Справа № 405/433/22 (2-а/405/11/22)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 листопада 2022 року м. Дніпросправа № 405/433/22 (2-а/405/11/22)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 травня 2022 року (головуючий суддя Іванова Л.Я.)

у справі № 405/433/22(2-/405/11/22)

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора взводу № 2 роти № 3 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Волосецького Миколи Ігоровича,

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора взводу № 2 роти № 3 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Волосецького Миколи Ігоровича, в якому просив скасувати постанову серії ВР № 264883 від 14.01.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позові вимоги обґрунтовані протиправністю оскарженої постанови, яка на думку позивача прийнята відповідачем з численним порушенням вимог законодавства України та за відсутності належних доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху. Фактично на перехресті над смугою, по якій рухався позивач, встановлена табличка, яка як дорожній знак відсутня в ПДР. Над цією смугою, а саме: на перехресті, відсутній дорожній знак 5.18 ПДР. Окрім того, позивач зазначав, що, навіть, якщо припустити, що над його смугою руху на перехресті був розташований знак 5.18 ПДР України, то позивач не порушив вимоги цього знаку, оскільки проїхав перехрестя згідно його вимог.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 травня 2022 року позовну заяву залишено без задоволення.

Суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність оскаржуваної постанови з огляду на те, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи по суті, на підставі чого в задоволенні позову позивачу слід відмовити.

Суд також зазначив, що у наданому відповідачем відеозапису зафіксовано факт порушення позивачем ПДР України, а саме: здійснено перетин перехрестя в крайній лівій смузі та подальший рух прямо, при тому, що в напрямку руху останнього дорожній знак 5.18 ПДР вказував дозволений рух у лівій смузі тільки ліворуч.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції не проаналізував належним чином та не дослідив достеменно наявність скоєного позивачем правопорушення, у тому числі не прийняв до уваги те, що знак 5.18 ПДР України інформує про те, що рух транспортного засобу здійснюється прямо. Над його смугою руху, по якій він рухався, а саме: на перехресті відсутній дорожній знак 5.18 ПДР. Отже, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню. Крім того, в резолютивній частині рішення суд не зазначив місце проживання позивача, паспортні дані, РНОКПП та дату складання рішення суду.

Відповідач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. Відповідач зазначає, зокрема, про відео фіксацію скоєного позивачем адміністративного порушення, а також роз`яснення позивачу його прав та обов`язків.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Про розгляд справи сторони повідомлені судом апеляційної інстанції належним чином, що підтверджується на явними у справі документами.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, інспектором взводу № 2 роти № 3 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Волосецьким Миколою Ігоровичем прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 264883 від 14.01.2022, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. на підставі ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови 14.01.2022 об 11 год. 37 хв. В м. Кропивницькому по проспекту Університетському, 15-а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Niva», державний номерний знак НОМЕР_1 , та на перехресті з вул. Попова не виконав вимогу знаку 5.18 «Напрямок руху по смузі» ПДР України, а саме: з крайньої лівої смуги для руху проїхав перехрестя прямо зі смуги, з якої дозволено лише поворот ліворуч, чим порушив п.8.4 «ґ» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП. Так, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23, п.1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

В даному випадку оскаржуваною постановою позивача притягнуто до відповідальності на підставі ч.1 ст.122 КУпАП, відповідно до якої в редакції га час виникнення спірних правовідносин перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 8.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.4 Правил дорожнього руху, на який посилається відповідач, дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема, інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила (пп. «ґ» п.8.4 ПДР).

Відповідно до розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху інформаційно-вказівний знак 5.18 «Напрямок руху по смузі». Показує дозволений напрямок руху по смузі.

Знак 5.18 із стрілкою, що зображує поворот ліворуч іншим чином, ніж це передбачено цими Правилами, означає, що на даному перехресті поворот ліворуч або розворот здійснюється з виїздом за межі перехрестя направо і об`їздом клумби (розділювального острівця) у напрямку, показаному стрілкою.

Знаки 5.16 і 5.18, що дозволяють поворот ліворуч з крайньої лівої смуги, дозволяють також розворот з цієї смуги.

Дія знаків 5.16 і 5.18, встановлених перед перехрестям, поширюється на все перехрестя, якщо наступні знаки 5.16 і 5.18, установлені на ньому, не дають інших вказівок.

Відповідно до ДСТУ 4100:2014 «Знаки дорожні» розділу 10 «Правила застосування» 10.1 «Загальні положення» п. 10.1.1 Дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо). Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечена спрямованість інформації, яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких її призначено.

Як вбачається з матеріалів справи, факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові серії ВР № 264883 від 14.01.2022, підтверджується відеозаписом, що здійснювався у відповідності до вимог ст.40 Закону України «Про національну поліцію» з бодікамери, і значиться в додатках до цієї постанови.

В результаті дослідження цього відеозапису суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «CHEVROLET NIVA», державний номерний знак НОМЕР_1 , по проспекту Університетському, 15 А, в м. Кропивницькому, і рухаючись в лівій смузі руху, не дотримався вимог дорожнього знаку 5.18 «Напрямок руху по смузі» і здійснив рух прямо зі смуги, з якої дозволено лише поворот ліворуч.

Позивач проти факту перетину ним перехрестя в крайній лівій смузі не заперечує, втім зазначає, що на перехресті над смугою руху, по якій він рухався, встановлена інша табличка, яка, як дорожній знак, - відсутня в Правилах дорожнього руху, безпосередньо над цієї смугою руху відсутній дорожній знак 5.18 ПДР.

Однак, таке твердження позивача є помилковим, оскільки не відповідає наведеним вище нормам Правил дорожнього руху та спростовується наявним у справі відеозаписом, який є належним доказом у цій справі і яким зафіксований факт, що позивачем здійснено перетин перехрестя в крайній лівій смузі та подальший рух прямо при тому, що в напрямку руху позивача дорожній знак 5.18 ПДР вказував дозволений рух у лівій смузі тільки ліворуч.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильно висновку, що позивачем дійсно порушені Правила дорожнього руху України, у зв`язку з чим відповідач, притягнувши позивача до відповідальності, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Наведені доводи позивача не спростовують встановленого факту порушення ним Правил дорожнього руху та відповідно складу адміністративного правопорушення, дії відповідача відповідають законодавчо встановленій процедурі розгляду справи про адміністративне апеляційний.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, дав їм правильну юридичну оцінку, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 травня 2022 року у справі № 405/433/22(2-/405/11/22) залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, оскарженню не підлягає (ст.272, ч.5 ст.328 КАС України).

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко