Справа № 460/40761/22
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
Рівненський окружний адміністративний суд в особі судді Зозулі Д.П., перевіривши виконання вимог статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою
до Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)
про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування постанов,-
ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), в якому просить суд:
- визнати дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Худова Андрія Валерійовича, що полягали у відкритті виконавчого провадження № 68316350 від 19.04.2022 неправомірними.
- визнати незаконною і скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Худова Андрія Валерійовича, про відкриття виконавчого провадження № 68316350 від 19.04.2022, яке було прийнято з порушенням Ст. 303 КУпАП.
- скасувати винесені постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Худова Андрія Валерійовича, як похідні від постанови про відкриття виконавчого провадження, та пов`язані наступні постанови:
Постанову ВП № 68316350 від 19.04.2022 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;
Постанову ВП № 68316350 від 19.04.2022 про стягнення виконавчого збору;
Постанову ВП № 68316350 від 12.05.2022 про арешт коштів боржника;
Постанову ВП № 68316350 від 04.07.2022 про розшук майна боржника, які винесені з порушенням чинного законодавства ст. 303 КУпАП «Не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення».
Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Суддею встановлено, що подана скарга не відповідає вимогам статей 160, 161 КАС України, а тому підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Частиною 1 статті 160 КАС України встановлено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Однак, в порушення вимог ч. 1 ст. 160 КАС України, ОСОБА_1 до суду подано не позовну заяву, а скаргу на дії та рішення державного виконаця.
Згідно приписів ч. 1.ст. 46 КАС України, сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.
Однак, у документі, що поданий ОСОБА_1 вказано: " особа, що подає скаргу" та "орган державної виконавчої служби".
Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.
Враховуючи наведене, при зверненні до суду, ОСОБА_1 не дотримано вимог ч. 1 ст. 46 КАС України, з урахуванням вимог п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, в тому числі не вказаного його реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта та ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача (якщо такі відомості відомі позивачу).
Окрім того, відповідно до вимог пунктів 6, 7, 9, 11 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються:
- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;
- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;
- у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;
- власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Таким чином, в порушення вказаних правових норм, поданий ОСОБА_1 до суду документ (скарга) не містить відомостей, визначених у пунктах 6, 7, 9, 11 ч. 5 ст. 160 КАС України.
Також, ОСОБА_1 оскаржує Постанову ВП № 68316350 від 19.04.2022 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; Постанову ВП № 68316350 від 19.04.2022 про стягнення виконавчого збору; Постанову ВП № 68316350 від 12.05.2022 про арешт коштів боржника; Постанову ВП № 68316350 від 04.07.2022, однак в супереч ч. 7 ст.161 Кодексу не додав суду оспорювані постанови; клопотання про їх витребування теж не подав.
Що стосується обставин вказаних у документі щодо відстрочення від сплати судового збору, а саме скрутний майновий стан ОСОБА_1 під час військових дій в Україні, то суду необхідно звернути увагу на таке.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті(ч.2 ст.8 Закону України "Про судовий збір").
Аналогічна норма права також викладена в частині 1 статті 133 КАС України, де зазначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
З наведених норм вбачається, що єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору є майновий стан позивача. При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.
Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі статтями 77, 133 КАС України покладається на заінтересовану сторону.
Однак, позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження важкого майнового стану, що свідчили б про неможливість або утруднення в сплати судового збору.
Системний аналіз статей 8, 124, 126, 129 Конституції України у взаємозв`язку із приписами статей 77, 90, 133 КАС України, дає підстави вважати, що при вирішенні питання щодо відстрочення від сплати судових витрат суд в кожному конкретному випадку з`ясовує наявність або відсутність підстав для такого відстрочення, враховуючи майновий стан сторони, а остання, в свою чергу, несе обов`язок доказування обставин на які посилається як на підставу для відстрочення сплати судового збору. В будь якому випадку КАС України передбачено виключно право, а не обов`язок суду, щодо відстрочення від сплати судового збору.
Крім цього, суддя звертає увагу на те, що відповідно до п.2 ч.3 ст.2 КАС України, усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.
Відтак, позивачу належить сплатити судовий збір за п`ять позовних вимог, серед яких три вимоги немайнового характеру та дві майнового, або надати належні та допустимими докази, на підтвердження складного майнового стану.
Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону).
Абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від установлено з 01.01.2022 прожитковий мінімум для працездатних осіб на рівні 2481,00 грн. на одну особу.
За змістом п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до адміністративного суду фізичною особою або фізичною особою - підприємцем адміністративного позову майнового характеру, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч.3 ст.6 Закону).
Щодо наведених відомостей про поновлення строку звернення до суду, то необхідно звернути увагу на наступне.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.287 КАС України у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 просить суд визнати протиправними дії державного виконавця та скасувати постанови, які були прийняті у квітні, травні та липні 2022 року. Вказує, що лише 10.07.2022 йому стало відомо про наявність спірних постанов, а відповідно до відбитку штемпеля поштового органу матеріали направлені до суду лише 09.09.2022.
Таким чином, позивачем подано позовну заяву після закінчення десятиденного строку для звернення до суду, з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про прийняття спірного рішення. Заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску - подано також не було.
У відповідності до ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Частиною 6 ст.161 цього Кодексу також передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Відтак, позивачу необхідно подати іншу заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.
Згідно частини 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Усуваючи недоліки скарги скаржнику необхідно привести її у відповідність до вимог ст. 161 КАС України, а саме визначити відповідача з дотриманням вимог ч.3 ст. 287 КАС України; подати іншу заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску; податидо суду оригінал документа про сплату судового збору у відповідному розмірі, із зазначенням реквізитів відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням позовних вимог немайнового характеру або надання обґрунтованого клопотання позивача та доказів, що підтверджує майновий стан позивача, що унеможливлює сплату судового збору; надання всіх оскаржуваних постанов.
Керуючись статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування постанов залишити без руху.
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя Д.П. Зозуля