Справа № 500/2896/22
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 500/2896/22 пров. № А/857/13577/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання - Дутки І.Р.,

а також сторін (їх представників):

від позивача не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ-Пласт-Транс» на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.08.2022р. про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ-Пласт-Транс» до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській обл. (філія ГСЦ МВС) про визнання дій протиправними, зобов`язання зняти з обліку транспортний засіб (суддя суду І інстанції: Мартиць О.І., час та місце ухвалення судового рішення: 15.08.2022р., м.Тернопіль),-

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.08.2022р. відмовлено в порядку п.1 ч.1 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства /КАС/ України у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Газ-Пласт-Транс» до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській обл. (філія ГСЦ МВС) про визнання дій протиправними, зобов`язання зняти з обліку транспортний засіб, оскільки такий не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства (а.с.6-8).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив позивач ТзОВ «Газ-Пласт-Транс», який в апеляційній скарзі просить скасувати судову ухвалу та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які в своїй сукупності призвели до неправильної відмови у відкритті провадження у справі (а.с.11-13).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом зроблені неправильні висновки щодо характеру спору, оскільки будь-яких матеріальних претензій зі сторони позивача до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській обл. (філія ГСЦ МВС) не заявлено. За своїм змістом спір торкається лише виконання відповідачем своїх функцій щодо належного ведення обліку транспортних засобів, а саме безпідставної відмови позивачу в знятті з обліку транспортного засобу.

Цитуючи значну кількість нормативно-правових актів та судових позицій, суд першої інстанції не навів конкретних доводів щодо існування господарського спору, чим обмежив доступ позивача до правосуддя.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження, суд першої інстанції висновувався тим, що виходячи з аналізу вимог діючого законодавства, підстав позову, суб`єктного складу сторін спірних правовідносин та обраного позивачем способу захисту порушеного права, предметом судового розгляду в цій справі є не стільки дії та рішення відповідача як суб`єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, скільки права розпорядження автомобілем марки «HYNDAI TUCSON», 2016 року випуску, VIN-код № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , технічний паспорт НОМЕР_3 , належного позивачу на праві власності, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин, а тому така справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Між тим, вказані висновки суду першої інстанції слід вважати помилковими, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів справи, 08.08.2022р. (згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті) позивач ТзОВ «Газ-Пласт-Транс» звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати дії посадових осіб Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській обл. (філія ГСЦ МВС) протиправними та зобов`язати зняти з обліку автомобіль марки «HYNDAI TUCSON», 2016 року випуску, VIN-код № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , технічний паспорт НОМЕР_3 , який належить на праві власності позивачу.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що позивач є власником спірного транспортного засобу; рішеннями підприємства вирішено здійснити продаж вказаного автомобіля. З метою виконання цього наказу автомобіль було знято з обліку в Кременецькому районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Однак, Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Тернопільській обл. (філія ГСЦ МВС) відмовив у знятті автомобіля з обліку із покликанням на діючу заборону на вчинення такої дії зі сторони органу державної виконавчої службу накладенням арешту та забороною відчуження автомобіля.

Разом з тим, боржником у виконавчому провадженні ВП № 6755055 виступає інша особа ТзОВ «Газ-Пласт-Буд», яка не має будь-якого відношення до позивача.

Виходячи з наведених міркувань, позивач ТзОВ «Газ-Пласт-Транс» звернувся до суду за захистом свого порушеного права та інтересів.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За змістом п.2 ч.1 ст.4 КАС публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Отже, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Тобто, критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Із установлених судом фактичних обставин справи вбачається, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи у зв`язку з прийняттям відповідачем Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Тернопільській обл. (філія ГСЦ МВС) відмови у знятті з обліку належного позивачу легкового автомобіля.

Водночас, таке рішення відповідача обґрунтовано наявністю у державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про накладення арешту та заборону на відчуження спірного автомобіля.

