Справа № 742/2646/22
Суддя: Коваленко А. В.
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/37/22
Єдиний унікальний № 742/2646/22
РІШЕННЯ
03 листопада 2022 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань Риндя Л.А., розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,
ВСТАНОВИВ:
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
У жовтні 2022 року позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР №5939043 від 25.09.2022 винесену інспектором Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції Ніколаюк Петром Олександровичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.140 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Провадження в адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.140 КУпАП закрити.
Свої вимоги аргументує тим, що відповідно до вказаної постанови 25.09.2022 року, ОСОБА_1 , керував автобусом, що використовується для надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом Київ-Прилуки без узгодженої з уповноваженим органом Національної поліції схеми маршруту руху по м.Києву, чим порушив п.32.1 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.140 КУпАП. На підставі винесеної постанови на позивача накладено штраф у розмірі 340,00 грн.
Зазначені обставини позивач заперечує, оскільки відповідно до вимог до чинного законодавства паспорт маршруту, який включає схему маршруту та розклад руху, регулярних пасажирських перевезень не потребує узгодження з уповноваженим органом Національної поліції. При цьому на запитання позивача, яким законом чи підзаконним нормативним актом передбачено таке узгодження, інспектор поліції роз`яснити не зміг, окрім пояснень, що це всім відомий факт.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 06.10.2022 року відкрито провадження в справі та призначено до судового розгляду справи на 09 год.00 хв. 03 листопада 2022 року.
ІІІ. Позиції сторін.
В судове засідання позивач з`явився, але від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
25.09.2022 року постановою серія ЕАР №5939043 інспектором Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції Ніколаюк Петром Олександровичем застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. В постанові вказано, що 25.09.2022 року, о 13 год. 30 хв., по вул.Попудренка,47 м.Київ, гр. ОСОБА_1 керував автобусом MERCEDES-BENZ SPRINTER д.н.з. НОМЕР_1 , що використовується для надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом Київ-Прилуки без узгодженої з уповноваженим органом Національної поліції схеми маршруту руху по м.Києву, чим порушив п.32.1 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.140 КУпАП(а.с.12).
Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ SPRINTER д.н.з. НОМЕР_3 є ОСОБА_2 (а.п.13).
Згідно з копією трудового договору від 07.08.2014 року, ОСОБА_1 працює на посаді водія у ФОП ОСОБА_2 (а.п.14,15).
Суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець ОСОБА_2 за результатами проведеного конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування здійснює регулярні перевезення пасажирів на міжміському міжобласному автобусному маршруті загального користування Прилуки-Київ, що підтверджується Ліцензією серії АГ №502404 від 03.11.2010 року (а.п.16), Дозволом на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування серії ВМ №000007 від 09.10.2018 року (а.п.20), Дозволом на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування серії УП №000735 від 24.03.2014 року (а.п.18),Витягом з дозволу на перевезення пасажирів на міжміському міжобласному автобусному маршруті загального користування серії УТІ №001485 від 24.03.2014 року (а.п.19), Витягом з дозволу на перевезення пасажирів на міжміському міжобласному автобусному маршруті загального користування серії ДТБ №000929 від 10.07.2019 року (а.п.21)Паспортом автобусного маршруту регулярних перевезень від 11.04.2014 року (а.п.23-28).
V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 вказаної статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до ч.2 ст.140 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування.
Нормативно-правими актами, які регулюють питання погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування є Закон України «Про автомобільний транспорт», Правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №176 від 18.02.1997 року, та Порядок розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту, затверджений наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №278 від 07.05.2010 року.
Згідно з ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» (надалі по тексту Закон) у цьому Законі наведені терміни вживаються в такому значенні: автобусний маршрут спеціальних перевезень - автобусний маршрут, на якому здійснюють регулярні спеціальні пасажирські перевезення; регулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень; регулярні спеціальні пасажирські перевезення - перевезення певних категорій пасажирів (працівників підприємств, школярів, студентів, туристів, екскурсантів та інших) на автобусному маршруті за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку замовником транспортних послуг або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень.
Відповідно до ч.2 ст.35 вказаного Закону послуги з перевезення пасажирів автобусами можуть надаватися за видами режимів організації перевезень: регулярні, регулярні спеціальні, нерегулярні.
Згідно з ч.3 ст.35 Закону перевезення пасажирів автобусами в режимі регулярних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах загального користування на договірних умовах із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.
Відповідно до ч.4 ст.35 Закону перевезення пасажирів автобусами в режимі регулярних спеціальних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах спеціальних перевезень на договірних умовах із замовниками транспортних послуг.
Згідно з ч.7 ст.35 Закону автобусні маршрути за видами перевезень поділяються на: загального користування, спеціальних перевезень, нерегулярних перевезень.
Відповідно до п.13 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №176 від 18.02.1997 року (надалі по тексту Постанова КМУ №176) перевезення пасажирів автобусами залежно від режиму їх організації можуть бути: регулярними, регулярними спеціальними та нерегулярними. Умови регулярних та регулярних спеціальних перевезень зазначаються у паспорті маршруту.
Згідно з п.45 Постанови КМУ №176 регулярні спеціальні перевезення організовуються для перевезення працівників підприємств, установ та організацій, учнів, студентів, осіб, які перетинають лінію розмежування у Донецькій та Луганській областях та адміністративний кордон вільної економічної зони «Крим» у Херсонській області без автомобільного транспортного засобу та інших організованих груп пасажирів.
Отже, наведені норми матеріального права та наведені вище письмові докази підтверджують обставини, що позивач здійснює саме регулярні пасажирські перевезення на міжміському міжобласному автобусному маршруті загального користування Прилуки-Київ та в зворотному напрямку Київ-Прилуки.
Згідно з п.1.1. Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №278 від 07.05.2010 року (надалі по тексту Наказ №278) в редакції на момент винесення постанови, який погоджений Міністерством внутрішніх справ України, цей Порядок встановлює вимоги до паспортів автобусних маршрутів регулярних та регулярних спеціальних перевезень, процедуру розроблення, погодження та затвердження таких паспортів.
Відповідно до абз.7 п.1.2. Наказу №278 інші терміни вживаються у значеннях, наведених у Законі України «Про автомобільний транспорт» та Правилах надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 №176.
Згідно з абз.6 п.1.2. Наказу №278 схема автобусного маршруту - нанесена на карту автомобільних доріг відповідної місцевості або на її фрагмент чи на план міста або на його фрагмент лінія шляху проходження маршруту.
Відповідно до п.1.4. Наказу №278 схема маршруту та розклад руху регулярних перевезень або відповідний примірник паспорта регулярних спеціальних перевезень пред`являються водієм автобуса під час здійснення перевезень пасажирів та перевізником за його місцезнаходженням для перевірки представникам Державної служби України з безпеки на транспорті під час здійснення ними державного контролю та представникам Державної автомобільної інспекції МВС України (далі - Державтоінспекція).
Згідно з п.2.1. Наказу №278 паспорт маршруту включає в тому числі схему маршруту та розкладу руху автобуса.
Так згідно п.2.13. Наказу №278 (в редакції чинній до 20.12.2013 року) паспорт маршруту регулярних та регулярних спеціальних перевезень (в частині схеми автобусного маршруту та характеристики маршруту) згідно з підпунктом 33 пункту 4 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 № 341, погоджується відповідним підрозділом Державтоінспекції: міського маршруту - підрозділом Державтоінспекції міста; приміського та міжміського маршруту - підрозділом Державтоінспекції області за місцезнаходженням перевізника.
Відповідно до п.3.3. Наказу №278 (в редакції чинній до 20.12.2013 року) після розроблення паспорт маршруту регулярних перевезень надається на погодження до відповідних органів Державтоінспекції МВС України і після отримання погодження - до відповідного організатора перевезень. Паспорт маршруту регулярних спеціальних перевезень після розроблення надається на погодження до відповідних органів Державтоінспекції МВС України, після чого - до організатора перевезень на відповідній території.
Наказом Міністерства інфраструктури №932 від 19.11.2013 року «Про затвердження Змін до Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту», який набрав чинності 20.12.2013 року, внесено відповідні зміни та виключено вимогу про необхідність погодження паспортів маршруту регулярних перевезень відповідними органами Державтоінспекції МВС України та залишено такі вимоги в частині погодження паспортів маршрутів регулярних спеціальних перевезень.
Так, відповідно до п.2.12. Наказу №278 паспорт маршруту регулярних спеціальних перевезень (в частині схеми автобусного маршруту та характеристики маршруту) згідно з підпунктом 33 пункту 4 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 №341, погоджується відповідним підрозділом Державтоінспекції: міського маршруту - підрозділом Державтоінспекції міста; приміського та міжміського маршруту - підрозділом Державтоінспекції області за місцезнаходженням перевізника.
Згідно з п.3.3. Наказу №278 паспорт маршруту регулярних спеціальних перевезень після розроблення надається на погодження до відповідних підрозділів Державтоінспекції МВС України, після чого - до організатора перевезень на відповідній території.
Отже, згідно з Наказу №278 в редакції чинній до 20.12.2013 року як паспорти маршрутів регулярних перевезень так і паспорти маршрутів регулярних спеціальних перевезень після їх розроблення надавалися на погодження до відповідних підрозділів Державтоінспекції МВС України.
Проте, згідно з Наказу №278 в редакції від 20.12.2013 року і чинній на момент винесення постанови, виключно паспорти маршрутів регулярних спеціальних перевезень після їх розроблення надаються на погодження до відповідних підрозділів Державтоінспекції МВС України.
Судом встановлено, що позивач керував автобусом MERCEDES-BENZ SPRINTER д.н.з. НОМЕР_1 , належним гр. ОСОБА_2 , що використовується для здійснення регулярних пасажирських перевезень на автобусному маршруті загального користування Прилуки-Київ та в зворотному напрямку Київ-Прилуки, то для такого маршруту розробляється та затверджується паспорт автобусного маршруту регулярних перевезень і такий паспорт не підлягає погодженню з уповноваженим органом Національної поліції.
Оскільки законодавчими актами та підзаконними актами не передбачено погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції паспортів маршрутів регулярних перевезень, до складу яких входять схема руху та розклад руху, то відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КУпАП.
Крім того, слід зазначити, що суб`єктами правопорушень, передбачених ч.2 ст.140 КУпАП можуть бути посадові особи, суб`єкти господарювання та громадяни, які самостійно здійснюють пасажирські перевезення за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування.
При цьому, судом встановлено, що позивач, працює водієм з перевезення пасажирів ФОП ОСОБА_2 .
Слід зауважити, що погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції, зокрема здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування покладається на посадових осіб, а не на позивача як водія маршрутного транспортного засобу.
Відтак, інспектор не правомірно визнав винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 140 КУпАП, оскільки позивач не є суб`єктом правопорушення, яке ставиться йому у вину, а тому відповідно відсутні подія й склад вказаного адміністративного правопорушення, що є окремою підставою для задоволення позову.
VI.Судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Частиною 5 ст. 4 цього Закону визначено , що розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено, що в 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2022року становить 2481,00 грн.
Тобто, за оскарження до адміністративного суду постанови про адміністративне правопорушення необхідно сплатити судовий збір в розмірі 492,20 грн. (2481,00 грн. х 0,2 = 496,20 грн.).
Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 (провадження № 11-1287апп18).
Таким чином, з урахуванням задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 496,20 грн.
Керуючись ст.2, 77, 139, 229, 241-246, 250, 286 КАС України, Закон України «Про автомобільний транспорт», Правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР №5939043 від 25.09.2022 винесену інспектором Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції Ніколаюк Петром Олександровичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.140 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.140 КУпАП - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції, розташованого за адресою: м.Київ, вул. Святослава Хороброго, 9, на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору сплаченого при подачі позовної заяви.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО