Справа № 240/13171/22
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2022-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 листопада 2022 року м. Житомир

справа № 240/13171/22

категорія 109000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горовенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з додатковою відповідальністю "Березівський кар`єр" про забезпечення позову в адміністративній справі за його позовом до Державної служби геології та надр України та Державної екологічної інспекції Поліського округу Державної екологічної інспекції України визнання протиправними та скасування наказів та припису, -

встановив:

Товариство з додатковою відповідальністю "Березівський кар`єр" звернулось до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції Поліського округу Державної екологічної інспекції України №234-2/2 від 19.05.2021;

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України №988 від 23.12.2021 "Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №802 від 20.02.1997";

- визнати протиправним та скасувати п.4 наказу Державної служби геології та надр України №86 від 18.02.2022 "Про поновлення дії, зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів" в частині доповнення підстав для зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №802 від 20.02.1997 наданого Товариству з додатковою відповідальністю "Березівський кар`єр".

Ухвалою суду від 13.07.2022 у задоволенні заяви Товариства з додатковою відповідальністю "Березівський кар`єр" про забезпечення його позову до Державної служби геології та надр України та Державної екологічної інспекції Поліського округу Державної екологічної інспекції України про визнання протиправними та скасування наказів та припису, відмовлено.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 27.07.2022 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 04.10.2022 у задоволенні заяви Товариства з додатковою відповідальністю "Березівський кар`єр" про забезпечення його позову до Державної служби геології та надр України та Державної екологічної інспекції Поліського округу Державної екологічної інспекції України про визнання протиправними та скасування наказів та припису, відмовлено.

03 листопада 2022 року до суду від позивача втретє надійшла заява (за вх.№54737/22) про забезпечення його позову шляхом заборони Державній службі геології та надр України вчиняти дії, пов"язані із застосуванням заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру в судовому порядку, а саме: спеціального дозволу №802 від 20.02.1997, виданого Товариству з додатковою відповідальністю "Березівський кар"єр", з підстав порушення надрокористувачем умов користування надрами в рамках матеріалів наявних документів (в тому числі оскаржуваних наказів та припису) у справі, до набрання законної сили рішенням у справі №240/13171/22.

В обґрунтування заяви зазначив, що 23.12.2021 Державною службою геології та надр України видано наказ №988 "Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №802 від 20.02.1997, виданого Товариству з додатковою відповідальністю "Березівський кар"єр".

Вказує, що після зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №802 від 20.02.1997, про що заявник дізнався 25.01.2022, позивач був зобов`язаний припинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом, що в свою чергу, викликало втрату дохідної частини підприємства.

Позивач наголошує, що відповідно до протоколу №12-РГ/2022 від 25.10.2022 засідання Робочої групи з питань надрокористування ухвалено рекомендувати Державній службі геології та надр України анулювати у судовому порядку Товариству з додатковою відповідальністю "Березівський кар"єр" спеціальний дозвіл на користування надрами №802 від 20.02.1997.

Саме тому, на переконання заявника існують ризики здійснення Державною службою геології та надр України дій, щодо звернення до суду з позовом про анулювання спеціального дозволу на користування надрами №802 від 20.02.1997, виданого Товариству з додатковою відповідальністю "Березівський кар"єр".

Зазначає, що анулювання спеціального дозволу можливе шляхом подання позову Держгеонадрами до суду з підстав, протиправність яких є предметом розгляду у справі №240/13171/22.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент звернення заявника до суду, далі -КАС України) передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно зі ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

За змістом приписів ч.ч. 1, 4, 5, 6ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

З урахування вказаного суд наголошує, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Відтак, під час вирішення питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що законодавець встановив наступні підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Із аналізу наведених норм випливає, що забезпечення адміністративного позову можливе виключно за наявності вищевказаних обставин, які підлягають доведенню позивачем та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.

Разом з цим, варто зазначити, що розглядати заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність способу забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також суд звертає увагу на те, що вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами, застосований судом захід забезпечення позову має відповідати вимогам, на забезпечення яких він вживається.

У контексті наведеного суд зазначає, що обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є достатнє обґрунтування того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини такого звернення, у зв`язку із чим обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Проте всупереч наведеному, позивач лише зазначив у заяві, що не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду, а також ускладнити ефективний захист порушених прав та інтересів, проте не навів жодних аргументів стосовно того, в чому ж саме полягатиме складність захисту порушених прав позивача та неможливість їх ефективного відновлення після прийняття судом рішення у справі, та не надав будь-яких переконливих доказів на підтвердження таких аргументів.

Подібна правова позиція щодо необхідності подання відповідних доказів та підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду викладена у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 640/19275/18.

Із змісту заяви про забезпечення позову слідує, що позивач посилався на те, що внаслідок прийняття оскаржуваних наказів та з урахуванням протоколу №12-РГ/2022 від 25.10.2022 засідання Робочої групи з питань надрокористування ухвалено рекомендувати Державній службі геології та надр України існують ризики анулювання у судовому порядку Товариству з додатковою відповідальністю "Березівський кар"єр" спеціального дозволу на користування надрами №802 від 20.02.1997.

Водночас суд зазначає, що згідно з п.5 ч.3 ст.151 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник вказує про можливість анулювання спеціального дозволу шляхом подання позову Держгеонадрами до суду з підстав, протиправність яких є предметом розгляду у справі №240/13171/22.

Однак суд вказує, що правомірність, їх наявність та оцінка підстав звернення до суду Державної служби геології та надр України, а саме неусунення причин, що зумовили зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, які у свою чергу викладені, зокрема, у приписах й наказах Державної служби геології та надр України, будуть предметом дослідження в межах розгляду справи про анулювання спеціального дозволу.

Оскільки предметом позову у справі №240/13171/22 є припис Державної екологічної інспекції Поліського округу Державної екологічної інспекції України №234-2/2 від 19.05.2021 та наказ Державної служби геології та надр України №988 від 23.12.2021 "Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №802 від 20.02.1997", що у свою чергу є лише правом Державної служби геології та надр України приймати рішення про припинення права користування надрами в межах адміністративної процедури (судовому порядку).

Суд дійшов висновку, що підстав для забезпечення позову шляхом заборони Державній службі геології та надр України вчиняти дії, пов"язані із застосуванням заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру в судовому порядку, у суду немає.

В свою чергу, суд акцентує увагу на тому, що забезпечення позову шляхом заборони Державній службі геології та надр України вчиняти дії щодо звернення до суду з позовом про анулювання спеціального дозволу на користування надрами №802 від 20.02.1997, є порушенням ст.55 Конституції України, яка гарантує звернення до суду з метою захисту своїх прав і свобод, а також приписами ст.64 Конституції України, яка забороняє звужувати право на захист в суді. В такому випадку відбувається як суттєве обмеження права на судовий захист, так і суттєве звуження права на доступ до правосуддя.

Застосовуючи заходи забезпечення позову з підстав, які законом не передбачені, суд може втрутитися у компетенцію та повноваження Державної служби геології та надр України.

Дослідивши зміст поданої позивачем заяви судом встановлено, що в неї відсутнє достатнє та належне обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких воно звернулось до суду.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення даного позову.

Згідно з ч.5 ст.154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.8 ст.154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 243, 248, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

ухвалив:

1. У задоволенні заяви Товариства з додатковою відповідальністю "Березівський кар`єр" про забезпечення його позову до Державної служби геології та надр України та Державної екологічної інспекції Поліського округу Державної екологічної інспекції України про визнання протиправними та скасування наказів та припису, - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко