Справа № 160/7544/22
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2022 року Справа № 160/7544/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача-2: Дніпровської Державної податкової інспекції ГУ ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, -
26.05.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до відповідача-1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача-2: Дніпровської Державної податкової інспекції ГУ ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та нечинним рішення Дніпровської ДПІ від 17.01.2014 р. про взяття на облік в Дніпровській ДПІ ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 як платника єдиного внеску з моменту його прийняття;
- зобов`язати Дніпровську ДПІ зняти з обліку ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 як платника єдиного внеску;
В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що його протиправно та фіктивно було поставлено на облік як фізичну особу-підприємця, про що було вчинено запис від 13.09.2001р. про проведену реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності. Наведена обставина стала підставою для внесення відомостей стосовно обліку на спрощеній системі оподаткування та нарахування єдиного внеску. З огляду на наведене, вважає вимогу про сплату боргу з єдиного соціального внеску на загальну суму 37 778,74 грн. протиправною та просить її скасувати.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена судді О.С. Рябчук.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 р. відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/7544/22 призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року було відмовлено у клопотанні про об`єднання в одне провадження зі справою № 160/4856/22.
09.06.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2022 року задоволено клопотання позивача та зупинено провадження у справі № 160/7544/22 до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі №160/4856/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання нечинною та протиправною державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з моменту її здійснення Дніпропетровською районної державною адміністрацією.
17.06.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позов. Відповідач заперечує проти позову в повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 19 вересня 2001 року було здійснено державну реєстрацію ОСОБА_1 та взято на облік у Дніпровській ДПІ (Дніпровський район) Головного управління ДПС у Дніпропетровській області як фізичну-особу підприємця. За спірний період позивач перебував на загальній системі оподаткування та на дату формування оскаржуваної вимоги позивач не перебував у стані припинення підприємницької діяльності. Обов`язок сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування встановлений законодавством. В зв`язку з несплатою єдиного внеску у позивача виникла заборгованість в розмірі 37 778,74 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2022 року задоволено клопотання позивача про поновлення провадження у справі.
Відповідно до ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За змістом приписів п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно з 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
Згідно з даними інформаційних систем ДПС України, гр. ОСОБА_1 в якості фізичної особи-підприємця, як платника податків 13.09.2001 року взято на облік в Дніпропетровській ДПІ, як платника єдиного внеску 17.01.2014р. взято на облік в Дніпровській ДПІ на підставі відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про включення відомостей про фізичну особу-підприємця з відміткою про те, що свідоцтво про її державну реєстрацію вважається недійсним (відповідно до п. 1р. ІІ Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 458, втратив чинність на підставі Міністерства фінансів України № 1162 від 24.11.2014 року).
26.02.2021 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-8054-53 У на загальну суму 37 788,74грн., корінець якої направлено засобами поштового зв`язку.
Відповідачем надано витяг з інтегрованої картки платника податків, згідно якого за кодом платежу 71040000 обліковуються автоматичні нарахування єдиного внеску:
- по строку 09.02.2018р. у сумі 8448,00грн. за 2017 рік;
- по строку 19.04.2018р. у сумі 2457,18грн. за перший квартал 2018 року;
- по строку 19.07.2018р. у сумі 2457,18грн. за другий квартал 2018року;
- по строку 19.10.2018р. у сумі 2457,18грн. за третій квартал 2018 року;
- по строку 19.01.2019р. у сумі 2457,18грн. за четвертий квартал 2018 року;
- по строку 19.04.2019 р. у сумі 2754,18 грн. за перший квартал 2019року;
- по строку 19.07.2019р. у сумі 2754,18грн. за другий квартал 2019р.;
- по строку 21.10.2019р. у сумі 2754,18грн. за третій квартал 2019 року;
- по строку 20.01.2020р. у сумі 2754,18грн. за четвертий квартал 2019 року;
- по строку 19.04.2020 року у сумі 2078,12грн. за перший квартал 2020 року ( січень, лютий);
- по строку 20.07.2020 року у сумі 1039,06грн. за другий квартал 2020 року ( червень);
- по строку 19.10.2020 року у сумі 3178,12грн. за третій квартал 2020 року;
- по строку 19.01.2021 року у сумі 2200,00грн. за жовтень листопад 2020 року.
Не погоджуючись з винесеною вимогою про сплату боргу позивач звернувся з цим позовом до суду.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI.
До вказаного Закону з 01.01.2017 р. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII були внесені зміни, які запровадили, серед іншого, сплату єдиного внеску для фізичних осіб-підприємців (крім тих, які обрали спрощену систему оподаткування) та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, у сумі, що не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску, незалежно від отримання доходу (прибутку) у місяці нарахування єдиного внеску.
Відповідно до підпункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Згідно підпункту 1 частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до абз.3 ч.8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
Базою нарахування єдиного внеску для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, є сума доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску. Базою нарахування єдиного внеску для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, є сума, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (абз.1-2 п.2, п.3 ч.1 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №1774-VIII внесено зміни до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які набули чинності з 01.01.2017, зокрема, у першому реченні абз.2 п.2 ч.1 ст.7 слова "має право самостійно" замінено словом "зобов`язаний".
Тобто, починаючи з 01.01.2017, якщо платником єдиного внеску - фізичною особою-підприємцем не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Відповідно до норм ч.5 ст.8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску. Але, як зазначалось вище, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.
Платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (п.1 ч.2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").
Згідно із ч.12 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Отже з наведеного слідує, що фізичні особи-підприємці повинні перебувати на обліку в органах доходів і зборів як платники єдиного внеску. При цьому, починаючи з 01.01.2017, якщо така особа не отримує дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року від підприємницької діяльності, вона зобов`язана визначити базу нарахування єдиного внеску. Сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у територіальних органах Державної фіскальної служби України, надання контролюючим органам відомостей про зміну класу професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування за період до 01 січня 2016 року, надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття/зняття з обліку платників єдиного внеску врегульовані Порядком обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Положенням про реєстр страхувальників, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 № 1162.
Порядок обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 № 1162, поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (п.3 розділу І Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 № 1162).
Відповідно до п.4 розділу ІІ Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 № 1162, взяття на облік юридичних осіб (їх відокремлених підрозділів) та фізичних осіб-підприємців, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі, як платників єдиного внеску підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру, яка надсилається (видається) цим юридичним особам (відокремленим підрозділам) та фізичним особам-підприємцям у порядку, встановленому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".
Відповідно до п.1 розділу ІІІ Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 № 1162, взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1, заяви про взяття на облік платника єдиного внеску (члена фермерського господарства) за формою № 12-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку.
Положеннями пункту другого розділу ІІІ Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 № 1162, передбачено, що платники єдиного внеску, зазначені в пункті 5 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", подають заяву за формою № 1-ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності.
Відповідно до п.3 розділу ІІІ Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 № 1162, платникам єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", контролюючим органом наступного робочого дня з дня взяття на облік безоплатно надсилається (вручається) повідомлення про взяття їх на облік за формою № 2-ЄСВ згідно з додатком 3 до цього Порядку.
Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства суд зазначає, що умовою для взяття особи на облік як платника єдиного внеску є наявність для фізичної особи статусу фізична особа-підприємець в установленому законом порядку.
Визнано протиправним та скасовано запис від 13.09.2001 року про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , внесений державним реєстратором до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з дня внесення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року у справі № 160/4856/22 набрало законної сили 06.09.2022 року.

Визнання протиправним та скасування запису про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 має як наслідок визнання нечинними всіх дій, що було вчинено до позивача в розрізі правовідносин з обліку та оподаткування його як суб`єкта підприємницької діяльності.

Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Законом передбачений обов`язок фізичної особи-підприємця сплачувати єдиний внесок незалежно від отримання доходу у розмірі не меншому мінімального страхового внеску. Тобто, мінімальний розмір обов`язкового платежу прямо визначений Законом і не залежить від подання чи неподання платником податків відповідної звітності, або здійснення нарахувань контролюючим органом.

Дослідивши наявні у справі матеріали суд встановив, що згідно наявних у матеріалах адміністративної справи доказів, документально встановлено протиправність запису від 13.09.2001 року про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , внесеного державним реєстратором до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також наявність рішення суду, що набрало законної сили, про скасування такого запису, суд доходить висновку щодо протиправності взяття позивача на облік як платника єдиного внеску, нарахування єдиного внеску, оскільки у позивача без наявності визначеного законом статусу не виникало такого обов`язку.

За таких обставин Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області протиправно було нараховано заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску та податкова вимога підлягає скасуванню.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу даного позову до суду в сумі 2977,20 грн. підлягає стягненню з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 244, 245, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача-2: Дніпровської Державної податкової інспекції ГУ ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської ДПІ від 17.01.2014 р. про взяття на облік в Дніпровській ДПІ ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , як платника єдиного внеску, з моменту його прийняття.

Зобов`язати Дніпровську ДПІ зняти з обліку ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , як платника єдиного внеску.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 26.02.2021 р. № Ф-8054-53У про стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску з ФОП ОСОБА_1 в сумі 37788,74 (тридцяти семи тисяч семисот вісімдесяти восьми грн. 74 коп.), видану ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

Судові витрати зі сплати судового збору стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49600, м. Дніпро, вул. Сімферопольська 17-А, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в розмірі 2977,20грн. (дві тисячі дев`ятсот сімдесят сім гривень 20коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук