Справа № 569/13222/22
Суддя: Харечко С. П.
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Литвиненко В.М.,

з участю: представника позивача Домецького О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне справу ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому просить суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАР №5834829 від 01 вересня 2022 року, провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 01 вересня 2022 року працівниками дорожньої поліції було складено на нього, ОСОБА_1 , постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5834829 та накладено штраф у розмірі 510.00 гривень. Але він правила дорожнього руху не порушував, і є всі підстави вважати факт перевищення службових повноважень працівниками поліції. Позивач вважає дії поліцейського щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови від 01 вересня 2022 року про накладення адміністративного стягнення незаконними, оскільки порушує п.1 ст.247 КУпАП, а саме відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Відповідачем винесено оскаржувану постанову із істотним порушенням моїх прав та правових гарантій. Також слід звернути увагу суду, що постанову винесено «на місці вчинення правопорушення» (просто на дорозі) та відразу після того, як правопорушення, нібито, було вчинено. За таких умов позивач не мав часу та відповідно, фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП України, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, тощо. На місці зупинки позивача поліцейський не зміг йому пояснити навіть чи почато розгляд справи про адміністративне правопорушення. Позивач запитав, чи розпочато розгляд справи і чи може надати йому докази по справі, однак спочатку поліцейський відповів, що розгляд справи ще не розпочато, а через декілька секунд повідомив, що розгляд справи вже завершено.

На прохання позивача повідомити на перехресті яких саме доріг (одна з них по якій рухався його автомобіль автомобільна дорога АД АН-25 Устилуг-Луцьк-Рівне 131км.) він здійснював обгін, а відтак на перехресті яких доріг він порушив Правила дорожнього руху, інспектор поліції відповісти не зміг. Здійснюючи обгін своїм автомобілем, перехрестя доріг в розумінні терміну визначеному у Правилах дорожнього руху, позивач не проїздив. В оскаржуваній постанові відсутні будь-які дані про те, на перехресті яких доріг позивач начебто порушив правила обгону. До цього необхідно додати, що позивач наполягав на наданні йому доказів відеофіксації правопорушення і хотів ознайомиться з матеріалами справи, однак патрульний вимовив. Тим більше позивач не міг подати клопотання, скористатися правовою допомогою, тощо, за такої процедури. Внаслідок відмови патрульного надати позивачу матеріали адміністративної справи для ознайомлення, він був позбавлений права знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подати свої докази, заявити клопотання про надання правової допомоги, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права тощо.

Це зумовлює критичну оцінку патрульним матеріалів про адміністративне правопорушення як таких, що порушують гарантоване Конституцією та міжнародно-правовими документами суб`єктивне право особи на захист від висунутого обвинувачення, тому такими матеріалами не може бути обґрунтовано висновок про вину особи у скоєнні відповідного правопорушення.

Ненадання інспектором патрульної поліції можливості реалізувати права особи ознайомитись з матеріалами справи та отримати правовий захист своїх прав під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, дана правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 18.02.2020р. у справі №524/9827/16-а.

До постанови у справі про адміністративне правопорушення не долучено доказів, передбачених ст.251 КУпАП України, а саме: протоколу у справі про адміністративне правопорушення, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновку експерта, речових доказів, тощо.

При винесенні постанови, патрульний поліції всупереч положенням ст.245, ст.247, ст.254, ст.258 КУпАП не з`ясував повно і об`єктивно обставини справи, а відтак чи винен позивач у вчиненні даного правопорушення, чи є в його діях склад адміністративного правопорушення. Також у відповідності до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення уповноваженою особою повинно враховуватись характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність. Однак патрульним поліції не було з`ясовано вищезгаданих обставин і як наслідок постанова винесена не об`єктивно і упереджено. При таких обставинах, будь-яких доказів того, що у даному випадку був факт обгону на перехресті, надано не було, тому в діях позивача відсутній склад адміністративною правопорушення передбачений ч.2 ст. 122 КУпАП, а отже оскаржувану постанову слід скасувати, провадження по справі слід закрити.

В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Суду пояснив, що автомобіль позивача не здійснював обгін на перехресті.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Рівненській області, Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явились. До суду подали відзив на позовну заяву. У відзиві зазначають, що як, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, так і до позовної заяви не було надано жодних доказів, які б підтвердили обставини, що позивач не вчиняв адміністративне правопорушення. Розгляд справи проводився в порядку, передбаченому статтею 279 КУпАП, а саме: позивача було повідомлено про розгляд справи, ознайомлено зі статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, заслухано пояснення, ознайомлено з доказами, що підтверджується відповідними підписами п.8 оскаржуваної постанови. Зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5834829 від 01.09.2021 року винесена щодо ОСОБА_1 в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, в ній зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, вказано технічний засіб, яким здійснено відеозапис 472918. Тому, вважають, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, негайно вручена позивачу, про що свідчить його підпис у постанові про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 вересня 2022 року поліцейськимУправління патрульної поліції в Рівненській області Маринюк В.В. винесена постанова про накладення адміністративного стягненняна на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАР №5834829 та накладено штраф у розмірі 510.00 гривень за ч.2 ст. 122 КУпАП. З оскаржуваної постанови убачається, що поліцейським встановив, що 01.09.2022 року об 12:49:26 в с. Три копці, АД.дорога АН25 Устилуг -Луцьк-Рівне, 131 км., позивач керуючи транспортним засобом порушив обгін на перехресті, порушив вимоги п.14.6.а.ПДР. Порушення фіксувалося на відеоприсирій №472918.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 251 КУпАП передбачає, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Таким чином протокол, на рівні з поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями свідків, є одним із засобів встановлення фактичних даних на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 р. № 1376.

Виходячи із норм,викладених в ст. 77 КАС України, встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення особою адміністративного правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки.

Відповідачем подано до суду як доказ відеофіксацію події на якому видно, що на знятому відрізку автодороги на перехресті нанесена коротка переривчаста лінія 1.7 з короткими штрихами якою позначено смуги руху в межах перехрестя. До перехрестя так і після нього транспортні потоки протилежних напрямків розділяє дорожня розмітка 1.1., яку перетинати заборонено. Поліцейські перебуваючи в службовому автомобілі під час руху під`їжджаючи до перехрестя помітили, що автомобіль позивача здійснив виїзд на смугу зустрічного руху на перехресті, далі фіксують як автомобіль з порушенням ПДР здійснює обгін транспортних засобів, які проїжджали перехрестя.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні матеріли справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову задоволенні позову з підстав, що поліцейські виявили та зафіксували порушення ПДР з дотриманням вимог закону.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.241-245, ст.250,286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Рівненській області, місце знаходження: м. Рівне, вул.. Ст. Бандери, 14а.

Відповідач: Департамент патрульної поліції, м. Київ, вул. Федора Ернеста, 3, .

Повний текст рішення виготовлено 02.11.2022 року.

Суддя Харечко С.П.