Справа № 160/27154/21
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2022 року м. Дніпросправа № 160/27154/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 року (суддя Коренев А.О., м. Дніпро, повний текст рішення складено 14.02.2022 року) в справі №160/27154/21 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

в с т а н о в и в:

29.12.2021 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (далі по тексту позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач), в якому просило стягнути суму податкового боргу до бюджету у розмірі 23800,00 грн. з фізичної особи ОСОБА_1 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом зазначено, що позивач просив стягнути на користь державного бюджету податковий борг у сумі 23800,00 грн., який складається як із визначеної штрафної санкції згідно рішення про застосування фінансових санкцій № 000058/04-36-40-01/ НОМЕР_1 від 30.05.2017 року, по якій минув строк примусового стягнення суми як податкового боргу. С першої інстанції не досліджувалось питання щодо наявності у відповідача суми податкового боргу на день звернення до суду, рішення №000058/04-36-40-01/ НОМЕР_1 є таким з терміном сплати 03.07.2017 рік. Податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом. Строк давності за рішенням №000058/04-36-40-01/ НОМЕР_1 від 30.05.2017 року минув ще 03.07.2020 року, натомість позивач звернувся до суду лише 20.12.2021 року. Нестягнута вчасно сума податкового боргу визнається безнадійною. Апелянт вказувала, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога щодо наявності у відповідача боргу не формувалась податковим органом, відсутня.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, ОСОБА_1 має податковий борг у сумі 23800,00 грн, який виник, згідно рішення про застосування фінансових санкцій № 000058/04-36-40-01/ НОМЕР_1 від 30.05.2017 року, з терміном сплати 03.07.2017 року у сумі 23800,00 грн. Рішення про застосування фінансових санкцій № 000058/04-36-40-01/ НОМЕР_1 від 30.05.2017 року не оскаржене, узгоджене, сума штрафу добровільно не сплачена. Враховуючи наявність узгодженого податкового боргу, такий підлягає стягненню.

Встановлено, що ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець Кам`янською міською радою 17.01.2012 року, 22.05.2018 року прийнято рішення про припинення діяльності як фізичної-особи підприємця. Зроблено запис про припинення підприємницької діяльності, але не знято з обліку у ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

Встановлено, що 30.05.2017 року Головним управління ДФС у Дніпропетровській області на підставі матеріалів правоохоронних органів протокол про адміністративне правопорушення від 28.01.2017 року АА № 495892, прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № 000058/04-36-40-01/ НОМЕР_1 , яким до ФОП ОСОБА_1 за порушення ст. 15, ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», відповідно до ст. 17 Закону, застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу у розмірі 6800,00 грн. за продаж алкогольних напоїв (пива) особі, яка не досягла 18 років, 17000,00 грн. роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) без наявності відповідної ліцензії.

Рішення № 000058/04-36-40-01/ НОМЕР_1 від 31.05.2017 року направлене ФОП ОСОБА_1 та вручене їй 03.06.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення № 000058/04-36-40-01/ НОМЕР_1 від 31.05.2017 року не оскаржене в адміністративному чи судовому порядку, добровільно у термін 30-ти днів ФОП ОСОБА_1 суму штрафної санкції не сплачено.

Встановлено, що Дніпродзержинською об`єднаною ДПІ була сформована на виконання ст. 59 ПК України та направлена ОСОБА_1 податкова вимога форми «Ф» від 10.02.2014 року № 39-25 на суму 3091,00 грн. Вимога направлена засобами поштового зв`язку та не отримана відповідачем, наявний конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно частин 4, 5, 7 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України. У разі невиконання суб`єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду. Дії органів, які мають право контролю за реалізацією норм цього Закону, можуть бути оскаржені в місячний термін у судовому порядку.

Згідно п. 10 Порядоку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 02.06.2003 року № 790, у разі невиконання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду.

Таким чином, у відповідача було 30 днів для добровільної сплати суми штрафної санкції після його отримання, або оскарження рішення про застосування штрафної санкції у судовому порядку.

Враховуючи отримання рішення № 000058/04-36-40-01/ НОМЕР_1 від 31.05.2017 року ОСОБА_1 03.06.2017 року, кінцевим строком для добровільної сплати суми штрафної санкції є 03.07.2017 року. З 04.07.2017 року у контролюючого органу виникає підстава для стягнення суми штрафу на підставі рішення суду.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року № 1200 утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. Державна податкова служба є правонаступником прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року № 537 утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби. Реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком. Установлено, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби. Головне управління ДПС у Дніпропетровській області є правонаступником Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Вирішуючи питання строку звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частинами 1 -3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Вищеприведені норми встановлюють загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах. У разі коли профільною нормою, наприклад Податковим кодексом України не встановлено іншого строку звернення до суду то тільки у цьому разі застосовується загально визначений строк звернення до суду визначений за правилами КАС України.

Згідно п. 102.4 ст. 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Таким чином, встановлено строк у 1095 днів для звернення податкового органу до суду задля стягнення податково боргу.

Відповідно до абз. 11 п. 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про запобігання поширенню на території України коронавірус СОVID-19» від 11.03.2020 року № 211, якою з 12 березня до 3 квітня 2020 року на всій території України установлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 року № 239 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» у постанові № 211 в пункті 1 слова і цифри «до 3 квітня 2020 р.» замінено словами і цифрами «до 24 квітня 2020 р.». У подальшому, Кабінет Міністрів України 22 квітня 2020 року продовжив дію карантину до 11 травня 2020 року, а 04.05.2020 року - до 22 травня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» продовжено на всій території України дію карантину з 22 травня 2020 р. до 22 червня 2020 року.

Відповідно до п. 2 Змін, що вносяться до актів Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 17.06.2020 року № 500 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» у постанові № 392, із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 року № 480 у пункті 1 цифри і слово « 22 червня» замінено цифрами і словом « 31 липня».

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» від 22 липня 2020 р. № 641 (зі змінами та доповненнями) встановлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, з 1 серпня до 31 жовтня 2020 р., продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2».

Отже, передбачено, що податковий борг може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення боргу. Проте, абзацом 10 п. 52-2 підрозділу 11 розділу XX «Перехідні положення» ПК України визначено, що на період з 18 березня 2020 року дію пункту 102.4 ст. 102 ПК України не слід застосовувати. На період дії встановленого в Україні карантину, строк визначений пункту 102.4 ст. 102 ПК України не застосовується та не обмежується 1095 днями.

Слід зважати, що кінцевим строком для добровільної сплати ОСОБА_1 суми штрафної санкції є 03.07.2017 року, з 04.07.2017 року у контролюючого органу виникає підстава для стягнення суми штрафу на підставі рішення суду. 1095 днів від 04.07.2017 року закінчується 04.07.2020 року, у період дії абз. 10 п. 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України та запровадженого в Україні карантину, пов`язаного з боротьбою з СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2.

Верховний Суд у постанові від 22.09.2022 року у справі № 120/118/21-а вказував, що строк звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу, з урахуванням строків, визначених статтею 102 ПК України, складає 1095 днів з дня його виникнення, водночас, абзацом 11 пункту 52-2 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень ПК України (зі змінами, внесеними згідно Законом №591-ІХ) передбачено, що на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Суд бере до уваги висновки Верховного Суду, що викладені у постановах від 05.07.2022 року у справі № 160/18326/21 та від 18.05.2022 року у справі № 640/26239/20.

Суд апеляційної інстанції вказує, що доводи апеляційної скарги про те, що позивачем порушено строк звернення до суду з позовом, є безпідставними та не обґрунтованими. Слід враховувати законодавчу норму абзацу 11 пункту 52-2 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень ПК України, коли на період з 18 березня 2020 року зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 Кодексу.

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1. ст. 14, п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання. Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Також, відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно п. 59.1 ст. 59 У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога не формується та не надсилається у разі коли попереднього на певну суму податного боргу вже була сформована податкова вимога.

Відповідно до положень п. 95. 1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п. 102.1, п. 102.4 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Згідно ст. 111, ст. 112 ПК України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна. Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Положення наведених норм податкового законодавства обумовлюють висновок про те, що у спорах за позовом податкового органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню судами підлягає факт узгодженості грошового зобов`язання, зокрема факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу, тощо.

Отже, відбулось узгодження податкових зобов`язань, рішення про застосування фінансових санкцій № 000058/04-36-40-01/ від 31.05.2017 року отримане ОСОБА_1 03.06.2017 року, не оскаржене.

Згідно ст. 97 ПК України у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи. Особою, відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платника податків, зокрема, стосовно фізичної особи-підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, є така фізична особа.

Абзацом 2 п. 65.10.8. ст. 65 ПК України передбачено, що державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Тобто у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем, нараховані суми податкових зобов`язань, нараховані суми штрафних санкцій за порушення вчиненні під час провадження підприємницької діяльності фізичної особи-підприємцем, стягуються з фізичної особи.

Колегія суддів приходить до висновку, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області вірно визначено суму податкового боргу, додержано процедуру узгодження сум несплачених зобов`язань. Податковий борг відповідача є узгодженим та підлягає стягненню у встановлений ПК України спосіб.

Суд апеляційної інстанції при вирішенні спору керується правовою позицією Верховного Суду визначеною у постановах від 24.04.2020 року у справі №818/263/16, від 10.04.2020 року у справі №813/7758/14, від 21.11.2019 року у справі № 821/1126/16, 09.10.2019 року у справі №803/1101/15-а, від 09.06.2021 року у справі № 826/11119/18, від 09.06.2021 року у справі № 824/1311/15-а, від 12.07.2022 року у справі № 160/7345/20.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати повертаються у разі задоволення вимог апеляційної скарги. Повернення здійснених судових витрат у разі відмови стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, у задоволенні її вимог, непередбачене.

З огляду вищевказане, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 242, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 року в справі №160/27154/21 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова