Справа № 240/11042/22
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2022-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року м. Житомир справа № 240/11042/22

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів в сумі 86175,96 грн,

встановив:

Національна академія внутрішніх справ звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ вартість витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, у сумі 86 175,96 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що Відповідач навчалась за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувалася після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі. Відповідач звільнилась зі служби відповідно до частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» за власним бажанням, згідно наказу від 18.03.2022 №134 о/с, відповідно у Відповідача виник обов`язок по відшкодуванню витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі в сумі 86 175,96 грн. В добровільному порядку такі витрати не відшкодовано.

Ухвалою суду від 17.06.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач відзив у строки, зазначені в ухвалі суду, не подав.

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

ОСОБА_1 відповідно до витягу з наказу Національної академії внутрішніх справ від 23.07.2018 №119 о/с зарахована з 13.08.2018 курсантом першого курсу денної форми навчання для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра за державним замовленням з проходженням табірного збору факультету №3 за спеціальністю «Психологія» (а. с.8).

Відповідач навчалася в НАВС відповідно до умов Контракту про здобуття освіти у вищому навчальному закладах із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (Національній академії внутрішніх справ) від 26.09.2018 року №18-284 (а. с. 9).

Відповідно до пункту 2.3.4 вказаного Контракту Відповідач зобов`язувалась після закінчення навчання прибути до місця призначення в строк, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за вiдповiдною посадою

Водночас пунктом 2.3.5 Контракту передбачено, що у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в полiцiї протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, вiдповiдно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію».

Після закінчення навчання, Відповідача направлено для подальшого проходження служби до комплектуючого підрозділу.

Згідно з витягом з наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 18.03.2022 №134 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» за власним бажанням згідно поданого рапорту від 18.03.2022 року (а. с. 12).

Тобто, Відповідач звільнена зі служби в поліції до відпрацювання трирічного терміну після закінчення навчання у НАВС.

Відповідно до довідки про вартість витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії внутрішніх справ та довідки-коригування про розрахунок фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 сума витрат, пов`язаних з утриманням Відповідача у НАВС з 13.08.2018 по 05.03.2022 становить 86 175,96 грн.

Вважаючи, що ОСОБА_1 навчалась в НАВС та у неї наявний обов`язок здійснити відшкодування вартості витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі в сумі 86 175,96 грн., Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Суд враховує, що правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (надалі - Закон №580-VIII).

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно із частиною 1 статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23.12.2015 №901-VІІІ вищі навчальні заклади із специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України і здійснювали навчання курсантів, слухачів, ад`юнктів та докторантів за державним замовленням з підготовки фахівців для потреб міліції, продовжують їх навчання та підготовку як фахівців для Національної поліції в межах раніше доведеного державного замовлення для потреб міліції.

Згідно з частиною 4 статті 74 Закону №580-VIII особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено приписами частини 5 статтею 74 Закону №580-VIII у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині 4 цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

З огляду на викладені норми, суд зазначає, що Відповідач перебувала на посаді публічної служби, від моменту його прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, а отже у даному випадку питання відшкодування відповідачем витрат на навчання, пов`язане із питаннями реалізації правового статусу особи. Відтак, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби належить до питання проходження публічної служби такою особою.

Судом звертається увага на те, що Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах зі специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затверджено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 12.04.2017 № 261 (далі Порядок №261).

Відповідно пунктів 2, 3 Порядку №261 витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: - грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; - оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Положеннями пунктів 4, 5 Порядку №261 встановлено, що витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.

Як передбачено положеннями пункту 8 Порядку №261 у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також, у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.

Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.

Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.

На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, відповідно до підпункту 2.3.5. пункту 2.3 пункту 2 контракту №18-284, Відповідач взяла на себе зобов`язання у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України в особі НАВС витрати, пов`язані з її утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» в розмірі, визначеному у довідці-розрахунку.

З матеріалів справи слідує, що 18.03.2022 року Відповідач звільнена зі служби в поліції за власним бажанням на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію". На виконання вимог пункту 3 Порядку №261, та умов Контракту Позивачем були здійснені розрахунки фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, медичним, речовим забезпеченням; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

При цьому, питання правомірності визначення суми заборгованості не охоплюється предметом даного позову, оскільки розрахунки фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню відповідачем, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Доказів добровільного відшкодування суми витрат, пов`язаних з утриманням Відповідача у Національній академії внутрішніх справ, як і доказів оскарження суми витрат, що підлягає відшкодуванню, Відповідач суду не надав.

Відтак, Відповідач, не зважаючи на взятий на себе обов`язок з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час проходження військової служби (навчання), будучи ознайомленою про необхідність такого відшкодування, станом на день розгляду справи не здійснив відшкодування витрат добровільно, а тому таке відшкодування підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги про стягнення з Відповідача на користь Національній академії внутрішніх справ витрат, пов`язаних із утриманням Відповідача у вищому навчальному закладі у розмірі 86 175,96 грн, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України, для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі, відсутні.

Керуючись статтями 2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Національної академії внутрішніх справ (пл. Солом`янська, 1, м. Київ 35, 03035, )витрати, пов`язані з її утриманням в сумі 86 175,96 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк