Справа № 380/8974/22
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/8974/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Крутько О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради Львівської області про скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

скасувати рішення Дрогобицької міської ради Львівської області від 14.04.22 року № 1088 про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва на АДРЕСА_1 ;

зобов`язати Дрогобицьку міську раду Львівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.05.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 0660 га у власність для ведення індивідуального садівництва на АДРЕСА_1 після закінчення військового стану на території Львівської області та прийняти нове рішення з урахуванням позиції суду у даній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Дрогобицька міська рада Львівської області, безпідставно у передбачений законом строк не виконала рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.01.22, що набрало законної сили 24.02.2022 у справі №380/20433/21, яким зокрема зобов`язано Дрогобицьку міську раду Львівської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 02.12.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0660 га у власність для ведення індивідуального садівництва на АДРЕСА_1 та прийняти рішення по даній заяві про надання або відмову у наданні дозволу. Так, в порушення строків встановлених статтею 118 Земельного кодексу України Дрогобицька міська рада Львівської області винесла рішення від 14.04.2022 №1088 «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва на АДРЕСА_1 ». Підставою для прийняття рішення про відмову зазначено заборону безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації, відповідно до Закону України «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану». Позивач вказує, що Закон України «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» №2145- ? вступив в законну силу 07.04.2022, в той же час як рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/20433/21 набрало законної сили 24.02.2022.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву. Відзив обґрунтований тим, що Дрогобицька міська рада отримала рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/20433/21 - 15.02.2022 року за вх. №212/3-35, що підтверджується вх. реєстрацією. Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 24 лютого 2022 року. 22.03.2022 року управління правового забезпечення виконкому Дрогобицької міської ради подало міському голові м. Дрогобича службову записку №67 з проханням винести питання про виконання рішення суду №380/20433/21 від 24.01.2022 року на сесію Дрогобицької міської ради. Дрогобицькою міською радою прийнято рішення «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва на АДРЕСА_1 » від 14.04.2022 №1088 з посиланням на чинне законодавство України, а саме пп.5 п.27 Розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України. Просив у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд виходив з наступного.

ОСОБА_1 являється учасником бойовий дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 04.10.2007 та має право на пільги встановлені Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

02.12.2020 позивач звернувся до Дрогобицької міської ради Львівської області із заявою про надання згоди на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0660 га на АДРЕСА_1 для садівництва.

До такої долучено копію паспорту, копію ідентифікаційного коду, копію посвідчення учасника бойових дій, схематичний план із зазначеною ділянкою.

23.04.2021 позивач звернувся зі письмовим зверненням та запитом на отримання публічної інформації, в яких просив повідомити щодо розгляду поданої ним заяви від 02.12.2020.

11.05.2021 позивач звернувся втретє із зверненням до міського голови Дрогобича, в якому просив надати інформацію щодо розгляду питання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0660 га на АДРЕСА_1 для садівництва.

Листом від 26.05.2021 за №3-24/4974 Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради позивача повідомлено про те, що дане питання було розглянуто на засіданні постійної комісії ради з питань регулювання земельних відносин та вирішено позитивно. Остаточне рішення приймається сесією міської ради.

27.09.2021 листом Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради позивача повідомлено, що питання було розглянуто на засіданні постійної комісії ради з питань регулювання земельних відносин (протокол №11 від 13.05.2021) та вирішено позитивно. Остаточне рішення приймається сесією міської ради, про результат якого буде повідомлено.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 у справі № 380/20433/21 позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Дрогобицької міської ради Львівської області з приводу розгляду клопотання ОСОБА_1 від 02.12.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Зобов`язано Дрогобицьку міську раду Львівської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 02.12.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0660 га у власність для ведення індивідуального садівництва на АДРЕСА_1 та прийняти рішення по даній заяві про надання або відмову у наданні дозволу.

Рішення набрало законної сили 24.02.2022.

На виконання рішення суду відповідачем розглянуто клопотання ОСОБА_1 від 02.12.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0660 га у власність для ведення індивідуального садівництва на АДРЕСА_1 .

За результатами повторного розгляду клопотання відповідачем 14.04.2022 ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0660 га у власність для ведення індивідуального садівництва на АДРЕСА_1 у зв`язку з забороною безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану».

Таким чином зазначене рішення відповідачем мотивовано посиланням на Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року, пп.5. п.27 Розділу Х «Перехідних положень Земельного кодексу України» та ст.12, ч.2, 3, 7, ст.ст.118, п.123, 124 Земельного кодексу України, п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Після отримання такого рішення, не погодившись з ним позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку обставинам спору, суд враховує, що суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним кодексом України від 25.10.2001 № 2768-III (далі - ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III) та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За приписами ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 18 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Статтею 81 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Порядок набуття відповідного права визначається главою 19 Розділу IV ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III.

Так, згідно із ст. 116 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться в тому числі у разі:

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульований положеннями статті 118 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III.

Нормами ч. 6 ст. 118 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III передбачалося, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Із аналізу вищезазначених положень слідує, що законодавцем у статті 118 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III передбачено виключні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 27.02.2018 у справі № 545/808/17, від 05.03.2019 у справі № 360/2334/17, від 28.01.2020 у справі № 2240/2962/18 та 28.02.2020 у справі № 806/3304/18.

Суд встановив, що позивач 02.12.2020 звертався до органу місцевого самоврядування із клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Листом від 26.05.2021 за №3-24/4974, Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради позивача повідомлено про те, що дане питання було розглянуто на засіданні постійної комісії ради з питань регулювання земельних відносин та вирішено позитивно. Остаточне рішення приймається сесією міської ради.

27.09.2021 листом Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, позивача повідомлено, що питання було розглянуто на засіданні постійної комісії ради з питань регулювання земельних відносин (протокол №11 від 13.05.2021) та вирішено позитивно. Остаточне рішення приймається сесією міської ради, про результат якого буде повідомлено.

Проте, Дрогобицькою міською радою Львівської області жодного рішення щодо клопотання позивача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою не було прийнято.

Вказана бездіяльність Дрогобицької міської ради стала предметом судового оскарження, за результатом якого судом ухвалено рішення від 24.01.2022 у справі № 380/20433/21 та зобов`язано Дрогобицьку міську раду Львівської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 02.12.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0660 га у власність для ведення індивідуального садівництва на АДРЕСА_1 , та прийняти рішення по даній заяві про надання або відмову у наданні дозволу.

Мотивом визнання протиправної бездіяльності відповідача з приводу розгляду клопотання ОСОБА_1 від 02.12.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою став висновок суду про відсутність рішення Дрогобицької міської ради про надання дозволу або відмову у наданні дозволу в межах встановленого законом місячного строку.

Виконуючи рішення суду, Дрогобицькою міською радою Львівської області ухвалено рішення від 14.04.2022 №1088 про відмову у його задоволенні.

Підставою для відмови вказано: у зв`язку з забороною безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану».

У рішенні від 24.01.2022 судом надано оцінку бездіяльності Дрогобицької міської ради щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 від 02.12.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0660 га у власність для ведення індивідуального садівництва на АДРЕСА_1 та зроблено висновок про її протиправність. Незважаючи на це, відповідач повторно ухвалив аналогічне рішення, чим не врахував рішення суду від 24.01.2022 у справі № 380/20433/21, яке набрало законної сили.

Суд приймає до уваги зазначені у оскаржуваному рішенні мотиви його прийняття, проте у даному випадку слід враховувати дату звернення щодо вирішення питання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою позивач до відповідача, правове регулювання на таку дату, наявність судового рішення у справі №380/20433/21, а тому суд дійшов висновку, що відповідач повинен вирішити питання за яким звернувся позивач з огляду на такі обставини.

Крім цього, згідно із п. 5 ч. 3 ст. 2 КАС України, однією із основних засад адміністративного судочинства є принцип обов`язковості судового рішення.

Зміст цього принципу більш детально розкрито у ст. 14 КАС України, якою передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до вимог ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Одним із наслідків обов`язковості судового рішення є приюдиційні властивості встановлених ним обставин, оскільки згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, стосовно посилання відповідача на те, що Законом України від 24 березня 2022 року № 2145-XI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану", який набрав чинності 07 квітня 2022 року, внесені зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема до Земельного кодексу України, суд зазначає наступне. Так, дійсно, вказаним законом розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктом 27, згідно з яким під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: 5) безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Рішення Дрогобицької міської ради Львівської області від 14.04.22 року № 1088 про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва на АДРЕСА_1 слід скасувати.

Згідно ч. 3-4 ст. 245 КАС України, у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом.

При обранні способу захисту порушених прав позивача суд враховує правовий висновок Верховного Суду у постанові № 823/106/18 від 15 червня 2021 року, який полягає у наступному.

За загальним правилом, застосування такого способу захисту прав та інтересів позивача як зобов`язання уповноваженого органу прийняти конкретне рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, є правильним, коли уповноважений орган розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким протиправно відмовив в його задоволенні.

Суд враховує, що на момент ухвалення цього судового рішення в Україні діє воєнний стан.

Згідно ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 року № 389-VIII, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні за визначених підстав в умовах якого допускається тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Одне із таких обмежень встановлено Законом України від 24 березня 2022 року № 2145-XI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану", який набрав чинності 07 квітня 2022 року яким внесені зміни до Земельного кодексу України.

Так, вказаним законом розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктом 27, згідно з яким під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей:

5) безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Отже, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі земельних ділянок у власність.

Позивач у позовній заяві просить зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 0660 га у власність для ведення індивідуального садівництва на АДРЕСА_1 після припинення військового стану та прийняти рішення з урахуванням висновків суду у даній справі, що є належним способом захисту його прав.

Перевіривши доводи учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд доходить до переконання, що заявлений позов належить задовольнити.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не встановлено, питання про розподіл судових витрат у цій справі суд не вирішує.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дрогобицької міської ради Львівської області від 14.04.2022 № 1088 «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва на АДРЕСА_1 ».

Зобов`язати Дрогобицьку міську раду Львівської області у встановленому законодавством порядку повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 0660 га у власність для ведення індивідуального садівництва на АДРЕСА_1 після припинення військового стану на території України та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду у даній справі.

Судовий збір стягувати не належить.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Крутько О.В.