Справа № 120/12718/21-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 120/12718/21-а

провадження № К/990/24349/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Данилевич Н. А., Шевцової Н. В.,

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Дзундзи Юрія Романовича на рішення Вінницького окружного адміністративного суду, ухвалене 10 лютого 2022 року у складі головуючого судді Маслоід О. С., та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду, прийняту 04 серпня 2022 року у складі колегії суддів: головуючого судді - Полотнянка Ю. П., суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О.

І. Суть спору

1. У жовтні 2021 року ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (надалі також відповідач), в якому просив:

1.1. визнати протиправними дії відповідача щодо врахування серпня 2015 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року;

1.2. визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців 3-6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивачу в період з 01 березня 2018 року по 28 травня 2020 року;

1.3. зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року в сумі 79341,90 гривень із застосуванням січня 2008 року як місяця, за ким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

1.4. зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01 березня 2018 року по 28 травня 2020 року в сумі 116620,98 гривень відповідно до вимог абзаців 3-6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

2. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що військовою частиною НОМЕР_1 на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року в справі № 120/4654/20-а здійснено нарахування та виплату йому індексації грошового забезпечення у розмірі 6585,94 гривень.

В подальшому позивачу стало відомо, що базовий місяць при нарахуванні та виплаті йому індексації взятий серпень 2015 року, а не січень 2008 року, що призвело до нарахування індексації грошового забезпечення у занижених розмірах, оскільки при нарахуванні індексації грошового забезпечення невірно встановлено базовий місяць у зв`язку зі зміною розмірів грошового забезпечення.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

3. ОСОБА_1 позивач проходив військову службу на посаді помічника начальника військового наряду (кулеметника) 2-го відділення 3-го патрульного взводу 1-ї патрульної роти патрульного батальйону (з охорони громадського порядку та охорони спеціальних складів).

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21 травня 2020 року №22 о/с позивач звільнений та виключений із списків особового складу на підставі наказу командира відповідача від 28 травня 2020 року № 11 з 25 травня 2020 року.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року у справі №120/4654/20-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року, визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення суду від 24 грудня 2020 року у справі №120/4654/20-а відповідачем здійснено нарахування та виплату позивачеві індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року в сумі 6585,94 гривень, але з використанням при обрахунку суми індексації серпня 2015 року як базового місяця, що зумовило звернення позивача до суду з цим позовом.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

4. Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 10 лютого 2022 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року, адміністративний позов задовольнив частково:

4.1. визнав протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо врахування серпня 2015 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) ОСОБА_1 при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року;

4.2. зобов`язано військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу з 01 січня 2008 року, з урахуванням вже виплаченої суми.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

5. Так, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача протягом періоду з грудня 2015 року по лютий 2018 року із застосуванням базового місяця - серпень 2015 року.

Разом з тим, суд не вбачав достатніх підстав для визначення конкретної суми грошової компенсації, яку належить виплатити позивачу, зазначивши при цьому, що позивач не володіє спеціальними знаннями у сфері фінансів та бухгалтерського обліку, а наданий суду розрахунок спірної компенсації викликає у суду обґрунтовані сумніви, оскільки здійснений позивачем самостійно.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог стосовно визнання протиправними дій відповідача щодо неврахування вимог абзаців 3-6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (надалі - Порядок №1078) при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 28 травня 2020 року та зобов`язання здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення за цей період в сумі 116620,98 гривень відповідно до вимог указаних положень, суд зазначив, що з січня 2018 року по травень 2020 року позивачеві виплачувалася індексація грошового забезпечення з квітня 2019 року, однак поріг індексації розрахований наростаючим підсумком з 01 березня 2018 року по березень 2019 року не перевищив 103%.

6. Сьомий апеляційний адміністративний суд із висновками суду першої інстанції погодився.

IV. Касаційне оскарження

7. Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Дзундза Юрій Романович подав касаційну скаргу на рішення судів попередніх інстанцій з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якій, посилаючись на неправильне застосування цими судами норм матеріального та порушення норми процесуального права, просить їх скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог стосовно визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців 4-6 пункту 5 Порядку №1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення в період з 01 березня 2018 року по 28 травня 2020 року та прийняти в цій частині нову постанову про задоволення цих позовних вимог.

8. Верховний Суд ухвалою від 26 вересня 2022 року відкрив касаційне провадження за скаргою представника позивача Дзундзи Ю. Р. на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року у цій справі з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, дійшовши висновку про необхідність перегляду оскаржуваних судових рішень на предмет правильності застосування положень абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 у редакції що набрала чинності з грудня 2015 року.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування

9. Частиною першою статті 341 КАС України обумовлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

10. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

11. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 20 грудня 1991 року № 2011-XII (надалі - Закон 2011-XII).

Окрім того, цей Закон встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

12. Згідно частин першої - третьої статті 9 Закону 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

13. За приписами частини четвертої статті 9 Закону 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Постановою №704, яка набрала чинності 01 березня 2018 року, збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

14. 30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (надалі - Постанова № 704), яка набрала чинності 01 березня 2018 року.

15. Відповідно до пункту 4 Постанови №704 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Додатками 1, 12, 13, 14.

16. Приміткою 1 Додатку 1 до Постанови №704 визначено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

17. Оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень (примітка Додатку 14 до Постанови №704).

VI. Позиція Верховного Суду

18. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що відповідно до частини першої статті 341 КАС України Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

19. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).

20. Отож, перегляд судом касаційної інстанції оскаржуваних судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

21. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

22. Так, стосовно висновку судів попередніх інстанцій про необґрунтованість вимог позивача щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 29 липня 2020 року колегія суддів зазначає наступне.

23. Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704 (у редакції від 24 лютого 2018 року) змінено систему виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та розміри тарифних ставок.

24. Відповідно до пункту 4 Постанови №704, розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13 і 14.

25. Відповідно до пункту 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

26. За змістом пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

27. Пунктом 6 Порядку №1078 установлено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

28. Отже, індексація оплати праці (грошового забезпечення) є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, які мають систематичний (щомісячний) характер.

29. Проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи, проведення якої не залежить від волевиявлення роботодавців чи працівників.

30. Разом з цим, за змістом положень абзаців 3-5 пункту 5 Порядку №1078 (в редакції, яка діє з 15 березня 2018 року) сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

31. Отже, для правовідносин, пов`язаних з нарахуванням індексації, визначальним є також факт підвищення саме грошового доходу, а не лише тарифних ставок (окладів).

32. Оскільки в березні 2018 року відбулося підвищення посадових окладів, відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації в березні 2018 року повинна розраховуватися як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Відповідно до абзацу 6 пункту 5 Порядку №1078, до визначеної (згідно абзаців 4 та 5 пункту 5 Порядку № 1078) суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації (103 відсотка).

33. Тобто, з березня 2018 року підлягає до виплати сума індексації грошового забезпечення, визначена на підставі вищенаведених положень Порядку №1078, а у разі коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг в розмірі 103 відсотка, то в підвищеному розмірі, аж до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення грошового забезпечення (заробітної плати) перевищить таку суму індексації.

34. З огляду на те, що за офіційними даними Державної служби статистики України величина індексу споживчих цін у період з березня 2018 року по квітень 2020 року не перевищувала передбаченого пунктом 1-1 Порядку №1078 порогу індексації у 103%, підстави виплати суми індексації грошового забезпечення у підвищеному розмірі у цей період відсутні.

35. Поряд з цим, суди попередніх інстанцій установили, що з січня 2018 року по травень 2020 року позивачеві здійснювалася виплата індексації грошового забезпечення.

36. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги залишає судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

37. За змістом частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

38. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

39. Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дзундзи Юрія Романовича залишити без задоволення.

2. Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року у справі № 120/12718/21-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді Н. А. Данилевич

Н. В. Шевцова