У свою чергу, позивач вказує на помилковість такої відмови відповідача, оскільки він не має жодного відношення до названих обтяжень, не відноситься до сторін виконавчого провадження.

Однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

У позовній заяві ТзОВ «Газ-Пласт-Транс» не посилається на порушення своїх майнових прав на автомобіль, однак вказує на помилковій відмові у вчиненні адміністративної дії по зняттю автомобіля з обліку.

Отже, змістом позовних вимог у цій справі не є захист речового права позивача на транспортний засіб; оскарження відповідного рішення відповідача в розглядуваному випадку має на меті захист прав позивача як учасника адміністративних правовідносин, стосується дотримання установленого Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затв. постановою КМ України № 1388 від 07.09.1998р.

Зокрема, відповідно до п.15 цього Порядку у разі наявності відомостей про розшук транспортного засобу його реєстрація, перереєстрація (крім випадків, визначених абзацом четвертим пункту 40 цього Порядку), зняття з обліку не проводиться. Реєстрація транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження, проводиться за наявності письмової згоди обтяжувача (заставодержателя), крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки в спільному майні.

У разі звернення до сервісного центру МВС щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не проводиться, крім випадків, коли:

перереєстрація транспортного засобу не пов`язана з його відчуженням;

транспортний засіб придбано на електронному аукціоні в порядку, встановленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»;

транспортний засіб отримано в рахунок погашення боргу в порядку, встановленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»;

транспортний засіб придбано в порядку, визначеному статтею 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»;

транспортний засіб безоплатно отримано відповідно до пункту 14 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 985 (Офіційний вісник України, 2002 р., № 29, ст. 1371).

Згідно з п.40 зазначеного Порядку державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів скасовується, зокрема, на підставі відомостей про транспортний засіб, який під час здійснення його державної реєстрації (перереєстрації) або зняття з обліку перебував під дією обтяжень, або у разі подачі документів, інформація в яких не відповідає відомостям відповідних державних реєстрів.

Аналіз наведених норм права у взаємозв`язку дає підстави вважати, що ними встановлена процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

В розглядуваних правовідносинах відповідач реалізує свої адміністративні функції у сфері управлінської діяльності, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Питання з`ясування судом правильності рішення відповідача про відмову в знятті з обліку автомобіля, яке зумовлено наявністю арешту та заборони на відчуження, накладеного державним виконавцем в рамках виконавчого провадження ВП № 6755055, не призводить до вирішення будь-якого майнового спору.

Водночас, позивач наголошує на помилковості таких обтяжень, оскільки будь-якого відношення до вказаного виконавчого провадження він не має, а останнє стосується іншої особи - ТзОВ «Газ-Пласт-Буд».

Окрім цього, в ухвалі суду не наведено належного обґрунтування висновку про наявність господарського спору, оскільки судом не визначено дійсних сторін та підстав виникнення такого спору.

Без з`ясування вказаних обставин висновок суду про наявність господарського спору ґрунтується лише на припущеннях і не підтверджений будь-якими матеріалами справи.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про те, що наведений спір може бути розглянутий в межах судочинства, що передбачає вирішення господарського спору, не відповідає вимогам закону.

З урахуванням вищевикладених висновків про належність розглядуваного спору до публічно-правових, колегія суддів вважає, що заявлені позовні вимоги повинні розглядатися судом у порядку КАС України.

Згідно ч.3 ст.312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Підстави для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, визначені ст.320 КАС України.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена із порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильної відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, а відтак вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Питання судових витрат буде вирішуватися судом першої інстанції під час винесення судового рішення по суті заявлених позовних вимог згідно вимог ст.143 КАС України, відтак підстав для розподілу судових витрат в цьому апеляційному провадженні немає.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.ст.310, 312, ч.2 ст.313, п.4 ч.1 ст.320, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ-Пласт-Транс» задовольнити.

Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.08.2022р. про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі № 500/2896/22 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор
Дата складання повного тексту судового рішення: 04.11.2022р.