Справа № 460/5720/21
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2022-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/5720/21 пров. № А/857/10195/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Глушка І.В., Кузьмича С.М.,

при секретарі судового засідання: Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 травня 2022 року у справі №460/5720/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Рівненській області про визнання дій неправомірними, скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії (головуючий суддя першої інстанції Борискін С.А., час ухвалення 12.07 год., місце ухвалення м. Рівне, дата складання повного тексту 01.06.2022),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Рівненській області про визнання протиправними дій щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності; скасування наказів №34-ОС та №3-С від 29.04.2021; зобов`язання поновити на посаді, розрахувати та виплатити втрачений внаслідок незаконного звільнення дохід за весь період вимушеного прогулу до моменту поновлення на посаді, виходячи з розміру грошового забезпечення на момент звільнення з посади та врахувати час вимушеного прогулу в строк вислуги років та в строк дії контракту на проходження служби.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно службової картки протягом проходження військової служби у відповідача на нього було накладено два дисциплінарні стягнення, а саме: 19.04.2021 догана, та 29.04.2021 сувора догана, за неналежне виконання службових обов`язків, про що його повідомлено не було. Відповідно до акта службового розслідування від 29.04.2021 підставою для призначення службового розслідування став факт невиходу на службу 16.04.2021. Позивач вказав, що відповідачем не дотримано мети службового розслідування, не встановлено обставини і причини правопорушення, ступінь вини позивача, які саме порушення функціональних обов`язків не вказано. Позивач зауважував, що його погане самопочуття та непритомність не були враховані відповідачем як поважна причина відсутності на службі. Наголошував, що відповідно до службової характеристики від 19.04.2021 він характеризується позитивно. Також зазначав, що відповідно до Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України заборонено за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень. Просив позов задовольнити повністю.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20 травня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 242 КАС України, тому підлягає скасуванню.

Зокрема апелянт вказує на те, що суд першої інстанції не дав належної правової оцінки цій обставині, що накладення стягнення на Позивача відбулось у понад установлені ст.87 Дисциплінарного Статуту ЗСУ 10-денний термін.

Крім того, накладення дисциплінарного стягнення повинно здійснюватися відповідно до ст.97 Дисциплінарного статуту ЗСУ.

Позивач зазначав, що стягнення у вигляді догани ні йому особисто, ні у письмовому наказі (розпорядженні), ні на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення, не оголошувалося.

Суд першої інстанції встановив факт оголошення Позивачу догани (усно) з порушенням процесуального права на недопустимих доказах, а саме на пояснення свідків.

Крім того, відповідно до п.4 Інструкції «Про порядок застосування Положення про проходження військової служби (навчання) військовослужбовцями Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України» (затвердженої наказом Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України 24.03.2016 № 227, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 квітня 2016 р. за № 591/28721), (Далі інструкція №227) рішення щодо застосування заохочень оформляються наказами про заохочення, накладення дисциплінарних стягнень - наказами про стягнення, надання відпустки або відкликання з відпустки - наказами про відпустки, направлення у службові відрядження - наказами про відрядження.

Накази по особовому складу, про заохочення, про стягнення, про відпустки та про відрядження підписуються: в Адміністрації Держспецзв`язку - Головою Держспецзв`язку або особою, яка тимчасово виконує його обов`язки, у підрозділах Держспецзв`язку - начальниками цих підрозділів або особами, які тимчасово виконують їх обов`язки.

Жодного письмового наказу про притягнення ОСОБА_1 за неприбуття без поважних причин на чергування 03.04.2021 року не оформлялося.

Крім того, накладення стягнення у підрозділах Держспецзв`язку є повноваженнями саме начальника цього підрозділу або осіб, які тимчасово виконують їх обов`язки.

Як наслідок, заступник начальника Управління не уповноважений накладати стягнення. Накладені ним стягнення є нечинними.

Також Апелянт вказує на те, що суд першої інстанції обґрунтовує законність дій та рішень Відповідача на підставі Акту про результати проведення службового розслідування за фактом відсутності на службі старшого лейтенанта ОСОБА_1 , інженера І категорії, за рахунок посади старшого інженера 2 сектору 1 відділу Управління Держспецзв`язку в Рівненській області (далі Акт перевірки) та матеріалів зібраних дисциплінарною комісією.

Однак, вказані письмові матеріали не можуть слугувати належним доказом.

Відповідно до ст.85 ДС ЗСУ, розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Безпосереднім начальником Позивача був начальник 2 сектору 1 відділу Управління Держспецзв`язку в Рівненській області підполковник ОСОБА_2 .

Однак, наказом Управління Держспецзв`язку в Рівненській області від 16.04.21 року №13 «Про призначення службового розслідування» вирішено призначити комісію у складі: голова комісії: полковник ОСОБА_3 , начальник 3 відділу; члени комісії: капітан ОСОБА_4 , начальник сектору кадрової роботи; старший лейтенант ОСОБА_5 , головний спеціаліст з питань кадрової робот та державної служби Сектору кадрової роботи.

Наказом по Управлінню від 21.04.2021 р. №15 залучено до проведення службового розслідування за фактом порушення військової дисципліни старшим лейтенантом ОСОБА_1 , заступника начальника 2 відділу 2 управління ДКП Адміністрації Держспецзв`язку підполковника ОСОБА_6 (

Це вказує на те, що безпосередній начальник Позивача до проведення службового розслідування задіяний не був, тому відповідно він вважає Акт про результати службового розслідування за фактом відсутності на службі старшого лейтенанта ОСОБА_1 , інженера І категорії, за рахунок посади старшого інженера 2 сектору 1 відділу Управління Держспецзв`язку в Рівненській області неналежним доказом.

Щодо звільнення зі служби, то Апелянт вказує а те, що подання про звільнення зі служби старшого лейтенанта ОСОБА_1 , не відповідає Додатку 11 до Інструкції про порядок застосування Положення про проходження військової служби (навчання) військовослужбовцями Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (пункт 1 розділу VIII Інструкції №337)).

Зокрема, в розділі «Підстави для подання» зазначено, що бесіда з ОСОБА_1 проведена 30.04.2021 року, тобто вже після його звільнення. Мотиви і підстави звільнення не вказані, з розрахунком вислуги років не ознайомили, оскільки, як зазначено, він не проводився. Норму закону - підпункт «ж» пункту 2 частини 5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зазначили, але підставу звільнення «у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем» не вказали.

В наступному розділі «Висновки прямих начальників», будь-які висновки прямих начальників, а це начальники 2 сектору та начальник 1 відділу Управління, - відсутні.

Також зазначає, що відсутня підстава для звільнення «систематичне невиконання умов контракту».

Законним є звільнення військовослужбовця Збройних сил України, Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, інших військових формувань на підставі підпункту «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в разі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладання контракту про проходження військової служби обов`язків він два або більше разів притягувався до матеріальної, адміністративної, кримінальної або на підставі письмових наказів до дисциплінарної відповідальності.

З урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що подана Апелянтом скарга, не підлягає задоволенню, оскільки мотиви та підстави, зазначені в даній скарзі щодо скасування рішення Рівненського окружного адміністративного суду є безпідставними та необґрунтованими, натомість рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, судом вірно застосовано норми як процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у скарзі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 у період з 22.12.2018 по 30.04.2021 проходив військову службу в Управлінні Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Рівненській області.

16.10.2018 між позивачем та відповідачем укладено Контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України на посадах осіб офіцерського складу строком на п`ять років з 22.12.2018 по 21.12.2023.

Згідно з матеріалами справи, у період проходження служби ОСОБА_1 двічі не виходив на чергування, а саме: 03.04.2021 та 16.04.2021.

03.04.2021 позивач не прибув на чергування, у зв`язку із своїм халатним відношенням. Свою провину визнав. Вказане підтверджено пояснювальною запискою позивача від 03.04.2021.

Згідно з рапортом заступника начальника Управління Держспецзв`язку в Рівненській області Ковальчука Я.В. від 19.04.2021, ОСОБА_1 оголошено догану за порушення військової дисципліни та неналежне виконання службових обов`язків, зокрема порушення вимог наказу Управління Держспецзв`язку в Рівненській області від 25.03.2021 №17/ДСК-Г (неприбуття без поважних причин на чергування 03.04.2021).

Згідно з пояснювальною запискою ОСОБА_1 від 16.04.2021, він був усвідомлений та проінформований, що 16.04.2021 мав прибути з відпустки о 8:00 год. на місце служби та відрекомендуватися для безпосереднього начальника. Прокинувшись о 07:20 він почав збиратися на роботу, але мав погане самопочуття. О 08:04, зателефонувавши начальнику 2 сектору 1 відділу ОСОБА_7 та повідомивши його про це, був ним поставлений до відома, що позивачу необхідно або звернутися до сімейного лікаря або негайно прибути на місце служби. Також позивач вказав, що незважаючи на це попередження безпосереднього начальника, він у зв`язку із поганим самопочуттям, а також власною халатністю та службовою недбалістю вирішив залишитися вдома. Наковтавшись різних таблеток, відчув запаморочення в голові, потемніння в очах та втратив свідомість. Прийшовши до тями приблизно о 15:00, позивач повідомив, що побачив медиків, свого батька та колег по службі, які спільними зусиллями привели його до тями. Вказав, що свою провину визнає.

При цьому, зі змісту дослідженої судом довідки від 08.11.2021 №958 та копії карти виїзду швидкої медичної допомоги від 16.04.2021 Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Рівненської обласної ради судом встановлено, що 16.04.2021 о 15 год. 35 хв. на Центральну оперативну диспетчерську службу надійшов виклик № 228 до ОСОБА_1 , 25 років, за адресою: АДРЕСА_1 . Привід до виклику: «Передозування (гостре отруєння)». На момент огляду лікарем скаржився на слабке головокружіння. Хворий від госпіталізації відмовився, про що засвідчив особистим підписом у карті виїзду швидкої медичної допомоги. Залишений на поруки батька. Попередній діагноз: «суїцидальна спроба».

16.04.2021 начальник 2 сектору 1 відділу Управління Держспецзв`язку в Рівненській області ОСОБА_7 рапортом повідомив, що позивач після чергової відпустки не з`явився на службу. Про свою відсутність на місці служби не повідомив. В телефонній розмові він вказав, що вже тиждень хворий, в нього підвищена температура тіла до 38 градусів. Подальші спроби дотелефонуватися до позивача не були успішними, оскільки його телефон знаходився поза межами досяжності.

16.04.2021 комісією у складі: заступника начальника Управління полковника ОСОБА_8 , начальника Сектору кадрової роботи капітана ОСОБА_4 та начальника 1 відділу полковника ОСОБА_9 , складено цей Акт про те, що 16.04.2021 iнженер 1 категорії за рахунок посади старшого інженера 2 сектору І відділу старший лейтенант ОСОБА_1 не прибув на службу.

Підтвердження поважних причин відсутності на службі не виявлено.

Наказом Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Рівненській області від 16.04.2021 №13 «Про призначення службового розслідування» вирішено провести службове розслідування за фактом порушення військової дисципліни ОСОБА_1 , а саме: не з`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу 16.04.2021 з відпустки.

У висновку Довідки №1 про результати службового розслідування, складеної заступником начальника 2 відділу 2 управління Департаменту кадрової роботи та управління персоналом Адміністрації Держспецзв`язку ОСОБА_6 23.04.2021 за №12/02/02-671дск вказано, що, аналізуючи характерологічні особливості старшого лейтенанта ОСОБА_1 , а саме: наявність демонстративної акцентуації рис характеру, його стан в процесі надання медичної допомоги, медичних препаратів та суб`єктивно перебільшену значимість факту розриву відносин з дівчиною, можна зробити висновок про те, що суїцидальна спроба старшого лейтенанта ОСОБА_1 була інсценована і носила демонстративний характер вірогідно для спонукання його дівчини до відновлення стосунків із ним.

29.04.2021 відповідачем складено Акт про результати проведення службового розслідування за фактом відсутності на службі старшого лейтенанта ОСОБА_1 , інженера 1 категорії, за рахунок посади старшого інженера 2 сектору 1 відділу Управління Держспецзв`язку в Рівненській області (далі Акт перевірки).

Згідно з Актом перевірки, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що суїцидальна спроба старшого лейтенанта ОСОБА_1 була інсценована і носила демонстративний характер.

