Справа № 161/10471/22
Суддя: Філюк Т. М.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/239/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Октисюк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору інспектор з паркування Середюк Віталій Леонідович, про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення серії DMV №2213024 від 11 червня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Грибан Жанна Володимирівна звернулась до суду із позовною заявою до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору інспектор з паркування Середюк Віталій Леонідович, про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення серії DMV №2213024 від 11 червня 2022 року.

Позов обґрунтовує тим, що постановою серії DMV 2213024 від 11 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. Зі змісту вказаної постанови слідує, що особа, яка керувала автомобілем (водій) Kia Rio д.н.з. НОМЕР_1 , порушив правила зупинки, а саме, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини та створив перешкоду дорожньому руху, чим порушив п. 15,9 «ґ» ПДР України та ч.3 ст.122 КУпАП. Вимір здійснено ручним лазерним світловіддалеміром Bosch GLM500.

Вважає, що зупинка авто у вказаному місці відповідала усім вимогам Правил дорожнього руху, відповідала безпеці руху та не здійснювала жодних перешкод іншим учасникам дорожнього руху. Відповідно до п. 15.9 «ґ» зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга. Згідно фотографій з місця події, транспортний засіб розміщений на Т-образному перехресті проти бокового проїзду, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП.

З врахуванням викладеного, просить визнати дії інспектора з паркування Середюка В.Л про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП протиправними, визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради серії DMV №2213024 від 11 червня 2022 рокупро накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за порушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП,

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 серпня 2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання.

У відзиві на позовну заяву Департамент муніципальної варти Луцької міської ради (далі - Департамент) зазначає, що оскаржувана постанова складена правомірно та з дотриманням усіх вимог чинного законодавства. Транспортний засіб марки «Kia Rio» д.н.з. НОМЕР_1 був розміщений не проти бокового проїзду на Т-подібному перехресті, а знаходився ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини, а саме, на відстані 3,888 м., також зазначає, що дане Т-подібне перехрестя не містить суцільної лінії розмітки або розділювальної смуги, а отже в діях відповідача наявний склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, за ознаками зупинки у забороненому місці. На підставі наведеного Департамент просить в задоволенні позову відмовити.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, однак їхня неявка не перешкоджає розгляду справи, за наявними матеріалами.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просить у задоволенні позову відмовити з підстав,зазначених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату,час, місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд встановив, що 10 червня 2022 року о 16:09 за адресою м. Луцьк, вул. Крилова,7 інспектором з паркування ОСОБА_2 виявлено порушення водієм автомобіля марки Kia Rio д.н.з. НОМЕР_1 правил зупинки, а саме: здійснення зупинки транспортного засобу ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини та створив перешкоду дорожньому руху, чим порушено п. 15.9 «ґ» Правил дорожнього руху та ч. 3 ст. 122 КУпАП. Здійснивши фото фіксацію правопорушення, інспектор залишив на лобовому склі автомобіля повідомлення серії НОМЕР_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Вимір здійснювався ручним лазерним світловіддалеміром BOSCH GLM 500 (а.с. 27). За змістом вказаного повідомлення розгляд справи мав відбутись о 09 год. 00 хв. 11 червня 2022 року або відразу за наявності (присутності) особи, яка керувала транспортним засобом та здійснила правопорушення.

За результатами розгляду адміністративних матеріалів інспектор з паркування Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Середюк В.Л. виніс постанову серії DMV №2213024 від 11 червня 2022 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн (а.с.5,6).

Таким чином ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини та створення перешкоди дорожньому руху, чим порушено п. 15.9 «ґ» Правил дорожнього руху та ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Частиною 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями ч. 1 ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

У відповідності з п. 1.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) - ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п.1.9. ПДР України особи, які порушують правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Приписами підпункту "ґ" пункту 15.9. ПДР України встановлено, що зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно з п.1.10 ПДР України перехрестя це місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Відповідно до фотографій, здійснених під час виявлення правопорушення інспектором, а також доданих до відзиву на позовну заяву відповідачем, вбачається, що відстань від місця зупинки транспортного засобу до перехрещуваної проїзної частини становила 3,888 м., що є нижче встановленої допустимої межі, визначеної у п.15.9 «ґ`ПДРУкраїни.

Окрім того, на даній ділянці дороги в місці Т-подібного перехрестя проти бокового проїзду на даному перехресті відсутні суцільна лінія розмітки та розділювальна смуга, як і взагалі будь-яка інша дорожня горизонтальна розмітка в розумінні вимог розділу 34 ПДР України.

Як передбачено п.п.«ґ» п.2 ч.3 ст.265-4 КУАП для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду та Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Наданими відповідачем фотознімками зафіксовано транспортний засіб позивача на перехресті, де відсутня суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга. Припаркувавши автомобіль в недозволеному місці та значно звузивши проїзну частину (підтверджується фотознімками), зупинка та стоянка на яких призводить до зменшення пропускної здатності, позивач створив перешкоди дорожньому руху. Таким чином, дії позивача за ч.3 ст.122 КУАП в частині здійснення перешкоди дорожньому руху кваліфіковані вірно.

Отже відповідачем доведено порушення позивачем Правил дорожнього руху та вчинення позивачем інкримінованого правопорушення, а доводи останнього жодним чином не підтверджені та відхиляються судом.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 КУпАП, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. Відповідно до частини першої статті 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до статті 14-2 КУпАП).

Згідно зі статтею 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки) зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що надані відповідачем фотоматеріали є належним та допустимим доказом, у розумінні положень ст. 251 КУпАП, ст.ст.72,99 КАС України.

Разом з тим, жодних доказів, які б спростовували наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП, позивач суду не надав. Доводи, які викладені позивачем в адміністративному позові, як підстави для скасування оскаржуваної постанови, не знайшли свого підтвердження, спростовуються встановленими судом обставинами, дослідженими доказами, та нормами діючого законодавства.

Натомість відповідачем доведено належними доказами вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, наявності повноважень для складання оскаржуваної постанови та здійснення розгляду справи про адміністративне правопорушення у відповідності із законодавчо визначеним порядком.

За умовами ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні, наявність події та складу адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, у зв`язку з чим позовну заяву слід залишити без задоволення, а у скасуванні постанови - відмовити.

Керуючись статтями 6-10, 14, 72-77, 90, 132, 139, 159, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору інспектор з паркування Середюк Віталій Леонідович, про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення серії DMV №2213024 від 11 червня 2022 року - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Т.М. Філюк