Справа № 580/170/20
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 580/170/20

адміністративне провадження № К/990/22256/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І.В.,

суддів: Шишова О.О., Яковенка М.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року (головуючий суддя: Кульчицький С.О.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року (колегія суддів: Файдюк В.В., Мєзєнцев Є.І., Собків Я.М.) у справі №580/170/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Черкаській області, Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним і скасування наказу, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

У січні 2020 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач 1), Головного управління ДФС у Черкаській області (далі - відповідач 2), Державної податкової служби України (далі - відповідач 3), Головного управління ДПС у Черкаській області (далі - відповідач 4) в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідачів по включенню фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік;

- визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління ДФС у Черкаській області від 07.03.2019 № 498 "Про проведення документальної планової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 ";

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Черкаській області щодо проведення з 27.05.2019 планової невиїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_1 та складання за її результатами акта перевірки від 24.06.2019 №361/23-00-13-0214/ НОМЕР_1 .

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, указав, що відповідно до критеріїв відбору платників податків фізичних осіб-підприємців, визначених Порядком №524, позивач відноситься до платників податків високого ступеню ризику, а тому його правомірно включено до плану-графіку документальних планових перевірок на 2019 рік; Головним управлінням ДФС у Черкаській області дотримано строк та порядок включення позивача до плану-графіку перевірок, оскільки відповідний план-графік проведення перевірок затверджено в.о. Голови Державної фіскальної служби України 20 грудня 2018 року та розміщено на сайті ДФС; відповідачем дотримано вимоги ПК України щодо порядку повідомлення платника про проведення документальної невиїзною перевірки; наявність акта перевірки не створює жодних перешкод для діяльності платника податків, що зумовлює відсутність порушень у реалізації охоронюваних законом інтересів особи.

Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи установлено:

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 05 січня 1998 року; місце проживання: АДРЕСА_1 .

З інформації, яка міститься на офіційному сайті ДФС України, вбачається, що до плану-графіка проведення документальних перевірок на 2019 рік включено, зокрема, ОСОБА_1 . Вказана обставина також встановлена рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року у справі №580/2466/19, що набрало законної сили 05 жовтня 2020 року.

07 березня 2019 року Головним управлінням ДФС у Черкаській області винесено наказ №498, згідно якого вирішено провести документальну планову невиїзну перевірку фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 з 27 травня 2019 року тривалістю 10 робочих днів на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст. 75, 77, 79, 82 Податкового кодексу України та відповідно до плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік. У разі відсутності відомостей про отримання фізичною особою-платником податків ОСОБА_1 наказу та повідомлення про проведення перевірки, перевірка розпочнеться через 10 календарних днів з дати отримання відомостей про вручення наказу, але не раніше 27 травня 2019 року. Перевірку провести за період діяльності з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року з урахуванням ст. 102 Податкового кодексу України з метою дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та за період діяльності з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2018 року з метою дотримання вимог законодавства з питань нарахування та сплати єдиного соціального внеску.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №262 поштове відправлення подано на поштове відділення 11 березня 2019 року, проте повернуто відправнику за закінченням встановленого терміну зберігання.

Судом установлено, що згідно податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік ФОП ОСОБА_1 задекларувала доходи в сумі 88 400 620,00 грн та витрати в розмірі 88 288 982,32 грн, загальна сума витрат у складі доходів складає 99,87 %.

Відповідно до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік позивачем задекларовано доходи в сумі 115 471 392,00 грн та витрати в розмірі 115 255 761,32 грн, загальна сума витрат у складі доходів складає 99,81 %.

Згідно з податковою декларацією про майновий стан і доходи за 2018 рік ФОП ОСОБА_1 задекларувала доходи в сумі 150 394 347,78 грн та витрати в розмірі 150 039 802,32 грн, загальна сума витрат у складі доходів складає 99,76 %.

Як установлено судом першої інстанції, включенню, зокрема, позивача, до плану-графіку документальних планових перевірок передував аналіз діяльності підприємств платників податків, про що складено відповідну інформаційно-аналітичну довідку.

Як убачається з інформаційно-аналітичної довідки щодо діяльності самозайнятої особи, яка включається до плану-графіка проведення документальних перевірок на 2019 рік, ОСОБА_1 має високий ступінь ризику щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи (арк. 213 т. 1).

Судом установлено, що план-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік сформовано згідно з вимогами наказу Міністерства фінансів України від 02 червня 2015 року, затвердженого в.о. Голови Державної фіскальної служби України (арк. 196, 197) 20 грудня 2018 року та розміщено на сайті ДФС.

Крім того, під час судового розгляду адміністративної справи №580/2466/19 Черкаським окружним адміністративним судом у рішенні від 28 жовтня 2019 року в адміністративній справі №580/2466/19, що набрало законної сили 05 жовтня 2020 року, встановлено, що на офіційному сайті ДФС України розміщено план-графік проведення документальних перевірок на 2019 рік (з урахуванням коригування) (http://sfs.gov.ua/diyal№ist-/pla№i-ta-zviti-roboti-/362017.htm), згідно з яким до такого плану включено ОСОБА_1 , місяць перевірки - 5.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

ФОП ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення.

Позивач зазначає, що судом апеляційної інстанції при ухваленні постанови у справі не були враховані висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 12.08.2020 у справі №160/2116/19, від 06.08.2019 у справі №520/8681/18, від 29.07.2021 у справі №540/1899/19, від 21.07.2022 у справі №640/30785/20, від 22.04.2021 у справі №813/2957/17, від 21.12.2021 у справі №320/833/20, від 11.06.2021 у справі №814/1220/16 у подібних правовідносинах.

Указує на неправильне застосування судами попередніх інстанцій п. 102.1 ст. 102, п.п. 42.2, 42.4 ст. 42, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.1 ст. 77 ПК України. Скаржник зазначає, що відповідачами протиправно включено позивача до плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік. Крім того, Головним управлінням ДФС у Черкаській області не дотримані умови та порядок проведення перевірки, оскільки позивач включена до плану-графіка проведення виїзної перевірки платників податків на 2019 рік, а наказом від 07.03.2019 № 498 відповідачем призначено невиїзну перевірку. Позивач указує також, що про призначення документальної планової невиїзної перевірки дізналася після її закінчення.

Відповідачем до Суду не подано відзив на касаційну скаргу.

Верховний Суд ухвалою від 22.09.2022 відкрив касаційне провадження у цій справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами підпункту 14.1.164 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України план - графік документальних виїзних перевірок - це перелік платників податків, що підлягають плановій перевірці контролюючими органами у відповідний період календарного року.

Відповідно до п. 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п.п. 75.1.2. п. 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Відповідно до п. 77.1 статті 77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Згідно з п. 77.2 статті 77 цього ж Кодексу до плану-графіку проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

На виконання вказаної норми розроблено Порядок формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, затверджений наказом Міністерства фінансів України 02 червня 2015 року №524 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 07 вересня 2020 року №548) (далі по тексту - Порядок №524).

За п. 1 Розділу ІІ Порядку № 524 план-графік проведення документальних планових перевірок платників податків (додаток 1) та проект коригування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків (додаток 2) складаються з чотирьох розділів:

- розділ I. Документальні планові перевірки платників податків - юридичних осіб;

- розділ II. Документальні планові перевірки фінансових установ, постійних представництв та представництв нерезидентів;

- розділ III. Документальні планові перевірки платників податків - фізичних осіб;

- розділ IV. Документальні планові перевірки платників податків - юридичних осіб з питань правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до Додатку 1 Порядку № 524, бланк плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на відповідний рік має містити такі колонки: 1) код області; 2) код за ЄДРПОУ чи реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта; 3) повне найменування платника податків (П. І. Б. платника податків - фізичної особи); 4) розділ, підрозділ, група; 5) запланована документальна перевірка, місяць початку; 6) відмітка про одночасне проведення перевірки.

Відповідно до пункту 4 Розділу 4 Порядку №524 критерієм відбору платників податків - фізичних осіб високого ступеня ризику є, зокрема: загальна сума витрат, відображених у декларації про майновий стан і доходи, становить 75 або більше відсотків суми загального доходу, задекларованого у такій декларації.

Пунктом 79.1 статті 79 Податкового кодексу України визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно з п. 79.2. статті 79 Податкового кодексу України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Відповідно до п. 42.2 статті 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Верховний Суд зазначає, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина 1 статті 341 КАС України).

Обґрунтовуючи довід про наявність підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник посилається на обставини неврахування судом апеляційної інстанції практики Верховного Суду, викладеної у постановах Верховного Суду від 12.08.2020 у справі №160/2116/19, від 06.08.2019 у справі №520/8681/18, від 29.07.2021 у справі №540/1899/19, від 21.07.2022 у справі №640/30785/20, від 22.04.2021 у справі №813/2957/17, від 21.12.2021 у справі №320/833/20, від 11.06.2021 у справі №814/1220/16 у подібних правовідносинах.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У той же час, суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частини 2, 3 статті 341 КАС України).

Суд касаційної інстанції уважає за необхідне звернути увага на те, що предметом цього позову є, зокрема, визнання протиправним і скасування наказу Головного управління ДФС у Черкаській області від 07 березня 2019 року № 498 "Про проведення документальної планової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 ". Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Головним управлінням ДФС у Черкаській області, видано наказ від 07 березня 2019 року №498 з порушенням вимог Податкового кодексу України, оскільки відповідачами протиправно включено позивача до плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік. Крім того, Головним управлінням ДФС у Черкаській області не дотримані умови та порядок проведення перевірки, оскільки позивач включена до плану-графіка проведення виїзної перевірки платників податків на 2019 рік, а наказом від 07 березня 2019 року №498 відповідачем призначено невиїзну перевірку. Позивач указує, що про призначення документальної планової невиїзної перевірки дізналася після її закінчення.

Поряд з цим, Суд ураховує, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 у справі №580/2466/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2020, у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу №498 від 07.03.2019 "Про проведення документальної планової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 " відмовлено повністю.

Суд також зазначає, що наказ №498 від 07.03.2019 "Про проведення документальної планової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 " був предметом розгляду адміністративної справи №580/90/20. Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 22.06.2020, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2020, відмовлено у відкритті адміністративного провадження.

При перегляді наведених судових рішень судом касаційної інстанції Верховний Суд у постанові від 13.07.2021 у справі №580/90/20 зазначив, що у справах №580/2466/19 та № 580/170/20 і цій справі № 580/90/20 беруть участь, зокрема ті самі сторони (ФОП ОСОБА_1 та ГУ ДФС у Черкаській області), спір виник щодо того самого предмету (визнання протиправним та скасування наказу від 07.03.2019 № 498 "Про проведення документальної планової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 ") та з тих самих підстав (у обґрунтування позовних вимог зазначено про відсутність правових підстав для призначення саме невиїзної перевірки позивача у травні 2019 року).

Слід зазначити, що подібність справ і відносин визначається за такими основними критеріями: суб`єктним, об`єктним і змістовним. Необхідно враховувати суб`єктний склад учасників відносин, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору); об`єкт і предмет правового регулювання, однаковість матеріально-правового регулювання спірних правовідносин, умови застосування правових норм (зокрема, щодо часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин); предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог, установлені судом фактичні обставини.

Тож, позови вважаються тотожними, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 05.12.2019 справа № 826/3678/16.

Верховний Суд у постанові від 13.07.2021 у справі №580/90/20 також указав, що заявляючи про наявність різних підстав позову у справах № 580/2466/19, № 580/170/20 та у справі, що розглядається, позивач описує додаткові доводи на обґрунтування заявлених позовних вимог про скасування наказу, якими він міг доповнити свій первинний позов на підготовчій стадії розгляду справи. Такі обставини (фактично доводи) не утворюють нових підстав позову та не зумовлюють необхідності заявляти новий позов.

Таким чином, колегія суддів при розгляді цієї адміністративної справи вважає за необхідне зазначити, що в порушення норм процесуального права суди попередніх інстанцій не звернули уваги на те, що склад учасників справи, частково предмет і підстави цього позову (справа №580/170/20) є аналогічними зі складом учасників справи, предметом і підставами позову у справі №580/2466/19.

Відповідно до ч.1 ст. 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З урахуванням наведеного, Суд дійшов висновку, що ухвалені в цій справі судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним і скасування наказу Головного управління ДФС у Черкаській області від 07 березня 2019 року № 498 "Про проведення документальної планової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 " підлягають скасуванню із закриттям провадження в ній в цій частині позовних вимог, оскільки на час розгляду цієї справи була така, що набрала законної сили, постанова у справі між тими самими сторонами та про той самий предмет.

Щодо решти позовних вимог про визнання протиправними дій відповідачів по включенню фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік та визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Черкаській області щодо проведення з 27 травня 2019 року планової невиїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_1 та складання за її результатами акта перевірки від 24 червня 2019 року №361/23-00-13-0214/ Суд уважає за необхідне зазначити таке.

У постанові від 22 липня 2021 у справі №1.380.2019.005730 Верховний Суд визнав помилковим висновок суду першої інстанції, що позов є необґрунтованим, оскільки ТОВ НВП "Енергія-Новояворівськ" не оскаржило дії ГУ ДПС з коригування плану-графіка, а тому обраний спосіб захисту порушеного права є неналежним, підлягає відхиленню, оскільки у даному випадку юридично значущим для позивача є саме спірний наказ, тоді як оцінка дій податкового органу щодо здійснення коригування плану-графіка охоплюється вирішенням спору щодо правомірності наказу про проведення документальної планової перевірки, прийнятого на підставі змін, внесених до плану-графіка. Натомість, самі по собі вимоги про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень про проведення коригування плану-графіка за наявності нереалізованого владного управлінського рішення (наказу), не можуть призвести до ефективного захисту порушеного права.

Також Суд ураховує, що у постанові від 8 вересня 2021 року у справі № 816/228/17 Велика Палата Верховного Суду сформулювала наступний правовий висновок: "У разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, то його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення".

Таким чином, належним способом захисту прав платників податків є оскарження рішень контролюючого органу, прийнятих за результатами такої перевірки, в тому числі з підстав порушення процедури її призначення.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд, враховуючи норми Податкового кодексу України, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень у вказаній частині, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним і скасування наказу Головного управління ДФС у Черкаській області від 07 березня 2019 року № 498 "Про проведення документальної планової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 " - скасувати та закрити провадження у справі в цій частині.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій відповідачів по включенню фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік та визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Черкаській області щодо проведення з 27 травня 2019 року планової невиїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_1 та складання за її результатами акта перевірки від 24 червня 2019 року №361/23-00-13-0214/ НОМЕР_1 - залишити без змін

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Суддя-доповідач І.В. Дашутін

Судді О.О. Шишов

М.М. Яковенко