Справа № 160/16972/22
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

31 жовтня 2022 року Справа 160/16972/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., перевіривши у м. Дніпрі матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в перерахунку щорічної одноразової допомоги до 5 травня 2022 р. ОСОБА_1 вдові учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у порядку ч. 4 ст. 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993. № 3551-XII протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити у порядку ч. 4 ст. 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 р. № 3551-XII щорічну одноразову допомогу до 5 травня 2022 р. у розмірі: ОСОБА_1 - 9670,00 грн;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у порядку ч. 4 ст. 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 р. № 3551-XII щорічну одноразову допомогу до 5 травня 2022 р. на користь: ОСОБА_1 - -9670,00 грн;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у порядку ст. 56 Конституції України вiд 28.06.1996 р. №254к/96-вр, рішень Конституційного суду України від 22.05.2018 №5-р/2018, вiд 27.02.2020 р. №3-p/2020 моральну шкоду ОСОБА_1 -2000,00 грн.

Позовна заява обґрунтована протиправними діями відповідача відносно позивача щодо невиплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2022 року, як члена сім`ї загиблого ветерана.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/16972/22 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року - 2481 грн.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Оскільки позивач звернувся до суду з вимогами немайнового характеру, похідними в тому числі, то позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 992,40 грн.

В тому числі, пунктом 2.2. Узагальненого науково-консультативного висновку стосовно визначення належності позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди до вимог майнового чи немайнового характеру, викладеного в Листі ВАСУ від 01.01.2015, зазначено, що майновий чи немайновий характер позовної вимоги про відшкодування (компенсації) моральної шкоди залежить від такого. Згідно з частиною третьою статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Тобто, вимога про відшкодування моральної шкоди, що визначена у грошовому вимірі та що складає ціну матеріальних вимог, є майновою вимогою, а тому, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалах від 16.03.2020 у справі № 9901/64/20, від 15.01.2020 у справі № 826/12286/15, від 30.07.2020 у справі № 9901/194/20, у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 202/507/20.

Відтак, сума судового збору для звернення до суду з вимогою про стягнення моральної шкоди в даному випадку становить - 992,40 грн.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір у загальному розмірі 1984,80 грн за наступними реквізитами для перерахування судового збору в гривнях: отримувач коштів: ГУК у Дн-кій обл./Чечел.р/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача (IBAN): UA4004632; код класифікації доходів бюджету: 22030101. *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпропетровський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

В тексті позовної заяви позивачем заявлено клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 p. №3551-XII та п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про сплату судового збору» від 08.07.2011 р. № 3674-VI.

При вирішенні питання про звільнення позивача від сплати судового збору, суд виходить з такого.

Правовою підставою для звільнення від сплати судового збору позивачем визначено пункт 8 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", а фактичною те що ОСОБА_1 є вдовою померлого ветерана війни.

На підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору позивачем додано копію посвідчення від 28.11.2019 року №002774, що підтверджує статус дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до пунктом 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Вказана пільга не поширюється на дружину померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1.

Згідно із наданого посвідчення дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, вбачається, що пред`явник посвідчення має право на пільги і компенсації, передбачені частиною другою статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Водночас зазначена стаття не передбачає пільги щодо сплати судового збору.

Так, згідно з пунктом 8 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Посилання позивача на пункт 8 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" як на підставу звільнення від сплати судового збору є необґрунтованими, оскільки до позовної заяви не додано належних доказів на підтвердження того, що вона є членом сім`ї воїна, який загинув чи пропав безвісти, або прирівняної до них у встановленому порядку особи, а надані представником позивача документи не підтверджують такого статусу.

Статус осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняних до них у встановленому порядку осіб регулюється Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", до позовної заяви не надано доказів віднесення ОСОБА_1 до відповідної категорії громадян, а саме належного посвідчення.

В контексті вказаних норм, суд дійшов висновку про те що, позивач не є особою на яку розповсюджується дія пункту 8 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" щодо звільнення від сплати судового збору.

Щодо посилання представника позивача на постанову Верховного суду від 20.05.2020 року по справі №160/4401/19, суд зазначає, що позивачі по вказаній справі є членами сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, що підтверджується відповідними посвідченнями. В той час, як позивачем по даній справі не було додано до позовної заяви відповідного посвідчення.

У зв`язку з зазначеним, відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 1984,80 грн. або належним чином завіренні докази що підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

За приписами частини 1-2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до пункту 5 та 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначається: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч. 4 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України).

Позовні вимоги позивача обґрунтовано протиправними діями відповідача щодо відмови в перерахунку щорічної одноразової допомоги до 5 травня 2022 р.

Лист Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16 серпня 2022 року №24730-18411/КО-01/8-0400/22, доданий позивачем до позовної заяви, не містить відмови позивачу в перерахунку щорічної одноразової допомоги до 5 травня 2022 р. У листі зазначено, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як отримувач пенсійних виплат.

Враховуючи зазначене, позивачем не надано доказів порушеного права позивача визначеним ним відповідачем, а саме: перебування на обліку в даного відповідача, доказів відмови виплати позивачу щорічної одноразової допомоги до 5 травня 2022 р., або виплати позивачу грошової допомоги в меншому розмірі.

Отже, позивачу необхідно надати до суду докази порушеного права позивача визначеним ним відповідачем, а саме: докази перебування на обліку, докази відмови виплати позивачу щорічної одноразової допомоги до 5 травня 2022 р., виплати в меншому розмірі грошової допомоги позивачу.

Вищенаведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам, встановленим ст. 160, ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч.1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

За таких обставин, суд вважає, за необхідне, дану позовну заяву залишити без руху із наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 171, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії - залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали виконати вимоги, що в ній викладені та усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду:

- оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 1984,80 грн.;

- доказів порушеного права позивача визначеним ним відповідачем, а саме: докази перебування позивача на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відмови виплати позивачу щорічної одноразової допомоги до 5 травня 2022 р., виплати в меншому розмірі грошової допомоги позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями), згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко