Справа № 140/6218/22
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року ЛуцькСправа № 140/6218/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернулася в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною бездіяльності, внаслідок якої позивача позбавлено права на отримання щомісячного підвищення до пенсії та додаткову пенсію; зобов`язання провести нарахування та виплату щомісячного підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат, відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров`ю в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, відповідно до статті 51 вказаного Закону, за період в межах строку позовної давності до настання обставин, за якими Закон пов`язує припинення таких виплат.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності, внаслідок якої позбавлено права на отримання щомісячного підвищення до пенсії та зобов`язання провести нарахування та виплату щомісячного підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат, відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період в межах строку позовної давності до настання обставин, за якими Закон пов`язує припинення таких виплат.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за а позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності, внаслідок якої позивача позбавлено права на додаткову пенсію та зобов`язання провести нарахування та виплату додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, відповідно до статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період в межах строку позовної давності до настання обставин, за якими Закон пов`язує припинення таких виплат; розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

В обґрунтування позову позивач вказала, що має статус особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, є непрацюючим пенсіонером, та постійно проживає в населеному пункті, який віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, а тому згідно зі статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на додаткову пенсію у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком. В лютому 2022 року позивач звернулася до відповідача із заявою про проведення нарахування та виплати додаткової пенсії відповідно до вказаної статті Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак повідомленням від 08 квітня 2022 року відповідач залишив заяву без задоволення з надуманих підстав.

Позивач вважає, що така бездіяльність є порушенням її майнових та соціальних прав, тому просила позов задовольнити.

У відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях відповідач позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Вказує, що виплата додаткової пенсії пенсіонерам, відповідно до статті 51 Закону №796-ХІІ проводиться в розмірах та порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України, що є чинним на сьогоднішній день.

З наведених вище підстав відповідач просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Враховуючи вимоги статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

Позивач проживає в селі Велика Глуша Камінь-Каширського району Волинської області, яке відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року №106, віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком і ця обставина не є спірною.

Згідно матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , позивачу виплачується додаткова пенсія, як особі, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 3) у розмірі 113,88 грн.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиплати додаткової пенсії, передбаченої статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», протиправною, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон №796).

Статтею 49 цього Закону передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.14 Закону №796-ХІІ для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали: постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3.

Таким чином, оскільки позивача віднесено до 3 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, то вона має право на одержання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, на підставі статті 51 цього Закону.

Відповідно до статті 51 Закону №796-XII (в редакції до прийняття Закону України №76-VIІІ від 28.12.2014) особам, віднесеним до категорії 3, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Рахом з тим, згідно із статтею 51 Закону №796-XII в редакції Закону України №76-VIІІ від 28.12.2014, особам, віднесеним до категорій 2, 3, 4 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3 статті 116 Конституції України, Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту. Згідно з бюджетними призначеннями Кабінет Міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог, зокрема постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до абзацу восьмого пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.02.2012 № 3-рп/2012 нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

З системного аналізу вищенаведених норм та встановлених обставин вбачається, що відповідач правомірно здійснює виплату додаткової пенсії позивачу у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно пункту 13 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року №1210, Щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується у таких розмірах:

1) особам, що належать до категорії 1:

з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: особам з інвалідністю І групи - 474,5 гривні; особам з інвалідністю II групи - 379,6 гривні; особам з інвалідністю III групи - 284,7 гривні;

для інших осіб з інвалідністю, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою:

особам з інвалідністю І групи - 341,64 гривні; особам з інвалідністю II групи - 227,76 гривні; особам з інвалідністю III групи - 170,82 гривні;

2) особам, що належать до категорій 2-4: особам, що належать до категорії 2, - 170,82 гривні; особам, що належать до категорії 3, - 113,88 гривні; особам, що належать до категорії 4, - 56,94 гривні.

Враховуючи наведене, питання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, врегульоване чинним законодавством, виплата проводиться згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , встановлена та виплачується додаткова пенсія, як особі, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 3) у розмірі 113,88 грн.

Таким чином, ГУ ПФУ Волинської області правомірно здійснює виплати позивачу додаткової пенсії у розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У рішенні Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011, яким було визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 4 розділу VІІ Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 23.12.2010 з наступними змінами, вказано, що Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Крім того, у даному рішенні Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

У рішенні від 25.01.2012 № 3-рп/2012 Конституційним Судом України визначено, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в пунктах 2,3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Даним рішенням Конституційного суду дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції, на основі і виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

З системного аналізу наведених рішень слідує, що при їх прийнятті Конституційний Суд України виходив із додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування у межах фінансових можливостей держави права кожного на достатній життєвий рівень.

При цьому, як відзначив Конституційний Суд України, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист (пункт 2.1 рішення від 26.12.2011 N 20-рп/2011).

З огляду на встановлене, суд вважає, що відповідач правомірно здійснював нарахування і виплату позивачу додаткової пенсії за статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, що, у свою чергу, вказує на відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що здійснюючи нарахування та виплату позивачу додаткової пенсії, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 243-246, 250, 263 КАС України, на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк