Справа № 160/10087/22
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.07.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Первинна професійна спілка «Правозахисники країни», в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції по нарахуванню та виплаті під час розрахунку при звільненні грошової компенсації не в повному обсязі за березень, квітень, травень 2022 року (без урахування суми посадового окладу, щомісячних обов`язкових видів грошового забезпечення, компенсацій за дні невикористаної відпустки, матеріальної допомоги та допомоги на вирішення соціально- побутових питань) ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 повну грошову компенсацію за березень, квітень, травень 2022 року під час розрахунку при звільненні (з урахуванням суми посадового окладу, щомісячних обов`язкових видів грошового забезпечення, компенсацій за дні невикористаної відпустки, матеріальної допомоги та допомоги на вирішення соціально- побутових питань);
- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 23 травня 2022 року по день фактичного розрахунку.
Позивач вказує, що вона зверталась до відповідача із питанням коли із нею буде проведено розрахунок, а також чи буде виплачена їй матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на задоволення соціально-побутових питань, однак, остання зазначає, що відповіді не отримувала.
Позивач також зазначає, що в усному порядку звернталась до фінансового відділу Департаменту патрульної поліції, де їй повідомили, що мають компенсувати заробітну плату за березень, квітень, травень, починаючи з дати звільнення - 15.03.2022.
Отже, позивач вважає, що кошти у сумі 10 827 гривень нараховані та виплачені з порушенням та не відповідають тим нарахуванням, які мають бути.
Ухвалою суду від 18.07.2022 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
31.08.2022 року на адресу суду надійшов письмовий відзив на позов, у якому представник відповідача повідомив, що, за вих. №Ш-5459/41/5/05-2022 від 01.07.2022 Департаментом патрульної поліції направлено позивачу лист, відповідно до якого остаточний розрахунок з ОСОБА_1 проведено 28.06.2022 на загальну суму 13 336,51 грн. (за вирахуванням військового збору 200,05 грн.) відповідно до платіжного доручення від 27.06.2022 № 6590.
Також представник відповідача зазначив, що надання матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється за рішенням керівника відповідного органу Національної поліції в межах визначених на такі цілі (грошове забезпечення) бюджетних асигнувань за результатами розгляду відповідних рапортів поліцейських.
Крім того, представник відповідача зауважив, що відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції № 623 о/с від 15.03.2022, лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції із відрахуванням грошового забезпечення за 10 діб надмірно нарахованої частини чергової оплачуваної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року; установивши премію за березень 2022 року в розмірі 0,00 відсотків. Окрім того, відповідно до цього ж наказу сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 2151, 97 грн.
Представник відповідача вказав, що як зазначено позивачем в позовній заяві, в подальшому, наказом Департаменту патрульної поліції № 785 о/с від 13.05.2022 скасовано пункт наказу № 623 о/с від 15.03.2022 в частині звільнення зі служби.
Відтак, представник відповідача зазначив, що Департамент патрульної поліції провів повне розрахування із ОСОБА_1 та немає заборгованостей перед останньою, а відтак, позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції № 623 о/с від 15.03.2022, лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції із відрахуванням грошового забезпечення за 10 діб надмірно нарахованої частини чергової оплачуваної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року; установивши премію за березень 2022 року в розмірі 0,00 відсотків.
Сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 2151, 97 грн.
Наказом Департаменту патрульної поліції № 785 о/с від 13.05.2022 скасовано пункт наказу № 623 о/с від 15.03.2022 в частині звільнення зі служби лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0151727), інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3, з 15.03.2022 року.
Наказано виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 16.03.2022 до 12.05.2022.
Наказом Департаменту патрульної поліції № 798 о/с від 23.05.2022 звільнено зі служби в поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0151727), інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3, з 23 травня 2022 року з відрахуванням грошового забезпечення за 5 діб надмірно нарахованої частини чергової оплачуваної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року, установивши премію за травень 2022 року в розмірі 109,062 відсотків.
Сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 1845,20 грн.
Листом від 01.07.2022 року Департамент патрульної поліції повідомив позивача, що з нею проведено остаточний розрахунок при звільненні - 28.06.2022 року на загальну суму 13 336,51 грн.
Втім, як зазначає позивач, вона не згодна із розміром остаточного розрахунку при звільненні, а тому звернулась з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Враховуючи встановлені обставини справи, суд зазначає, що позивач фактично не згодна із виплаченою їй сумою середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 16.03.2022 року по 12.05.2022 року.
Згідно з частиною 1 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, одночасно приймаючи рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Відповідно до частини першої статті 27 Закону України "Про оплату праці" №108/95-ВР від 24 березня 1995 року порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умови служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Виплата грошового забезпечення поліцейських регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988). Пунктом 2 Постанови № 988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджується Міністерством внутрішніх справ.
На виконання даної норми Закону наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС України із специфічними умовами навчання.
Відповідно до п. 6 розділу ІІІ Порядку № 260 встановлено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.
Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.
Пунктом 9 розділу І Порядку № 260, визначено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.
Суд також зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100), який застосовується у випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи із середньої заробітної плати (підпункт л пункту 1 Порядку № 100).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.
Абзацами першим, третім пункту 3 Порядку № 100 врегульовано, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.
Відповідно до пункту 5 Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (абзац перший пункту 8 Порядку № 100).
Відповідно до п.9 розділу І Загальні положення Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 року № 260, при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.
З аналізу вищевикладених норм Порядку № 100 та Порядку № 260 суд приходить до висновку про те, що згідно з чинним законодавством нарахування середнього грошового забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні поліцейським проводиться шляхом множення середньоденного грошового забезпечення на число календарних днів, які мають бути оплачені за середнім грошовим забезпеченням. Середньоденне грошове забезпечення поліцейського обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують звільненню, та визначається діленням грошового забезпечення за фактично відпрацьовані протягом цих двох місяців календарні дні на число календарних днів за цей період. Нарахування середнього грошового забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні поліцейським здійснюється з розрахунку посадового окладу, установленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за останні 2 календарні місяці роботи перед звільненням. При цьому, до розрахунку не включається винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах, антитерористичних операціях та інших заходах в умовах особливого періоду, а також інші виплати, передбачені пунктом 4 Порядку № 100.
Із наданої до суду довідки №1850 про доходи позивача від 25.10.2022 судом встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача складає 499,96 грн.
Період вимушеного прогулу позивача складає з 16.03.2022 року по 12.05.2022 року.
Відтак, при обчисленні суми середнього заробітку суд виходить із розрахунку 499,96 грн * 58 днів вимушеного прогулу (з 16.03.2022 року по 12.05.2022 року) = 28 997,68 грн.
Судом встановлено, що відповідачем на користь позивача нараховано суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за спірний період у розмірі 13 336,51 грн.
Відтак, залишок недоплаченої суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за спірний період на користь позивача складає 15 661,17 грн.
Належним способом захисту права позивача є саме стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки таку суму обраховує суд на виконання вимог Порядку №100, а не відповідач, що виключає задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити таку суму та зумовлює необхідність вийти за межі позовних вимог з метою захисту прав позивача.
При цьому, суд звертає увагу, що згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.02.2019 у справі №826/6583/14, суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. Крім того, справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.
При цьому, суд вказує, що вимоги позивача про зобов`язання Департаменту патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 23 травня 2022 року по день фактичного розрахунку не підлягають задоволенню, оскільки в даній справі періодом вимушеного прогулу є період з 16.03.2022 року по 12.05.2022 року, коли позивач був звільнений зі служби незаконно.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський