Справа № 380/3750/22
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 380/3750/22 пров. № А/857/9580/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідач Кушнерика М.П.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2022 року у справі № 380/3750/22 (суддя Братичак У.В., м.Львів) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить, визнати протиправним та скасувати рішення від 27.01.2022 № 55 управління пенсійного фонду забезпечення відділу перерахунків пенсій № 3 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в призначенні позивачу пенсії відповідно до пунктів 10, 12 Прикінцевих положень Закону України від 10.12.2015 року «Про державну службу», зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплачувати позивачу пенсію відповідно до пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу», частини 1 статті 37 Закону України від 16.12.1996 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» та довідок управління Державної казначейської служби України у Сокальському районі Львівської області від 26.01.2022 року № 03-09-07/43 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та «Про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посаду державної служби» починаючи з 26 січня 2022 року.

Позовні вимоги мотивує тим що, 26.01.2022 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою щодо переходу на пенсію згідно з Законом України від 10.12.2015 № 889-VІІI «Про державну службу» та проведення перерахунку пенсії, надавши до заяви всі необхідні документи. Однак, отримала відмову, викладену у рішенні від 27.01.2022 № 55, відповідач зазначає, що стажу роботи позивача на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців не достатньо для переходу на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувано рішення відділу перерахунків пенсій №3 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 55 від 27.01.2022 про відмову в перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняти рішення про переведення позивачки на пенсію за віком з 26.01.2021, відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, Головне упралвіння Пенсійного фонду України у Львівській області, який із покликанням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що впродовж з 02.10.1995 по 29.08.2008 періоду роботи в Державній податковій службі позивачу присвоювались спеціальні звання в органах податкової служби, що не дає підстав для віднесення займаних позивачем посад до відповідних категорій посад державної служби.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області, та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України № 1058-ІV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З 02.10.1995 позивач працювала в органах державної податкової служби, що підтверджується копією трудової книжки.

23.09.1996 присвоєно персональне звання інспектора податкової служби ІІІ рангу; 01.10.2000 персональне звання інспектора податкової служби ІІ рангу; 01.10.2004 персональне звання інспектора податкової служби І рангу; 01.09.2008 - 13 ранг державного службовця; 01.12.2008 - 11 ранг державного службовця; 01.12.2010 - 10 ранг державного службовця; 27.03.2012 - 9 ранг державного службовця; 17.13.2014 - 8 ранг державного службовця; 22.03.2016 - 7 ранг державного службовця; 01.05.2016 - 6 ранг державного службовця; 26.07.2016 - 5 ранг державного службовця; 26.07.2019 - 4 ранг державного службовця. Зазначене підтверджується також записами у трудовій книжці.

26.01.2021 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з метою переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993.

Вказана заява від 26.01.2021 відповідно до екстериторіального розподілу єдиної черги завдань, розглядалася Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області.

Рішенням відділу перерахунків пенсій № 3 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 27.01.2022 № 55 ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби.

В даному випадку, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області не зараховано до стажу державної служби позивача стаж її роботи за період з 02.10.1995 по 02.11.1995, з 26.11.1996 по 29.08.2008 оскільки періоди роботи в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних посад державних службовців. Періоди роботи працівників місцевих державних податкових адміністрацій на посадах, в період перебування на яких були встановлені ранги державних службовців, підлягають зарахуванню до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Не погоджуючись з позицією відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не зараховано до стажу державної служби позивача період з 02.10.1995 по 02.11.1995 та з 26.11.1996 по 29.08.2008 на посадах державної податкової служби, в той час коли, відповідно до довідки управління Державної казначейської служби України у Сокальському районі Львівської області від 26.01.2022 № 03-09-07/43 та трудової книжки, стаж державної служби позивачки станом на 25.01.2022 (на дату звільнення) склав 26 років.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII) та постанови Кабінету Міністрів України № 622 від 14.09.2016 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб", пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону № 1058-IV.

Згідно статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) - на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Верховною Радою України 10.12.2015 року прийнято Закон України "Про державну службу" № 889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016 року.

Згідно пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII втратив чинність Закон України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 статті 25 Закону № 3723-XII було визначено, що основними критеріями класифікації посад державних службовців є організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, роль і місце посади в структурі державного органу.

Згідно із приписами пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з відомостями трудової книжки серії НОМЕР_1 від 03.03.1981 судом встановлено, що ОСОБА_1 , зокрема, працювала з 02.10.1995 по 29.08.2008 на посадах головного державного податкового ревізора-інспектора та старшого державного податкового ревізора - інспектора в Державній податковій інспекції у Сокальському районі та Червоноградській об`єднаній Державній податковій інспекції у Львівській області.

Колегія суддів зазначає, що перебуваючи на службі в органах державної податкової служби, позивач 02.11.1995 прийняв Присягу державного службовця, про що також здійснено відповідний запис в трудовій книжці.

Відповідно до статті 1 Закону № 3723-XII, положення якого були чинними протягом тривалих періодів роботи позивача на відповідних посадах в органах податкової служби, - державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Разом з цим, спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України "Про державну податкову службу в Україні" від 04 грудня 1990 року № 509-XII (далі - Закон № 509-XII).

Згідно ч. 1 ст. 4 цього Закону, державна податкова адміністрація України, якій за змістом частин другої, третьої цієї статті підпорядковані державні податкові адміністрації в областях, а їм, у свою чергу, - відповідні державні податкові інспекції, є центральним органом виконавчої влади та відповідно до Положення про Державну податкову адміністрацію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2007 року № 778, забезпечує реалізацію єдиної державної податкової політики, державної політики у сфері контролю за виробництвом і обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, здійснює міжгалузеву координацію у цій сфері та здійснює свої повноваження, зокрема, через державні податкові інспекції.

Відповідно до положень Закону № 509-ХІІ посадовою особою органу державної податкової служби може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Державною податковою адміністрацією України. Посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації, після якої таким особам присвоюються спеціальні звання (частини 5, 6 статті 15 цього Закону).

Статтею 6 цього Закону передбачено, що видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.

Отже, під час роботи посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання, займають посади в державних органах щодо практичного виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), мають посаду саме державного службовця, одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, а отже, перебувають на державній службі та є державними службовцями.

Аналогічна правова позиція стосовно того, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальне звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, що дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ викладена в постанові Верховного Суду України від 22.10.2013 по справі № 21-340а13, у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 465/7218/16-а та інших.

Слід також зазначити, що відповідно до п. 342.4 ст. 342 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів є державними службовцями. Згідно з абзацами 1, 2 пункту 344.1 статті 344 Податкового кодексу України, пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Kабінету Mіністрів України від 03.05.1994 № 283 також передбачалось зарахування до стажу державної служби роботи (служби) на посадах суддів, слідчих, а також час служби на посадах рядового та начальницького складу осіб, яким присвоєно встановлені законодавством спеціальні звання міліції, в органах внутрішніх справ, що входили або входять до структури Міністерства внутрішніх справ (надалі, також Порядок № 283).

Приписи абзацу 2 пункту 2 Порядку № 283 визначали, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Колегія суддів вважає вірними висновок суду першої інстанції, що як Законом України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015, так і нормами діючих до нього Законів України "Про державну службу" № 3723-XII, № 509-ХІІ та Порядку № 283 передбачалось зарахування до стажу державної служби роботи (служби) на посадах керівних працівників і спеціалістів в органах державної податкової служби та її територіальних органів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 306 "Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями" (далі - Постанова № 306) затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Разом з цим, слід зазначити, що відповідно до пункту 344.1 статті 344 Податкового кодексу України, пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

При цьому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Отже, колегія суддів доходить до переконання, що оскільки позивач від початку спірного періоду безперервно працювала в органах державної податкової служби, прийняла присягу державного службовця, обіймала відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері податкової політики), їй присвоєно спеціальні звання, такий період роботи (служби) підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного України у Львівській області - залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2022 року у справі № 380/3750/22 - без змін,.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула