Справа № 640/13824/22
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2022 року м. Київ №640/13824/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доДержавної податкової служби України
провизнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії
встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби України, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України та зобов`язати Державну податкову службу України внести в Державний реєстр (поновити в Державному реєстрі) фізичних осіб - платників податків реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , присвоєний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_1 . На початку 2022 року при налаштуванні додатку «Дія» та перевірці даних про податковий номер (РНОКПП) позивачем було виявлено помилку, а саме - даних про РНОКПП ОСОБА_1 сервісом «Дія» виявлено не було, у зв`язку з чим він і звернувся до Державної податкової служби України. Однак, при зверненні до податкових органів щодо дійсності реєстраційного номера облікової картки платника податків отримано інформацію, що РНОКПП ОСОБА_1 анульовано у зв`язку з його нібито смертю, з посиланням на те, що до Державного реєстру актів цивільного стану громадян внесено дані про смерть ОСОБА_1 . Зазначені дії відповідача позивач вважає протиправними.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що Каховським відділом ДРАЦС у Каховському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було передано Головному управлінню Державної податкової служби у м. Києві повідомлення про громадянина, який помер. До зазначеного повідомлення було внесено інформацію про особу, яка померла з прізвищем, іменем, по батькові ОСОБА_2 , датою народження ІНФОРМАЦІЯ_3 та датою смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . На момент отримання від Каховського відділу ДРАЦС у Каховському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомлення про громадян, які померли, в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків була зареєстрована фізична особа з прізвищем, іменем, по батькові: ОСОБА_3 (українською мовою), датою народження ІНФОРМАЦІЯ_3 . Фізичній особі - платнику податків ОСОБА_3 було присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . Іншої особи із схожими даними (стосовно прізвища, імені, по батькові, дати народження) в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків зареєстровано не було.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, в 2014 році отримав картку платника податків про присвоєння йому податкового номера (реєстраційного номера облікової картки платника податків (РНОКПП)) НОМЕР_1 .

На початку 2022 року при налаштуванні додатку «Дія» та перевірці даних про податковий номер (РНОКПП) позивачем виявлено помилку, а саме - даних про РНОКПП ОСОБА_1 сервісом «Дія» виявлено не було.

При зверненні до податкових органів щодо дійсності реєстраційного номера облікової картки платника податків позивачем отримано інформацію, що РНОКПП ОСОБА_1 анульовано у зв`язку з його нібито смертю. Тобто, до Державного реєстру актів цивільного стану громадян внесено дані про смерть ОСОБА_1 , у зв`язку з чим РНОКПП було анульовано.

Так, згідно листа № 40359/47739-33-22/19.3.1 від 27 травня 2022 року Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України у відповідь на адвокатський запит повідомлено, що відповідно до інформації Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), проведеною перевіркою за відомостями Реєстру не виявлено актового запису про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Водночас виявлено актовий запис про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений 21 червня 2016 року Каховським відділом ДРАЦС у Каховському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Отже, РНОКПП ( ОСОБА_1 ) був анульований податковими органами України в зв`язку з внесенням (наявністю) даних про смерть фізичної особи ОСОБА_2 (іншої особи зі схожими анкетними даними).

Проте, на звернення позивача Державною податковою службою України відмовлено у поновленні реєстраційного запису щодо рнокпп ОСОБА_1 .

Вважаючи такі дії відповідача протиправними позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з статтями 63 та 70 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ із змінами і доповненнями (далі ПКУ) та пункту 3 розділу IV Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 вересня 2017 року №822 (далі - Положення) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року №236 (далі - Положення) Центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику є Державна фіскальна служба України (далі - ДФС).

Крім того, наказом Міністерства фінансів України від 24 лютого 2015 року № 210, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 березня 2015 року за № 278/26723, затверджено Порядок обробки персональних даних у базі персональних даних - Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (далі - Порядок № 210).

Пунктом 1 Розділу 1 Порядку № 210 передбачено, що цей Порядок розроблено з метою встановлення загальних вимог до організаційних та технічних заходів захисту персональних даних під час їх обробки у базі персональних даних - Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (далі - ДРФО), який формує та веде Державна фіскальна служба України (далі - ДФС).

Згідно пункту 6 Розділу 1 Порядку №210 володільцем бази персональних даних ДРФО є ДФС.

Відповідно до пункту 7 Розділу 1 Порядку №210 передбачено, що персональні дані у базі персональних даних - ДРФО обробляються за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ДРФО (далі - ІТС ДРФО).

Пунктом 8 Розділу 1 Порядку №210 передбачено, що під обробкою персональних даних фізичної особи - платника податків розуміється будь-яка дія або сукупність дій, здійснюваних в ІТС ДРФО, які пов`язані із збиранням, реєстрацією, накопиченням, зберіганням, адаптуванням, зміною, відновленням, використанням та поширенням, знеособленням, знищенням відомостей про фізичну особу.

Згідно пункту 9 Розділу 1 Порядку №210 місцезнаходження бази персональних даних ДРФО: АДРЕСА_2 .

Крім того, пунктом 1 Розділу 3 Порядку №210 передбачено, що відповідно до мети обробки до складу персональних даних ДРФО включаються такі дані про фізичних осіб:

- реєстраційний номер облікової картки платника податків: прізвище, ім`я, по батькові: дата народження;

- місце народження (країна, область, район, населений пункт); місце проживання;

- для іноземців: громадянство та номер, що використовується під час оподаткування в країні громадянства;

- джерела отримання доходів;

- об`єкти оподаткування;

- суми нарахованих та/або отриманих доходів;

- суми нарахованих та/або сплачених податків;

- інформація про податкову знижку та податкові пільги платника податків; серія, помер свідоцтва про народження, паспорта (аналогічні дані іншого документа, що посвідчує особу), ким і коли виданий;

- інформація про фізичних осіб, які померли.

Згідно з пунктом 11 розділу VII Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 вересня 2017 року № 822 (далі - Положення № 822), у разі виявлення помилок, порушень чи неточностей щодо внесення прізвища, імені, по батькові, дати чи місця народження, місця проживання тощо, допущених при реєстрації фізичної особи у Державному реєстрі, виправлення даних здійснюється шляхом внесення змін до Державного реєстру на підставі Заяви про внесення змін. Після виправлення помилок реєстраційний номер облікової картки платника податків не змінюється.

Контролюючий орган може змінити реєстраційний номер Облікової картки, якщо порушення чи неточності не можна усунути шляхом внесення змін відповідно до абзацу першого пункту 13 розділу VII Положення № 822. Така зміна проводиться після перевірки чи з`ясування обставин допущення помилки, виявленої контролюючим органом самостійно чи за результатами розгляду звернення фізичної особи - платника податків. Про виявлення такого факту або про результати розгляду звернення контролюючий орган інформує фізичну особу - платника податків.

Як встановлено судом, Каховський відділ ДРАЦС у Каховському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направив на адресу Головного управління Державної податкової служби України у м. Києві повідомлення про померлих громадян, відповідно до якого наявний актовий запис про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В той же час, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , повторно виданого 26 квітня 2016 року відділом РАЦС м. Стерлітамак Республіки Башкортостан (РФ), ІНФОРМАЦІЯ_3 народився « ОСОБА_4 » (російська мова).

В 2014 році ОСОБА_5 було отримано громадянство України та документовано паспортом громадянина України з прізвищем « ОСОБА_6 ».

Після реєстрації 30 серпня 2014 року шлюбу з громадянкою ОСОБА_7 ОСОБА_5 змінив прізвище на « ОСОБА_8 », та з моменту реєстрації шлюбу по теперішній час його прізвище « ОСОБА_8 ». Дана інформація підтверджується листом № 219/4.1-48 від 11 травня 2022 року Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Тобто, інформація про смерть фізичної особи з прізвищем « ОСОБА_9 » станом на 21 червня 2016 року внесена до Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище з 30 серпня 2014 року - ОСОБА_6 ) помилково, а відтак, позов підлягає задоволенню судом.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у п.п. 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною другою цієї статті захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина друга статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

При цьому, суд вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність належним чином не перевіривши доводи заявника та не вчинивши дії щодо поновлення в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків реєстраційного номеру облікової картки платника податків НОМЕР_1 , присвоєного ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України щодо не розгляду належним чином звернення ОСОБА_1 та не вчинення дій щодо поновлення в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків реєстраційного номеру облікової картки платника податків НОМЕР_1 , присвоєного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1

та зобов`язати Державну податкову службу України внести в Державний реєстр відомості щодо поновлення в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків реєстраційного номеру облікової картки платника податків НОМЕР_1 , присвоєного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 992,40 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко