Справа № 755/158/22
Суддя: Арапіна Н. Є.
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/158/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Чорною В.А.

за участю

представника третьої особи Шарикова Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за адміністративним позовом громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області за участю третьої особи Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення з України та заборону в`їзду в Україну,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області за участю третьої особи Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення з України та заборону в`їзду в Україну. Свої вимоги мотивував тим, що у рішенні від 25 листопада 2021 року відсутні відомості про повідомлення позивача про його права та обов`язки, не ознайомлено з вимогами ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», не повідомлено підстави прийняття рішення. Крім того, позивач звертався до відповідача із заявою про надання йому статусу особи, яка потребує тимчасового захисту, оскільки йому та його сім`ї загрожує небезпека життю та здоров`ю, яка не була розглянути та взята до уваги при прийняття спірного рішення. Також у спірному рішенні зазначено, що позивач не перебуває у статусі підозрюваного чи обвинуваченого. У зв`язку з чим просить визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області від 25 листопада 2021 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни, скасувати заборону на в`їзд на територію України.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю. Представництво інтересів здійснював Мірошник О.М.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи Шариков Д.В. в судовому засіданні позовоні вимоги не визнав повністю з підстав, викладених у письмових поясненнях.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та є громадянином Російської Федерації (а.с. 15-16).

25 листопада 2021 року головним спеціалістом відділу протидії нелегальній міграції управління міграційного контролю протидії нелегальної міграції та реадмісії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області Михайлом Григоровим прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 в країну походження та зобов`язано його покинути територію України у термін до 04 грудня 2021 року (а.с. 10-12).

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області від 25 листопада 2021 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни, скасувати заборону на в`їзд на територію України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у рішенні від 25 листопада 2021 року відсутні відомості про повідомлення позивача про його права та обов`язки, не ознайомлено з вимогами ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», не повідомлено підстави прийняття рішення. Крім того, позивач звертався до відповідача із заявою про надання йому статусу особи, яка потребує тимчасового захисту, оскільки йому та його сім`ї загрожує небезпека життю та здоров`ю, яка не була розглянути та взята до уваги при прийняття спірного рішення. Також у спірному рішенні зазначено, що позивач не перебуває у статусі підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Представник відповідача скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, відповідно до якого позовні вимоги не визнав повністю, оскільки на момент прийняття спірного рішення позивач не звертався із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту. Крім того, на території країни громадянської належності позивача, як на момент прибуття в Україну так і на момент звернення до суду відсутні збройні конфлікти та в доповідях міжнародних неурядових організацій відсутня інформація про порушення основоположних прав і свобод або системне порушення прав людини в країні громадянської належності позивача. Крім того, рішення про примусове повернення іноземця з України, першочергово має виконуватись у добровільному порядку, і враховуючи зміст оскаржуваного рішення, позивач може повернутися не лише до країни походження, а також і до третьої країни.

Представник третьої особи скористався процесуальним правом подачі письмових пояснень на позовну заяву, відповідно до яких заперечував проти задоволення позовних вимог повністю, оскільки 25 листопада 2021 року надійшло подання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 25 листопада 2021 року № 15096/55/01-2021 про скасування дозволу на імміграцію, посвідки на постійне проживання, примусове повернення/ видворення та заборону в`їзду на територію України. В цьому поданні вказано, що відповідно до стратегії боротьби з організованою злочинністю, схваленої розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2020 року № 1126-р, в умовах складного безпекового середовища навколо України та криміногенної ситуації всередині держави організована злочинність становить пряму загрозу для національної безпеки. Підставою для направлення Департаментом подання послугувало те, що відповідно до наявної інформації з метою легалізації на територію України прибув позивач, який є учасником організованої злочинної групи, що вчиняє тяжкі та особливо тяжкі злочини. За період перебування на території України позивач перевірявся на причетність до скоєння тяжких та особливо тяжких злочинів в рамках кримінального провадження № 0012502 від 25 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Своїми безпосередніми діями позивач створює реальну загрозу національним інтересам, національній безпеці, порушує права і свободи людини і громадянина, сприяє дестабілізації суспільно-політичної обстановки в Україні та поширює вплив організованої злочинності на процеси, що відбуваються в економічній, політичній, суспільній сферах, а також в умовах виконання покарань. Наданий позивачем диск з відеозаписом не містить відомостей щодо предмету доказування.

На підтвердження письмових пояснень представник третьої особи надав суду подання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 25 листопада 2021 року № 15096/55/01-2021 про скасування дозволу на імміграцію, посвідки на постійне проживання, примусове повернення/ видворення та заборону в`їзду на територію України (а.с. 47-49).

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Згідно пункту 14 частини 1 статті 1 Закону № 3773-VI нелегальний мігрант - це іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 цього Закону визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Згідно частини 3 статті 3 вказаного Закону зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 23 Закону № 3773-VI передбачено, що нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 3773-VI, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Отже, іноземець або особа без громадянства підлягає примусовому поверненню в країну походження за рішенням уповноваженого на це органу виключно за умови наявності у їх діях ознак порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або якщо вони суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду.

Згідно ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється: в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні; якщо при клопотанні про в`їзд в Україну така особа подала про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи; якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі; якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, органів доходів і зборів та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні; якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну; якщо така особа намагається здійснити в`їзд через контрольні пункти в`їзду-виїзду на тимчасово окуповану територію без спеціального дозволу або така особа під час попереднього перебування на території України здійснила виїзд із неї через контрольний пункт в`їзду-виїзду.

Порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України визначає Інструкція про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150 (далі - Інструкція).

Пункт 1.6 Інструкції вказує, що підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців за межі України є: дії іноземців, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; дії іноземців, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні.

Судом встановлено, що спірне рішення прийнято на підставі подання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 25 листопада 2021 року № 15096/55/01-2021 про скасування дозволу на імміграцію, посвідки на постійне проживання, примусове повернення/ видворення та заборону в`їзду на територію України.

Крім того, будь-яких належних та допустимих доказів про звернення позивача із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту позивачем не надано.

Щодо відсутності відомостей про не повідомлення позивача про його права та обов`язки, не ознайомлення позивача з вимогами ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», не повідомлення підстави прийняття рішення, судом не встановлено порушення вимог розділу ІІ Інструкції «Порядок дій посадових осіб органів ДМС, органів охорони державного кордону та органів СБУ під час прийняття рішень про примусове повернення іноземців до країни походження або третьої країни».

Тому, за встановлених обставин суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області за участю третьої особи Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення з України та заборону в`їзду в Україну.

Керуючись ст. 129 Конституції України, Законом України «Про імміграцію», Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України 23 квітня 2012 року № 353/271/150, ст.ст. 2, 5, 6, 30, 72-77, 139, 241, 246, 255, 288, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області за участю третьої особи Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення з України та заборону в`їзду в Україну відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 01 листопада 2022 року.

Суддя Н.Є.Арапіна