Справа № 600/2215/22-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/2215/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі позивач ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі відповідач-1 або ГУ ПФУ в Чернівецькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області (далі відповідач-2 або ГУ ПФУ в Львівській області), в якому просить:

- скасувати рішення відділу обслуговування громадян №3 управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №42 від 31.05.2022, яким відмовлено в призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , до стажу роботи на пільгових умовах за списком №1 періоди роботи з 15.10.1993 до 15.07.1995, з 15.07.1995 до 01.03.1996, з 01.03.1996 до 01.10.1996, з 01.10.1996 до 07.10.1997, з 07.10.1997 до 01.11.1997, з 01.11.1997 до 01.06.2000, з 01.06.2000 до 01.12.2008, з 15.05.2012 до 13.01.2014 у подвійному розмірі;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рнокпп НОМЕР_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 з дня звернення із заявою про призначення пенсії - з 24.05.2022.

1.2. Ухвалою суду від 24.06.2022 року по справі відкрите спрощене провадження без повідомлення учасників справи.

1.3. Ухвалою суду від 20.10.2022 року залучено у цій справі у якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

2.1. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 1992 року працював на Маріупольському металургійному комбінаті «Азовсталь». Внаслідок збройної агресії Російської Федерації , яка почалась 24.02.2022 року, робота на комбінаті була призупинена, місто Маріуполь майже знищено та окуповано збройними формуваннями. Він був змушений евакуюватися в інші регіони України. Наразі є тимчасово переміщеною особою та проживає у місті Чернівці.

2.2. 24.05.2022 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (за списком №1) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Для призначення пенсії надав довідку від 04.05.2022 №03.03.01-322/к, видану ПРАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь»» про періоди роботи, посади, які він займав та умови праці, в яких працював, а також документи, що підтверджують особу.

2.3. Проте, рішенням відділу обслуговування громадян №3 управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №42 від 31.05.2022 відмовлено в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах (за списком №1) з тих підстав, що до пільгового стажу не зараховано період роботи з 22.07.1992 року по 31.12.2021 року, оскільки відсутні довідки про пільговий характер роботи та накази про атестації робочих місць за умовами праці.

2.4. Вказує, що з 07.05.2022 року він неодноразово звертався до ПРАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» із заявами в електронній формі на офіційну електронну адресу підприємства про подання йому уточнюючої довідки про проведення атестації робочих місць. Проте, наразі жодної відповіді підприємства ним не отримано. Відтак, він не згоден з відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 згідно зі статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

2.5. Наголошує, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі» встановив з 10.06.2021 року електронний облік трудової діяльності. Після того як ПФУ завершить роботи щодо включення відомостей про трудову діяльність працівників до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, трудові книжки видаються працівникам особисто під підпис. Роботи з оцифрування трудових мають бути виконані до 10.06.2026.

2.6. Окрім того, відповідно до ст. 7 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у випадку знаходження підприємства в районі активних бойових дій, роботодавець самостійно вирішує питання зберігання кадрових документів і може приймати рішення про видачу трудових книжок працівникам під підпис. Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладено на керівника підприємства.

2.7. Стверджує, що він не отримав трудову книжку на руки, оскільки місто Маріуполь наразі є тимчасово окупованою РФ територією. Проте дані його трудової книжки є в електронному вигляді на сайті ПФ України. Всі посади, що він займав у період роботи з 1994 по 2014 роки, знаходилися у Списках професій, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1.

Позиція відповідача-1

2.8. До суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з огляду на наступне.

2.9. Так зазначає, що відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається - працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

2.10. Відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 «Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» результати атестації робочого місця за умовами праці (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями за умови підтвердження документами відповідних умов праці до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

2.11. У відповідності до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній аркушів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Водночас, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

2.12. Згідно з наданими документами страховий стаж позивача становить 33 роки 6 місяців. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 22.07.1992 року по 31.12.2021 року, оскільки відсутні довідки про пільговий характер роботи та накази про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці.

2.13. На час звернення ОСОБА_1 до органів Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії, його пільговий страховий стаж не підтверджений, у зв`язку з чим йому відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Позиція відповідача-2

2.14. До суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача також зазначив, що у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

2.15. Так зазначає, що на підтвердження свого права на пільгову пенсію ОСОБА_1 до заяви, крім записів з електронної трудової книжки, додав довідку від 04.05.2022 № 03.03.01-322/к, видану ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь», однак, дані записи трудової книжки та довідки не містять записів щодо тривалості робочого дня та проведення атестації робочих місць, які є обов`язковими умовами для призначення пенсії на пільгових умовах.

2.16. При обґрунтуванні своїх позовних вимог ОСОБА_1 покликається на записи у своїй трудовій книжці. Однак, виходячи з вищенаведеного, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах цього недостатньо.

2.17. Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). Форма довідки затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 № 920. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

2.18. Отже, зарахування до пільгового стажу певних періодів роботи можливе лише у разі надання підприємством відповідної довідки, оскільки тільки підприємство на підставі первинних документів визначає умови і характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, найменування списків або їхні номери, куди включається цей період роботи. Довідка, уточнююча пільговий характер роботи є обов`язковим документом, оскільки в трудових книжках не зазначається у яких умовах працювали особи і чи були вони зайняті певними роботами або на певних виробництвах протягом повного робочого дня.

2.19. Таким чином, даних електронної трудової книжки недостатньо, зазначені записи не можуть підтвердити факт роботи ОСОБА_1 повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.02.2019 у справі № 337/1297/17.

2.20. Окрім цього, вказує, що нормативно-правовими актами не передбачено права на зарахування періодів роботи на пільгових умовах за списком № 1 у подвійному розмірі.

2.21. Також наголошує, що питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу. За таких обставин, адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

2.22. З огляду на викладене вище, вимоги позивача є безпідставними і не ґрунтуються на чинному законодавстві.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи та згідно аргументів сторін судом встановлено, що 24.05.2022 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Чернівецькій області щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-IV.

3.2. Однак, листом від 07.06.2022 року ГУ ПФУ в Чернівецькій області повідомлено позивача про прийняте 31.05.2022 року, в умовах розподілу та опрацювання звернень за принципом єдиної черги, рішення №42 про відмову у призначенні пенсії за віком.

3.3. Судом встановлено, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 24.05.2022 року, відповідно до екстериторіального розподілу єдиної черги завдань, рішення від 31.05.2022 року №42 про відмову у призначенні пенсії прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області.

Дослідженням вказаного рішення встановлено, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії з тих підстав, що до його пільгового стажу не зараховано період роботи з 22.07.1992 року по 31.12.2021 року, оскільки відсутні довідки про пільговий характер роботи та накази про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, у вказаному рішенні зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 33 роки 6 місяців 13 днів, пільговий стаж не підтверджений.

ІV. ПОЗИЦІЯ СУДУ

4.1. Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

4.2. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

4.3. Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

4.4. За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

4.5. Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

4.6. В силу частини 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

4.7. Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу, зокрема, з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок.

4.8. Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (далі - Порядок № 383), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 р. за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р. (приклади у додатках 1, 2).

4.9. Отже, необхідними умовами для виникнення права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факт перебування на посаді або виконання робіт, що містяться у списку №1.

4.10. Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637.

4.11. Водночас, суд звертає увагу на те, що згідно статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

4.12. Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637, в редакції, чинні на час подання позивачем заяви про призначення пенсії).

4.13. Так, відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

4.14. За відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі (пункт 17 Порядку №637).

4.15. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку №637)..

4.16. Крім того, відповідно до пункту 20 цього Порядку, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

4.17. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

4.18. Тобто, за приписами наведених норм уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

4.19. Суд також зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі» від 05.02.2021 року № 1217-IX (набрав чинності з 10.06.2021 року) статтю 48 Кодексу законів про працю викладно у такій редакції:

«Стаття 48. Облік трудової діяльності працівника

Облік трудової діяльності працівника здійснюється в електронній формі в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, визначеному Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

На вимогу працівника, який вперше приймається на роботу, трудова книжка оформляється роботодавцем в обов`язковому порядку не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу.

Власник або уповноважений ним орган на вимогу працівника зобов`язаний вносити до трудової книжки, що зберігається у працівника, записи про прийняття на роботу, переведення та звільнення, заохочення та нагороди за успіхи в роботі.

Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України»;

4.20. Окрім цього, вказаним Законом частину 3 статті 9 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування викладено в такій редакції:

«Страховий стаж обчислюється за даними, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, у тому числі за даними про трудову діяльність працівників, внесеними відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а за періоди, за які не внесені дані до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, - у порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше».

4.21. Також, наведеним Законом статтю 22 Закону № 1058-IV доповнити частиною п`ятою такого змісту:

« 5. Для здійснення доступу застрахованих осіб, страхувальників та інших осіб у випадках, передбачених законодавством, до інформації та послуг у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування забезпечується функціонування веб-порталу електронних послуг Пенсійного фонду.

Послуги, надання яких передбачає доступ до персональних даних про фізичну особу, реалізацію нею прав на пенсійне забезпечення, надаються за умови ідентифікації такої особи з використанням кваліфікованого електронного підпису або інших надійних засобів ідентифікації у порядку, що визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення».

4.22. Окрім того, відповідно до статті 7 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 року № 2136-IX у період дії воєнного стану порядок організації кадрового діловодства та архівного зберігання кадрових документів у районах активних бойових дій визначається роботодавцем самостійно, за умови забезпечення ведення достовірного обліку виконуваної працівником роботи та обліку витрат на оплату праці.

4.23. Судом у цій справі встановлено, що ОСОБА_1 з 22.07.1992 року працював на ПРАТ «Металургійному комбінат «Азовсталь», що знаходиться в місті Маріуполь.

4.24. Водночас, згідно довідки Берегометської селищної ради від 29.03.2022 року №7709- ОСОБА_1 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа.

4.25. При цьому, як наголошує позивач у позові з 1992 року він працював на Маріупольському металургійному комбінаті «Азовсталь». Внаслідок збройної агресії Російської Федерації, яка почалась 24.02.2022 року, робота на комбінаті була призупинена, місто Маріуполь майже знищено та окуповано збройними формуваннями. Він був змушений евакуюватися в інші регіони України. Окрім цього, стверджує, що він не отримав трудову книжку на руки, оскільки місто Маріуполь наразі є тимчасово окупованою РФ територією. Проте дані його трудової книжки є в електронному вигляді на сайті ПФ України. Всі посади, що він займав у період роботи з 1994 по 2014 роки, знаходилися у Списках професій, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1.

4.26. Як встановлено судом, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії з тих підстав, що до його пільгового стажу не зараховано період роботи з 22.07.1992 року по 31.12.2021 року, оскільки відсутні довідки про пільговий характер роботи та накази про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Щодо видачі довідок підприємствами, що знаходяться на непідконтрольній території, слід зазначити таке.

Згідно з частиною другою статті 14 Закону України від 20 березня 2003 року № 638-ІV «Про боротьбу з тероризмом» (зі змінами, внесеними Законом України від 05 червня 2014 року) у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від № 117-р від 02.02.2022 року) Маріупольский район Донецької області належать до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно із частинами 1, 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Отже, отримати відповідні уточнюючі довідки з вказаних підприємств в будь-який спосіб неможливо.

Відсутність у позивача можливості надання відповідачу уточнюючих довідок про пільговий стаж роботи підприємств, архіви яких знаходиться на непідконтрольній українській владі території не може бути підставою для відмови йому у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25.09.2018 року у справі № 242/65/17.

Водночас, як стверджує позивач та не заперечується відповідачами, для призначення пенсії він надав довідку від 04.05.2022 №03.03.01-322/к, видану ПРАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» про періоди роботи, посади, які він займав та умови праці, в яких працював, а також документи, що підтверджують особу.

4.28. При цьому, позивачем також надано відомості з веб-порталу електронних послуг Пенсійного фонду про періоди його трудової діяльності.

4.29. Судом встановлено, що відомості про періоди роботи позивача з 22.07.1992 року в ПРАТ «Металургійному комбінат «Азовсталь» повністю збігаються із відомостями про періоди роботи позивача, зазначені у довідці від 04.05.2022 року №03.03.01-322/к, виданій ПРАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь».

4.30. Як видно з матеріалів справи та згідно доводів позивача він звертався до ПРАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» із заявами в електронній формі на офіційну електронну адресу підприємства про подання йому уточнюючої довідки про пільговий характер роботи та про проведення атестації робочих місць, проте відповіді ним не отримано.

4.31. Суд звертає увагу на те, що загальновідомими є трагічні події, пов`язані із військовими діями на ПРАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь». Відтак, неможливість отримання позивачем, вказаних Головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області у рішенні від 31.05.2022 року №42 про відмову у призначенні пенсії, документів, обумовлена фізичною неможливістю.

4.33. Водночас, отримана позивачем довідка ПРАТ «Металургійному комбінат «Азовсталь» від 04.05.2022 року №03.03.01-322/к у поєднанні із відомостями, які наявні у базах даних Пенсійного фонду України, дають можливість оцінити та визначити як періоди трудової діяльності позивача, так і посади, які позивач займав, а також характер виконуваної роботи.

Слід зазначити, що у випадку, якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформації щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Така позиція суду узгоджується також із висновками Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, відповідно до яких, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Натомість, відповідач не здійснював ніяких запитів на підтвердження спірних періодів роботи позивача та не надав доказів які б ставили під сумнів дійсність внесених записів до трудової книжки та як наслідок правомірність не зарахування спірного періоду роботи до пільгового стажу роботи позивача.

4.34. Окрім цього стосовно не надання відомостей про проведення атестації робочого місця, то суд звертає увагу на те, що метою проведення атестації робочих місць є регулювання відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

4.35. Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. № 442 (далі Порядок № 442) та передбачає, що атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна ж мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

4.36. Атестація робочих місць відповідно до пункту 6 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць за умовами праці передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

4.37. Пунктами 8, 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць за умовами праці визначено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговими пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

4.38. Системний аналіз наведених вище приписів дає підстави стверджувати, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, зокрема, у зв`язку із зайнятістю на шкідливих умовах праці за Списком №1, є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Такими документами можуть бути карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

4.39. Відповідно до пункту 4 Порядку № 422 відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

4.40. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що наявність атестації робочого місця, не може бути визначальною обставиною, яка обумовлює право позивача на пільгову пенсію, оскільки працівник не несе відповідальності за не проведення атестації керівником підприємства та організації. Визначальною ознакою є факт роботи позивача на посадах із особливо шкідливими і важкими умовами праці, що передбачені в Списку № 1 та характер роботи, які дають підстави для призначення пільгової пенсії.

4.41. Верховний Суд сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 р. у справі № 520/15025/16-а зазначила, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до пункт «б» ст. 13 Закону № 1788-XII.

4.42. При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

4.43. Отже, суд вважає, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

4.44. Щодо належності посад, які займав позивач на ПРАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь», до переліку посад, які включені до Списку №1, суд зазначає наступне.

4.45. Так, Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, на протязі трудової діяльності ОСОБА_1 ПРАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» був затверджений Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 р. № 10, Постановами Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 11 березня 1994 р. № 162, від 16 січня 2003 р. № 36, від 24 червня 2016 р. № 461.

4.46. Дослідженням переліку посад, які були включені до Списку № 1, судом встановлено, що всі посади, які займав позивач на ПРАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь», належать до таких посад, а відтак період роботи на таких посадах надає право на отримання пільгової пенсії.

4.47. Враховуючи встановлені обставини та наведені правові норми, суд приходить до висновку, що час роботи ОСОБА_1 на ПРАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» у визначні ними у позовних вимогах спірні періоди, а саме з 15.10.1993 року по 15.07.1995 року, з 15.07.1995 року по 01.03.1996 року, з 01.03.1996 року по 01.10.1996 року, з 01.10.1996 року по 07.10.1997 року, з 07.10.1997 року по 01.11.1997 року, з 01.11.1997 року по 01.06.2000 року, з 01.06.2000 року по 01.12.2008 року, з 15.05.2012 року по 13.01.2014 року, підлягає зарахування до пільгового стажу роботи за Списком № 1.

4.48. Стосовно вимоги позивача про зарахування вказаних періодів до стажу роботи на пільгових умовах за списком №1 у подвійному розмірі, то суд вважає її безпідставною.

4.49. Так, абзацом 10 частини 3 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

4.50. Аналіз вищевказаних положень абзацу 10 частини 3 статті 24 Закону № 1058-IV свідчить про те, що за кожен рік роботи на роботах, які включені до Списку №1, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

4.51. Тобто, за кожен повний рік роботи за періоди з 15.10.1993 року по 15.07.1995 року, з 15.07.1995 року по 01.03.1996 року, з 01.03.1996 року по 01.10.1996 року, з 01.10.1996 року по 07.10.1997 року, з 07.10.1997 року по 01.11.1997 року, з 01.11.1997 року по 01.06.2000 року, з 01.06.2000 року по 01.12.2008 року, з 15.05.2012 року по 13.01.2014 року, до вказаного страхового стажу позивача, який становить 33 роки 6 місяців 13 днів, належить додатково зараховувати по одному року.

4.52. Водночас, вказані положення абзацу 10 частини 3 статті 24 Закону № 1058-IV не містять вказівки про те, що за кожен рік такої роботи додатково зараховується по одному року до страхового стажу, який дає право призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

4.53. Щодо звуження прав на отримання пенсії суд зазначає наступне.

4.54. Згідно з позицією Конституційного Суду України, яка висловлена у рішенні від 4 червня 2019 року № 2-р/2019 (пункти 3.1 та 3.2 мотивувальної частини) до основних обов`язків держави належить забезпечення реалізації громадянами соціальних, культурних та економічних прав; гарантування державою конституційного права на соціальний захист є однією з необхідних умов існування особи і суспільства; рівень соціального забезпечення в державі має відповідати потребам громадян, що сприятиме соціальній стабільності, забезпечуватиме соціальну справедливість та довіру до держави; гарантування державою цих прав, у тому числі права на пенсійне забезпечення як складової конституційного права на соціальний захист, має здійснюватися на основі Конституції України та у спосіб, що відповідає їй.

4.55. Основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012).

4.56. За будь-яких обставин сутність права на пенсійне забезпечення як складової частини конституційного права на соціальний захист не може бути порушена, а законодавче регулювання у цій сфері має відповідати принципам соціальної держави. Конституційний Суд України наголошував на необхідності дотримання вказаних принципів, зокрема, у Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011.

4.57. У справі Трегубенко проти України (заява № 61333/00, пункт 53) Суд вказав, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, зокрема інтерес суспільства та умови, передбачені законом. Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав суд, справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе індивідуальний і надмірний тягар.

4.58. Таким чином, позбавлення права на пенсію або звуження обсягу цього права має здійснюватися на підставі принципу верховенства права (закону, який не повинен суперечити принципам верховенства права має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм).

4.59. З аналізу вищенаведених норм, позиції Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини беззастережно вбачається, що збільшення пенсійного віку для отримання пенсії на пільгових умовах для осіб, які відпрацювали в особливих умовах, набули на момент підвищення пенсійного віку необхідний стаж, який передбачав право на пільгову пенсію, є звуженням цього права.

4.60. У контексті предмету спору, Європейським судом з прав людини сформовано підхід щодо застосування принципу належного урядування.

4.61. Так, в рішенні від 20 травня 2010 року у справі Лелас проти Хорватії (заява № 55555/08) ЄСПЛ наголосив, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків; ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу (пункт 74).

4.62. Отже, принцип належного урядування без сумніву є дотичним і до означених пенсійних спорів. Адже особа-пенсіонер чи майбутній пенсіонер, як приватна особа, не має у своєму розпорядженні ані державного апарату, ані владних функцій. Зоною відповідальності саме держави є те, щоб пенсії при призначені були правомірно нараховані та своєчасно поновлені й виплачені. І всі помилки та прорахунки в цій сфері є саме помилками, які могли з`явитись лише як наслідок порушення принципу неналежного урядування.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

5.2. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що відповідач-2, відмовляючи позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, діяв не на підставі Конституції та законів України.

5.3. Відповідачами не доведено правомірність своїх дій та оскаржуваного рішення, натомість з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача.

При цьому суд звертає увагу, що відповідачі при прийнятті оскаржуваних рішень не врахували обмеженість позивача в реалізації своїх права в силу окупації міста Маріуполь ворогуючої стороною. Наведене вимагає від усіх органів влади України розуміння ситуації та максимальне сприяння внутрішньо переміщеним особам в реалізації їх прав.

5.4. Щодо належного способу захисту суд зазначає наступне.

5.5. Так, враховуючи положення частини 2 статті 9 КАС України щодо права суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд вважає за необхідним у цій справі вийти за межі позовних вимог та з метою відновлення порушених прав позивача визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії від 31.05.2022 року №42.

5.6. Водночас щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію, суд зазначає наступне.

5.7. Так, призначення та визначення розміру пенсії, який підлягає виплаті на користь позивача, належить до дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду України.

5.8. Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що при прийнятті рішення відповідачем-2 щодо призначення позивачу пенсії відсутній адміністративний розсуд, оскільки розсуд передбачає повноваження обирати у конкретній ситуації з правомірних альтернатив відповідний правомірний варіант поведінки/рішення. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слів може, або.

5.9. У випадку, коли повноваження суб`єкта владних повноважень сформульовані через формулу дихотомії задоволити-відмовити, а фактично законодавство не передбачає альтернативи рішення при зверненні особи у разі виконання нею вимог закону, будь-які дискусії про дискреційні повноваження стають безпредметними. Встановити наявність чи відсутність умов дії норми не можна відносити до адміністративного розсуду.

5.10. Судом у цій справі встановлено, що час роботи ОСОБА_1 на ПРАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» у визначні ними у позовних вимогах спірні періоди, а саме з 15.10.1993 року по 15.07.1995 року, з 15.07.1995 року по 01.03.1996 року, з 01.03.1996 року по 01.10.1996 року, з 01.10.1996 року по 07.10.1997 року, з 07.10.1997 року по 01.11.1997 року, з 01.11.1997 року по 01.06.2000 року, з 01.06.2000 року по 01.12.2008 року, з 15.05.2012 року по 13.01.2014 року, підлягає зарахування до пільгового стажу роботи за Списком № 1.

5.11. Калькуляцією вищевказаних періодів судом визначено, що пільговий стаж ОСОБА_1 на пільгових умовах по Списку №1 сумарно становитиме більше 10 років, що у сукупності із досягненням відповідно пенсійного віку (50 років 30.05.2022 року) свідчить про наявність у ОСОБА_1 права на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1.

5.12. Водночас, суд наголошує на безпідставності вимог про призначення пенсії з 24.05.2022 року (дати звернення із заявою про призначення пенсії), оскільки згідно пункту 1 частини 1 статі 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

5.13. Відтак, суд у цій справі вважає, що позивачу належить призначити пенсії з 31.05.2022 року, тобто з дня, що настає за днем досягнення позивачем пенсійного віку (50 років).

5.14. Відтак, враховуючи положення частини 3 статті 245 КАС України щодо права суду зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась до суду, суд у цій справі вбачає за належне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 з 31.05.2022 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

5.15. Окрім цього, суд прийшов до висновку про те, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на пільгових умовах за списком №1 періоди роботи з 15.10.1993 до 15.07.1995, з 15.07.1995 до 01.03.1996, з 01.03.1996 до 01.10.1996, з 01.10.1996 до 07.10.1997, з 07.10.1997 до 01.11.1997, з 01.11.1997 до 01.06.2000, з 01.06.2000 до 01.12.2008, з 15.05.2012 до 13.01.2014 у подвійному розмірі.

5.16. Натомість, суд у цій справі вбачає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області за кожен повний рік роботи ОСОБА_1 за періоди з 15.10.1993 року по 15.07.1995 року, з 15.07.1995 року по 01.03.1996 року, з 01.03.1996 року по 01.10.1996 року, з 01.10.1996 року по 07.10.1997 року, з 07.10.1997 року по 01.11.1997 року, з 01.11.1997 року по 01.06.2000 року, з 01.06.2000 року по 01.12.2008 року, з 15.05.2012 року по 13.01.2014 року, до страхового стажу додатково зараховувати по одному року.

5.17. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов підлягає задоволенню частково з підстав, викладених у його мотивувальній частині.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

6.2. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією №37983282 від 21.06.2022 року.

6.3. У зв`язку із тим, що цей позов задоволено частково, суд стягує порівну з відповідачів на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 496,20 грн. (пропорційно задоволеним вимогам) за рахунок їх бюджетних асигнувань.

6.4. Доказів понесення інших витрат суду надано не було.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії від 31.05.2022 року №42.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецької області зарахувати до стажу ОСОБА_1 , який дає право призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, періоди роботи з 15.10.1993 року по 15.07.1995 року, з 15.07.1995 року по 01.03.1996 року, з 01.03.1996 року по 01.10.1996 року, з 01.10.1996 року по 07.10.1997 року, з 07.10.1997 року по 01.11.1997 року, з 01.11.1997 року по 01.06.2000 року, з 01.06.2000 року по 01.12.2008 року, з 15.05.2012 року по 13.01.2014 року.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецької області призначити ОСОБА_1 з 31.05.2022 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058-ІV.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецької області за кожен повний рік роботи ОСОБА_1 за періоди з 15.10.1993 року по 15.07.1995 року, з 15.07.1995 року по 01.03.1996 року, з 01.03.1996 року по 01.10.1996 року, з 01.10.1996 року по 07.10.1997 року, з 07.10.1997 року по 01.11.1997 року, з 01.11.1997 року по 01.06.2000 року, з 01.06.2000 року по 01.12.2008 року, з 15.05.2012 року по 13.01.2014 року, до страхового стажу додатково зараховувати по одному року.

6. В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

7. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області судові витрати у вигляді сплаченого згідно квитанції №37983282 від 21.06.2022 року судового збору у розмірі 248 (двісті сорок вісім) грн 10 коп. та за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області судові витрати у вигляді сплаченого згідно квитанції №37983282 від 21.06.2022 року судового збору у розмірі 248 (двісті сорок вісім) грн 10 коп.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач-1 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (м. Чернівці, площа Центральна, буд. 3, ).

Відповідач-2 Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області (м. Львів, вул. Митрополита Андрея, буд. 10, ).

Суддя О.В. Анісімов