Справа № 280/4551/21
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 листопада 2022 року м. Дніпросправа № 280/4551/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року 2022 року (головуючий суддя: Прасов О.О.) по адміністративній справі № 280/4551/21,

за заявою ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дії/бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ в Запорізькій області) прийняти ОСОБА_1 на пенсійний облік, провести, починаючи з 07.10.2009 року, поновлення виплати пенсії як непрацюючому пенсіонеру і дитині війни відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за №1058-ІV, з урахуванням змін в пенсійному законодавстві, застосуванням всіх підвищень, надбавок і доплат, передбачених пенсійним законодавством України, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі та додатково поданих про заробітну плату і загальним виробничим стажем, з проведенням індексації; звернуто до не гайного виконання рішення у межах суми пенсії ОСОБА_1 за один місяць відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України.

Додатковим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.07.2021 року у справі №280/4551/21 зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 07.10.2009 року відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18.10.2022 року по справі №280/4551/21, якою скасовано рішення суду першої інстанції, постановою Верховного Суду від 20.01.2022 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому апеляційному розгляді постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.03.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову про виплату позивачу компенсацію втрати частини доходів за затримку виплати пенсії за період з 07.10.2009 року по день фактичного виконання рішення, одним платежем, на зазначений позивачем банківський рахунок. Позовні вимоги в цій частині задоволено частково, зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів за затримку виплати пенсії за період з 07.10.2009 року по день фактичного виконання рішення. В іншій частині рішення суду залишено без змін, апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Запорізькій області без задоволення.

Позивач через представника 15.07.2022 року повторно звернувся до суду з заявою в порядку ст. 382 КАС України, просив встановити судовий контроль за виконанням судового рішення, яке, за його думкою, не виконується без поважних причин ГУ ПФУ в Запорізькій області, зобов`язати відповідача у строк до 7 днів з дня винесення ухвали подати суду звіт про виконання рішення у справі № 280/4551/21; попередити відповідача про накладення судом штрафу на начальника ГУ ПФУ у Запорізькій області у разі ненадання чи неприйняття судом звіту про виконання судового рішення.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 через представника 28.07.2022 року подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, а подану ним заяву в порядку ст. 382 КАС України задовольнити. Апеляційна скарга обґрунтована неправомірністю висновків суду першої інстанції щодо залишення заяви без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про правомірність прийнятої судом першої інстанції ухвали, в зв`язку з чим просить залишити ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм процесуального права колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам процесуального закону оскаржувана ухвала Запорізького окружного адміністративного суду відповідає, в зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 129 - 1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Приписами ч.2 ст.14, ч.1 ст.370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч.1 ст.373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Матеріали справи свідчать, що ухвалені по справі №280/4551/21 судові рішення звернуті до виконання, а саме: рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області №98 від 14.04.2022 року ОСОБА_1 прийнятий на облік, йому поновлено виплату пенсії з 07.10.2009 року, здійснено перерахунок пенсії на підставі документів пенсійної справи, з урахуванням передбачених пенсійним законодавством надбавок і доплат, індексації, після перерахунку розмір пенсії склав суму 1188, 23грн., нараховано пенсію за період з 07.10.2009 року по 31.05.2022 року в сумі 174 920,24 грн., компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати в сумі 225 794,96 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що 10.05.2022 року у справі №280/4551/21 видано виконавчі листи.

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) 20.05.2022 року за зазначеними виконавчими листами відкритті виконавчі провадження ВП №69070084, ВП №69070140, ВП №69069978, що підтверджено відповідними постановами щодо примусового виконання виконавчих листів від 10.05.2022 року у справі №280/4551/21.

Державним виконавцем вчинено дії по виконанню судових рішень, на запит державного виконавця ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомило виконавчу службу про нарахування стягувачу ОСОБА_1 суми пенсії за період з 07.10.2009 року по 31.05.2022 року в сумі 174 920,24 грн., компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати в сумі 225 794,96 грн., які не виплачені боржнику, та здійснення перерахування пенсії за один місяць в серпні 2021 року.

Викладене свідчить, що ГУ ПФУ в Запорізькій області вчинив дії, спрямовані на виконання рішення суду.

Доводи позивача про не отримання ним коштів, зазначених у розрахунку ГУ ПФУ в Запорізькій області як доказ бездіяльності відповідача щодо невиконання судового рішення в цій частині спростовується наступним.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

При цьому затримка виконання судового рішення на період, що є необхідним для вирішення проблем публічного порядку, може у виняткових випадках бути виправдана.

Відповідно до пп. 4 п. 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами).

Тобто, виплати пенсій здійснюються ГУ ПФУ виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат відповідач не має.

Відповідно до ч.1,2 статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

За змістом п. 20, 29 ч.1 статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету без відповідних бюджетних асигнувань чи з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Викладене свідчить, що нараховані органом пенсійного фонду позивачу суми мають бути виплачені за рахунок коштів Державного бюджету України та проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 649 від 22.08.2018 року "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду ( далі Порядок №649), положення якого підлягають застосуванню до спірних відносин.

Відповідно до п. 1 Порядку №649, цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Згідно із п. 3-5 Порядку №649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України. Черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника. Для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Згідно з пунктом 6 Порядку №649 перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Пунктом 10 Порядку №649 передбачено, що виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу викладеного ГУ ПФУ в Запорізькій області при виконанні рішення суду, як орган державної влади, зобов`язане діяти лише в межах чинного законодавства та з врахуванням вимог Порядку №649.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 №20-рп/2011 передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересам всього суспільства.

Враховуючи рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 №20-рп/2011, та правову позицію Верховного Суду, викладену у справах №405/3663/13-а від 24.01.2018 року, №822/558/17 від 07.02.2018року, №811/1469/18 від 16.07.2018 року у справах за подібними обставинами, колегія суддів дійшла висновку, що невиконання судового рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, при цьому судом не встановлено свідомого невжиття відповідачем залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав позивача.

Прийняті за виконавчими провадженнями державним виконавцем постанови про накладення на боржника штрафів за не виплату стягувачу нарахованої у виконання судового рішення пенсії в сумі 174 920,24 грн., та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати в сумі 225 794,96 грн. з огляду на викладене не свідчить про свідоме невиконання судового рішення, яке вимагає встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Викладене свідчить, що відповідачем не допущено порушення норм чинного законодавства під час виконання рішення суду, яке набрало законної сили, а тому відсутні підстави для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовані.

В силу викладеного підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325, 382 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року по адміністративній справі № 280/4551/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай