунктів 2.1 та 2.9 Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, документи про місце проживання (реєстрації) особи; особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії) повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Згідно з пунктом 2.22 Порядку за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства надають також копію посвідки на постійне проживання.

Право громадянина України на пенсійне забезпечення є беззаперечним та становить складову гарантованого Конституцією права на соціальний захист для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості. Відповідне право не може пов`язуватись, зокрема, з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

Разом з тим, наведеними нормами закону та підзаконними нормативно-правовими актами передбачений механізм реалізації відповідного права особи. Дотримання вказаного механізму є обов`язковим не тільки для суб`єкта владних повноважень, але й для особи, що звернулась за поновленням виплати пенсії.

Одним з обов`язкових вимог до заявника є подання ним разом з заявою паспорту (або іншого документу, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Звернувшись до відповідача з заявою про призначення пенсії, представник позивач не додав передбачені законодавством документи, що підтверджують його право на отримання пенсії за віком в Україні.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 №5492 документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну, тимчасове посвідчення громадянина України.

Згідно з частиною другою статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про громадянство України" від 18 січня 2001 року № 2235-III, якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про громадянство України" документами, що підтверджують громадянство України є: паспорт громадянина України, свідоцтво про належність до громадянства України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тимчасове посвідчення громадянина України, проїзний документ дитини, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну.

До заяви про призначення позивачу пенсії його представник позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не надав жодного документу, передбаченого статтею 5 Закону України "Про громадянство України".

Натомість, надав копію паспорта громадянина Ізраїлю.

Отже, позивач подав заяву про призначення пенсії без дотримання вимог Закону № 1058-IV.

Ненадання заявником до заяви про призначення пенсії одного з документів, перелік яких визначений статтею 5 Закону України "Про громадянство України", є підставою для відмови щодо призначення за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.09.2018 у справі № 805/465/18-а.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведена правомірність відмови щодо призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Тому, у задоволенні позову необхідно відмовити

З врахуванням положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій та рішення протиправними, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук