Справа № 280/12829/21
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 листопада 2022 року м. Дніпросправа № 280/12829/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 липня 2022 року (суддя 1-ї інстанції Татаринов Д.В.) у справі №280/12829/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

21.12.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним рішення від 08 листопада 2021 року №0800-0210-8/75182 яким відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності в період з 03 січня 2004 року по 31 травня 2010 року; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період здійснення ним підприємницької діяльності в період з 03 січня 2004 року по 31 травня 2010 року у повному обсязі у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з відмовою відповідача щодо не зарахування до страхового стажу позивача період роботи з 03 січня 2004 року по 31 травня 2010 року - період здійснення ним підприємницької діяльності.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07 липня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду подано апеляційну скаргу, в якій зазначає на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована неврахуванням судом першої інстанції норми п.3-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та наявністю доказів сплати у спірний період сум фіксованого податку.

Відповідач не скористався правом подання відзиву.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та з 31 січня 2018 року отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09 липня 2003 року.

Представник ОСОБА_1 01 листопада 2021 року звернувся до Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із адвокатським запитом, в якому, серед іншого, просив зарахувати до страхового стажу позивача періоди - з 03 січня 2004 року по 31 травня 2010 року - період здійснення підприємницької діяльності.

Листом від 08 листопада 2021 року №0800-0210-8/75182 представника позивача було повідомлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в управлінні та з 31 січня 2018 року отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09 липня 2003 року. Також вказано, що період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків незалежно від сплаченого розміру, (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску). Згідно наданих документів загальний страховий стаж ОСОБА_1 при призначенні пенсії складав 28 років 10 місяців 13 днів. Також зазначено, що розмір пенсії розрахований вірно у відповідності до вимог і чинного законодавства.

Позивач не погоджуючись відмовою відповідача у зарахуванні до страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності - з 03 січня 2004 року по 31 травня 2010 року, звернувся із позовом до суду.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку про відсутність порушень при визначенні відповідачем страхового стажу позивача.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги доходить висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спірним у справі є питання зарахування до страхового стажу позивача періоду здійснення підприємницької діяльності - з 03 січня 2004 року по 31 травня 2010 року.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі по тексту Закон №1058-IV).

За приписами частини 3 статті 4 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, серед іншого, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Частиною 1 статті 5 Закону №1058-IV встановлено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

За приписами частини 2 статті 5 Закону №1058-IV виключно цим Законом визначаються, серед іншого, принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, види пенсійних виплат, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Згідно частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За приписами частини 3 статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою:

ТП = Св : В, де:

ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях;

Св - сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати;

В - мінімальний страховий внесок за відповідний місяць.

Періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах.

За правилами пункту 3-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди:

1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Отже, положення наведеної норми, п. 3-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, підлягають застосуванню саме при вирішенні питання визначення права на призначення пенсії, згідно із статтею 26 цього Закону (пенсія за віком).

Проте, питання щодо призначення позивачу пенсії за віком не вирішується, оскільки позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та з 31 січня 2018 року отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №1058-IV, а відтак положення наведеної норми у межах спірних правовідносин застосуванню не підлягають. Питання на час призначення пенсій щодо відсутності страхового стажу не поставало.

Крім того, якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою визначеною ст. 24 Закону №1058-IV.

Як свідчать встановлені обставини справи, у періоди: з 01 січня 2005 року по 30 червня 2005 року, з 01 січня 2006 року по 31 травня 2006 року, 01 квітня 2008 року по 31 травня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 березня 2009 року, - позивач взагалі не сплачував страхові внески, тому у відповідача відсутні законні підстави враховувати вказані періоди до страхового стажу.

У періоди 03 січня 2004 року по 31 грудня 2004 року, 01 липня 2005 року по 31 грудня 2005 року, 01 червня 2006 року по 31 грудня 2006 року, 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року, 01 січня 2008 року по 31 березня 2008 року, 01 червня 2008 року по 31 грудня 2008 року, 01 квітня 2009 року по 31 грудня 2009 року, 01 січня 2010 року по 30 червня 2010 року - страхові внески сплачувались позивачем, проте у розмірах, менших ніж встановлено законодавством.

Позивач у позові зазначає про часткове врахування спірного періоду з 03.01.2004р. по 31.05.2010р. відповідачем.

Відповідач у відповіді на адвокатський запит, вказав про здійснення обрахунку страхового стажу позивача з посиланням на п. 3-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV та ст. 24 вказаного Закону.

Таким чином доводи позивача щодо невірного здійснення обрахунку відповідачем страхового стажу, є помилковими

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 липня 2022 року у справі №280/12829/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак