Справа № 500/2368/22
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 500/2368/22 пров. № А/857/11179/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Гудим Л.Я.,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 липня 2022 року (головуючий суддя Мірінович У.А., м.Тернопіль) у справі №500/2368/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

14.06.2022 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому позивач просив: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 01.06.2022 №25 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 20.11.1991 по 30.04.2002 на посаді майстра у ВАТ «Тернопільське шляхово-будівельне управління №24» та з 01.05.2002 по 03.04.2006 на посаді виконроба у ВАТ «Тернопільське шляхово-будівельне управління №24»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 , починаючи з 26.05.2022, пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позов обґрунтовує тим, що позивач 26.05.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою щодо призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Однак, відповідач 2 прийняв рішення, яким відмовив позивачу у призначенні пенсії, оскільки в позивача взагалі відсутній будь-який пільговий стаж. При цьому, відповідачем в рішенні про відмову зазначено, що довідка, що визначає право на пенсію на пільгових умовах від 02.04.2014 № б/н, яку видано ПАТ «Тернопільське шляхово-будівельне управління №24», - не відповідає вимогам додатку №5 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, оскільки посада «майстра», «виконроба» не відповідає Постанові Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», відсутня позиція, код КП, загальна кількість пільгової роботи, відсутній перелік атестацій робочих місць №92 від 20.09.1995 та №130 від 03.12.2001. Позивач вважає, що в нього наявне право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з огляду на що, відмова відповідача 2 у її призначенні, на переконання позивача, - є протиправною.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 липня 2022 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №25 від 01.06.2022 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 20.11.1991 по 30.04.2002 на посаді майстра у ВАТ «Тернопільське шляхово-будівельне управління №24» та з 01.05.2002 по 03.04.2006 на посаді виконроба у ВАТ «Тернопільське шляхово-будівельне управління №24». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 , починаючи з 26.05.2022, пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначило, що період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи визначає підприємство шляхом надання оформленої належним чином уточнюючої довідки у відповідності зі Списками, затверджуваними Кабінетом Міністрів України на підставі первинних документів за час роботи особи на відповідному підприємстві. Отже, основним документом, що визначає право на пенсію на пільгових умовах є довідка про пільговий характер роботи, що видається підприємствами, установами, організаціями та архівними установами (у разі ліквідації підприємства). Крім того, зазначає, що пільговий стаж відсутній. Вказує, що довідка, яка визначає право на пенсію на пільгових умовах від 02.04.2014 № б/н, видана ПАТ «Тернопільське шляхово-будівельне управління № 24» не відповідає вимогам додатку № 5 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, оскільки посада «майстра», «виконроб» не відповідає постанові Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», відсутня позиція, код КП, загальна кількість пільгової роботи, відсутній перелік атестації робочих місць № 92 від 20.09.1995 № 130 від 03.12.2001. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Разом з тим, апеляційну скаргу на рішення суду подало Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. В скарзі зазначає, що при винесенні рішення судом першої інстанції не взято до уваги, що з набранням з 11.10.2017 чинності змін до Закону №№ 1058-ІV щодо положень статті 114, пенсії за віком на пільгових умовах призначаються на умовах виключно зазначеної статті. На момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії відповідно поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу загальний страховий стаж складає 34 роки 1 місяць 06 днів. До страхового стажу не враховано період роботи з 04.06.1986 по 01.09.1986 згідно довідки №01-74 від 09.03.1997, оскільки відсутні підстави видачі. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою від 26.05.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду країни в м. Києві №25 від 01.06.2022 , позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У вказаному рішенні, відповідачем 2 зазначено, що згідно наданих до заяви документів про стаж (трудова книжка, військовий квиток) та даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж позивача складає 34 роки 1 місяць 6 днів. До страхового стажу період роботи з 04.06.1986 по 01.09.1986 згідно довідки № 01-74 від 09.03.1997, не зараховано оскільки відсутні підстави видачі.

Щодо пільгового стажу, то в оскаржуваному рішенні зазначено, що такий стаж, за висновком відповідача 2, - відсутній, позаяк, довідка, що визначає право на пенсію на пільгових умовах від 02.04.2014 № б/н, яку видано ПАТ «Тернопільське шляхово-будівельне управління № 24», - не відповідає вимогам додатку № 5 постанови Кабінету Міністрів України віл 12.08.1993 № 637, оскільки посада «майстер», «виконроб» не відповідає Постанові Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», відсутня позиція, код КП, загальна кількість пільгової роботи, відсутній перелік атестацій робочих місць № 92 від 20.09.1995 та № 130 від 03.12.2001.

Враховуючи вищезазначене, відповідач 2 вказав, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутній необхідний пільговий стаж роботи за Списком № 2.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачі, як суб`єкти владних повноважень не довели ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (Закон № 1058), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 1 Розділу XV Закон №1058, цей закон набув чинності 01.01.2004. До набрання ним чинності відповідні правовідносини регулювались нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (Закон №1788).

Відповідно до статті 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Аналіз наведених норм дає підстави колегії суддів вважати, що до страхового стажу враховуються періоди роботи, виконуваної до 01.01.2004 на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до вимог статті 58 Закону №1058, статті 81 Закону №1788, призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

За приписами частин першої, другої статті 7 Закону №1788-ХІІ звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується.

Згідно з пунктами 1.6, 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (Порядок №22-1), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

За приписами статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок №637).

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм дає підстави апеляційному суду вважати, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01.12.2005 №1451/11731, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, що визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Оглядаючи матеріали справи, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 в період з 20.11.1991 по 30.04.2002 ОСОБА_1 працював на посаді майстра у ВАТ «Тернопільське шляхово-будівельне управління №24» (записи №9-11), а в період з 01.05.2002 по 03.04.2006, - на посаді виконроба буддільниці (записи №11, 12).

Також, Висновками щодо якості проведеної атестації робочих місць за умовами праці від 29.06.2004 №05-02/440 та №05-02/441 встановлено, що наказами по підприємству від 20.09.1995 №92 та від 03.12.2001 №130 "Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці" підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах працівникам робочих місць, згідно Списку №2: майстер будівельних та монтажних робіт (код професії 2290000б-23419) та виконавець робіт (код професії 2290000б-24441).

Списки № 1, 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, застосовуються до пільгової роботи до 31.12.1991; якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11.03.1994, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16.01.2003, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162; якщо пільгова робота продовжується після 16.01.2003 (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 03.08.2016, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36; якщо пільгова робота продовжується після 03.08.2016 (або тільки почалась після цієї дати) - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.

У період з 01.01.1992 по 10.03.1994 діяв Список №2 затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, де у розділі XХVII класифікатором 2290000б-23419 передбачено посаду (мовою оригіналу): «Мастера строительных и монтажных работ».

Окрім цього, у період з 11.03.1994 по 16.01.2003 діяв Список №2 виробництв, робіт, професій, посад, показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, де у розділі XХVII класифікатором 2290000б-23419 передбачено посаду "Майстри будівельних і монтажних робіт" та класифікатором 2290000б-24441 передбачено посаду "Виконавці робіт".

У період з 17.01.2003 по 03.04.2006 діяв Список №2 затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, де у розділі XХVII пунктами 27б передбачено посади «виконавці робіт» та «майстри будівельних та монтажних робіт».

За наведених обставин, колегією суддів встановлено, що у позивача наявний страховий стаж 34 років 1 місяць 6 днів, з яких на посаді, що дає право на пільгову пенсію 14 років 4 місяці і 15 днів (посади майстер та виконроб).

При цьому, покликання апелянтів в якості підстави для відмови у зарахуванні до пільгового стажу позивача періоди його роботи на посадах майстра та виконроба у ВАТ «Тернопільське шляхово-будівельне управління №24», на те, що довідка, що визначає право на пенсію на пільгових умовах від 02.04.2014 № б/н, яку видано ПАТ «Тернопільське шляхово-будівельне управління № 24», - не відповідає вимогам додатку № 5 постанови Кабінету Міністрів України віл 12.08.1993 № 637, апеляційний суд оцінює критично, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та, як наслідок, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Отже, на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії 26.05.2022 позивач досяг 57-річного віку, страховий стаж позивача складає 34 роки 1 місяць 6 днів, при цьому пільговий стаж становить 14 роки 04 місяці 15 днів, що на переконання суду апеляційної інстанції, є достатнім для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про задоволення позову, а тому апеляційні скарги слід відхилити.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 липня 2022 року у справі № 500/2368/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді Л. Я. Гудим
І. І. Запотічний