Справа № 640/13269/22
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Степанюка А.Г.

За участю секретаря: Шевченко Е.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства «ДУБЕКСПО» на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 вересня 2022 року, суддя Кармазін О.А., у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Дубекспо» до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві, Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про стягнення коштів та інфляційних втрат,-

У С Т А Н О В И Л А:

Приватне підприємство «ДУБЕКСПО» звернулось з адміністративним позовом до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві, Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, в якому просить:

1) стягнути з Державного бюджету України на користь ПП «Дубекспо» суму інфляційних втрат за період із 28.05.2019 по 08.10.2020 у розмірі 1729,92 грн, спричинених ГУ ДКСУ в м. Києві;

2) стягнути з Державного бюджету України на користь ПП «Дубекспо» суму за користування чужими коштами за період із 28.05.2019 по 08.10.2020 у розмірі 5 388,45 грн, спричинених ГУ ДКСУ в м. Києві;

3) стягнути з Державного бюджету України на користь ПП «Дубекспо» суму упущеної вигоди за період із 28.05.2019 по 08.10.2020 у розмірі 14 166,36 грн, спричинених ГУ ДКСУ в м. Києві;

4) стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного Підприємства «Дубекспо» суму моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн, спричинених Головним управління Державного казначейства України в м. Києві;

5) стягнути з Головного управлінням Державної податкової служби у м. Києві на користь Приватного Підприємства «Дубекспо» суму інфляційних втрат за період із 01.07.2016 по 27.05.2019 у розмірі 55 772,77 грн;

6) стягнути з Державного бюджету України на користь ПП «Дубекспо» суму за користування чужими коштами за період із 28.05.2019 по 08.10.2020 у розмірі 5 388,45 грн, спричинених ГУ ДКСУ в м. Києві;

7) стягнути з ГУ ДПС у м. Києві на користь ПП «Дубекспо» суму упущеної вигоди за період із 01.07.2018 по 27.05.2019 у розмірі 16 464,10 грн;

8) стягнути з Державного бюджету України на користь ПП «Дубекспо» суму моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн, спричинених ГУ ДПС у м. Києві.

Зазначений позов поданий до суду з рамках несвоєчасного бюджетного відшкодування податку на додану вартість на користь позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 23.08.2022 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків.

Відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 вересня 2022 року визнано причини пропуску строку звернення до суду, що викладені у клопотанні, наданому до суду на усунення недоліків позовної заяви в частині поновлення строку звернення до суду, неповажними.

Відмовлено позивачу у поновленні строку звернення до суду з даним позовом. Позовну заяву повернуто позивачу.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ПП «Дубекспо» подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду справи у іншому складі суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про стягнення з Державного бюджету України на користь на користь ПП «Дубекспо» суму інфляційних втрат за період із 28.05.2019 по 08.10.2020 у розмірі 1729,92 грн, спричинених ГУ ДКСУ в м. Києва, стягнення з Державного бюджету України на користь ПП «Дубекспо» суму за користування чужими коштами за період із 28.05.2019 по 08.10.2020 у розмірі 5 388,45 грн, спричинених ГУ ДКСУ в м. Києві; стягнення з Державного бюджету України на користь ПП «Дубекспо» суму упущеної вигоди за період із 28.05.2019 по 08.10.2020 у розмірі 14 166,36 грн, спричинених ГУ ДКСУ в м. Києві; стягнення з Державного бюджету України на користь Приватного Підприємства «Дубекспо» суму моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн, спричинених Головним управління Державного казначейства України в м. Києві; стягнення з Головного управлінням Державної податкової служби у м. Києві на користь Приватного Підприємства «Дубекспо» суму інфляційних втрат за період із 01.07.2016 по 27.05.2019 у розмірі 55 772,77 грн; стягнення з Державного бюджету України на користь ПП «Дубекспо» суму за користування чужими коштами за період із 28.05.2019 по 08.10.2020 у розмірі 5 388,45 грн, спричинених ГУ ДКСУ в м. Києві; стягнення з ГУ ДПС у м. Києві на користь ПП «Дубекспо» суму упущеної вигоди за період із 01.07.2018 по 27.05.2019 у розмірі 16 464,10 грн; стягнення з Державного бюджету України на користь ПП «Дубекспо» суму моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн, спричинених ГУ ДПС у м. Києві.

Ухвалою суду від 23.08.2022 позовну заяву залишено без руху, зокрема, для надання доказів поважності пропуску строків звернення до суду, надання доказів сплати судового збору, подання у паперовій формі позовної заяви з її копіями та доданими документами.

07.09.2022 року до суду надішло клопотання та пояснення позивача щодо усунення недоліків позовної заяви у т.ч. і щодо поважності пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви, суд першої інстанції визнав причини пропуску строку звернення до суду неповажними, відмовив позивачу у поновленні строку звернення до суду та повернув позивачу позовну заяву.

Колегія суддів не може погодитись з доводами суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 6 ст. 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з частинами 1, 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Із матеріалів справи убачається, що позивач звернувся з даним позовом спочатку до Господарського суду м. Києва, проте ухвалою суду від 04.11.2021 року у справі №910/15096/21, залишеної без змін ухвалою Апеляційного господарського суду від 16.12.2021, відмовлено у відкритті провадження.

Остаточне судове рішення у вищезазначеній справі було ухвалено Верховним Судом від 17.02.2022 року.

До Окружного адміністративного суду м. Києва позивач звернувся 03.06.2022 року.

Як на підставу поважності причин пропуску строку на звернення до суду з даним позовом позивач послався на те, що звернення до Господарського суду та ухвалення відповідних рішень згідно яких визначено, що даний спір відноситься до адміністративної юрисдикції, є поважна причина і повинна бути врахована судом під час вирішення питання поновлення строку на звернення до суду.

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо визнання причин пропуску строку звернення до суду, що викладені позивачем у клопотанні, та відмови у його поновленні, оскільки, такий строк позивачем пропущено з поважних причин у зв`язку із зверненням до суду іншої юрисдикції, про що свідчать відповідні рішення Господарських судів та Верховного суду.

З Рішення Європейського Суду з прав людини по справі "Іліан проти Туреччини" слідує, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

Водночас у справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Відтак, правило про пропуск строку звернення до суду не має абсолютного характеру і не повинно застосовуватися автоматично, тобто навіть у разі пропуску строку звернення до суду без відповідних додаткових обґрунтувань суд не може його застосувати.

Окрім того, застосування правила пропуску строку звернення до суду залежить від обставин справи. Під цим слід розуміти вагомість права, про захист якого особа звернулася до суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд безпідставно визнав причини пропуску позивачем строку звернення до суду неповажними та відмовив у його поновленні.

Щодо необхідності подання заяви та документів у паперовій формі відповідно до кількості учасників справи, колегія суддів звертає увагу на таке.

Згідно з частинами сьомою, восьмою статті 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до частиною десятою статті 44 КАС України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

17.08.2021 Вища рада правосуддя рішенням № 1845/0/15-21 затвердила Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС), відповідно до пункту 2 якого це Положення визначає порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, зокрема підсистем «Електронний кабінет», "Електронний суд" та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у складі всіх підсистем (модулів).

04.09.2021 в газеті «Голос України» опубліковано оголошення Вищої ради правосуддя про те, що окремі підсистеми (модулі) ЄСІТС починають функціонувати після опублікування оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) ЄСІТС яке має містити інформацію про підпункти, пункти цього розділу, які вводяться в дію у зв`язку з початком функціонування відповідної підсистеми (модуля) ЄСІТС.

Вища рада правосуддя повідомила, що з початком функціонування підсистем «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистеми відеоконференцзв`язку, зазнає змін, зокрема, порядок вчинення процесуальних (або інших) дій, особливості вчинення яких передбачені підпунктами 15.1, 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Також повідомлено, що такі дії вчиняються з використанням підсистем (модулів) ЄСІТС у порядку, визначеному Положенням про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженим рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21, та нормами процесуального законодавства, що регулюють порядок вчинення таких дій після початку функціонування відповідних підсистем (модулів) ЄСІТС.

З 5 жовтня 2021 року офіційно почали функціонувати підсистеми «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистеми відеоконференцзв`язку.

Таким чином, надсилання документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд», розміщеному за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua/login, відповідно з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису.

Отже, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через Електронний кабінет.

Обмеження, що пов`язанні з використанням підсистеми «Електронний суд», у тому числі щодо подачі процесуальних документів через Електронний кабінет, є легітимними, пропорційними та не перешкоджають доступу до правосуддя.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 16 лютого 2022 року у справі № 640/19572/20 (адміністративне провадження № К/990/4934/22).

Відповідно до п.113 розділу У «Перехідні положення» Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням ВРП від 17 серпня 2021 № 185/0/15-21 до забезпечення початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТ справи розглядються (формуються та зберігаються) в паперовій формі, а документи, що надійшли до суду з електронній формі роздруковуються за наявності такої можливості у судді.

Посилання суду першої інстанції на те, що в суді справи розглядаються в паперовій формі, ніяким чином не позбавляє особу справа на подачу адміністративного позову в електронному вигляді через підсистему «Електронний суд».

Тому звернення підприємства до суду з позовною заявою в електронній формі через зазначену підсистему з використанням електронного цифрового підпису відповідає

вимогам ч. 2 ст. 160 КАС України щодо подання позовної заяви в письмовій формі.

Судова колегія вважає помилковими доводи суду першої інстанції щодо відсутності у суду можливості роздрукувати матеріали справи перевівши їх у письмовий вигляд у зв`язку з неналежним фінансуванням судів, так як чинне законодавство не містить такої норми.

Отже, колегія суддів вважає безпідставними доводи суду першої інстанції щодо повернення позовної заяви з вищезазначених підстав.

Щодо сплати позивачем судового збору за подачу до суду позовної заяви.

Колегія суддів вважає, що позивач зобов`язаний сплатити судовий збір, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» або ж подати відповідний документ, який свідчить про звільнення його від сплати такого збору.

Як убачається з матералів справи, долучено до справи платіжне доручення про сплату 2270 грн та 211 грн, а саме 2270 грн згідно платіжного доручення №57 від 03 вересня 2022 та 211 грн згідно платіжного доручення №58 від 03.09.2022.

В ухвалі про усунення недоліків від 23 серпня 2022 року суд першої інстанції визначив саме такий розмір судового збору за подання до суду позову, тобто 2481 грн (1,5% від 138 910,05 грн - вимоги майнового характеру).

Отже, визначений судом розмір судового збору позивачем було сплачено 03.09.2022.

Подання платіжних доручень про сплату судового збору через підсистему «Електронний суд» є доказом сплати такого судового збору.

За таких підстав, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду від 15 вересня 2022 року не відповідає вимогам чинного КАС України, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Оскільки судом першої інстанції було невірно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, оскаржувана ухвала не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 311, 320 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Дубекспо» задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 вересня 2022 скасувати, а справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Дубекспо» до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві, Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про стягнення коштів та інфляційних втрат направити до Окружного адміністративного суду м. Києва для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з ддати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Бужак Н.П.

Судді Костюк Л.О.

Степанюк А.Г.