Причиною неприбуття на службу старшого лейтенанта ОСОБА_1 iнженера 1 категорії за рахунок посади старшого інженера 2 сектору 1 відділу є його особиста халатність та службова недбалість.

Серед порушених позивачем вимог чинного законодавства вказано: ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.1 Контракту про проходження громадянами України військової служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України на посадах осіб офіцерського складу, п.4.4 Посадової інструкції iнженера 1 категорії за рахунок посади старшого інженера 2 сектору 1 відділу.

Комісія вирішила: відомості, що стали підставою для проведення службового розслідування підтвердилися.

Враховуючи вищевикладене комісія пропонувала:

1. Службове розслідування закінчити. За неприбуття на службу без поважних причин притягнути старшого лейтенанта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та оголосити «сувору догану» правами начальника Управління.

2. За неодноразове порушення військової дисципліни, що виразилась у відсутності на службі без поважних причин та наявність дисциплінарних стягнень з цього приводу, звільнити старшого лейтенанта ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом «ж» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» підпунктом «ж» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).

З матеріалами службового розслідування позивач був ознайомлений 29.04.2021. Заперечень, зауважень, клопотань не мав. Вказане підтверджено особистим підписом позивача в Акті перевірки.

Також в матеріалах справи міститься Лист бесіди з старшим лейтенантом ОСОБА_1 , інженером 1 категорії за рахунок посади старшого інженера 2 сектору 1 відділу Управління Держспецзв`язку в Рівненській області від 29.04.2021, з якого слідує, що 29.04.2021начальником Управління Держспецзв`язку в Рівненській області полковником ОСОБА_10 у присутності начальника 1 відділу полковника ОСОБА_9 , головного спеціаліста-юрисконсульта підполковника юстиції ОСОБА_11 та начальника Сектору кадрової роботи капітана ОСОБА_4 проведено бесіду з позивачем з приводу подальшого проходження ним вiйськової служби в Управлінні Держспецзв`язку в Рівненській області, який у зв`язку з рішенням комiсiї із службового розслідування за фактом невиходу на службу (Акт про результати проведення службового розслідування вiд 29.04.2021 №42/08-489) подається до звільнення за підпунктом «ж» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону у запас Збройних Сил України.

Календарна вислуга років на 30 квітня 2021 року складає: 06 років 08 місяців 29 днів.

Вказано, що ОСОБА_1 буде звільнений у запас Збройних Сил України і направлений на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому зазначено, що з доведеним ОСОБА_1 погодився, на неправомірні дії з боку керівництва Управління не скаржився.

Наказом начальника Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 29.04.2021 №3-С «Про дисциплінарне стягнення» за неналежне виконання службових обов`язків позивачу оголошено сувору догану.

Вказаний наказ містить підпис позивача про його ознайомлення.

29.04.2021 відповідачем складено подання до звільнення зі служби старшого лейтенанта ОСОБА_1 , яке підписане безпосереднім начальником позивача начальником 1 відділу Держспецзв`язку в Рівненській області ОСОБА_9 , за погодженням із начальником Управління Держспецзв`язку в Рівненській області ОСОБА_10 .

З поданням позивач був ознайомлений під підпис 29.04.2021.

Відповідно до витягу з наказу відповідача від 29.04.2021 №34-ОС «Про особовий склад» з 30.04.2021 ОСОБА_1 звільнено зі служби у запас за підпунктом «ж» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Підстава: подання до звільнення зі служби старшого лейтенанта ОСОБА_1 від 29.04.2021; Акт про результати проведення службового розслідування від 29.04.2021.

За таких обставин позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що при прийнятті наказу про звільнення позивача відповідач діяв у межах наданих йому повноважень, у спосіб визначений чинним законодавством, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, що відповідає ч.2 ст.19 Конституції України.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними з огляду на наступне.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України» від 23.02.2006 №3475-ІV (далі Закон №3475-ІV) Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України має таку загальну структуру: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв`язку, захисту інформації; територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв`язку, захисту інформації; територіальні підрозділи; Головне управління та підрозділи урядового фельд`єгерського зв`язку; навчальні, охорони здоров`я, санаторно-курортні та інші заклади, науково-дослідні, науково-виробничі та інші установи і організації.

Положеннями ст.11 Закону №3475-ІV визначено, що до особового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України належать військовослужбовці, державні службовці та інші працівники.

Положення про проходження військової служби (навчання) військовослужбовцями Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України затверджує Президент України.

Комплектування Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України військовослужбовцями і проходження ними військової служби здійснюються відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

На військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України поширюється дія статутів Збройних Сил України та законодавство України, що встановлює загальний порядок і умови проходження військової служби.

Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту. Положення Статуту поширюються на громадян, звільнених з військової служби у відставку або у запас з правом носіння військової форми одягу, під час носіння ними військової форми одягу. Дія цього Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Відповідно до ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно із ч.3 ст.5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Частиною 1 статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України встановлено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

У відповідності до ст. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Згідно із ст.83, 84 цього Статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Статтею 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Позивач не погоджується із діями відповідача щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності наказом від 29.04.2021 №3-С, яким йому оголошено сувору догану, зазначивши про те, що в ході службового розслідування порушено вимоги чинного законодавства, зокрема, Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, оскільки не уточнено причин і умов вчинення правопорушення, ступеню вини позивача, вимог функціональних обов`язків, що були порушені.

Як встановлено судом, підставою для службового розслідування став факт невиходу позивачем на чергування 16.04.2021 без поважних на те причин.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІ Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, затвердженої наказом Адміністрації Державної службиспеціального зв`язку та захистуінформації України від 06.11.2015 №668 (далі Інструкція №668) підставою для призначення службового розслідування може слугувати інформація, викладена в рапортах, заявах, скаргах особового складу Держспецзв`язку, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян, повідомленнях правоохоронних органів, органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та їхніх посадових осіб, об`єднань громадян, а також опубліковані засобами масової інформації інформативні дані про події, що потребують з`ясування обставин, за яких вони сталися.

Положеннями пункту 1 розділу V Інструкції №668 передбачено, що метою проведення службового розслідування є встановлення:1) обставин (часу, місця) і наслідків правопорушення (події), за фактом якого (якої) призначено службове розслідування;2) осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу для їх спричинення;3) наявності причинного зв`язку між протиправними діями (бездіяльністю) особи (осіб), з приводу якої (яких) було призначено службове розслідування, та їх наслідками;4) причин правопорушення (події) та умов, що йому (їй) сприяли;5) порушення вимог законодавства, нормативно-правових актів та актів організаційно-розпорядчого характеру Адміністрації Держспецзв`язку, які було порушено;6) ступеня провини кожної з осіб, причетних до правопорушення (події), та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця, його ставлення до скоєного.

Підсумковим документом службового розслідування (письмовою доповіддю про результати його проведення) є акт про результати проведення службового розслідування (далі - Акт), який складається з вступної, описової та резолютивної частин (п.1 розділу VІІ Інструкції).

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що службове розслідування за фактом порушення військової дисципліни ОСОБА_1 було призначене наказом відповідача від 16.04.2021 №13 на підставі рапорту начальника 2 сектору 1 відділу Управління Держспецзв`язку в Рівненській області підполковника ОСОБА_7 від 16.04.2021 з метою встановлення всіх обставин, причин та умов даного порушення.

В Акті про результати проведення службового розслідування за фактом відсутності на службі позивача, затвердженому начальником Управління Держспецзв`язку в Рівненській області 29.04.2021, детально викладені обставини проступку, визначені причини скоєного - особиста халатність та службова недбалість позивача, а також зазначено про відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують ступінь відповідальності позивача, враховано визнання ним своєї вини та вказано вимоги чинного законодавства, положення контракту та посадової інструкції, що були порушені старшим лейтенантом ОСОБА_1 .

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивачем зазначалось про поважність причин невиходу на роботу через погане самопочуття, про що останній повідомив свого безпосереднього начальника телефоном.

Згідно зі ст.254 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, військовослужбовці зобов`язані негайно повідомити про захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту.

Відповідно до пункту 3.4 розділу III Інструкції про порядок медичного забезпечення в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, затвердженої наказом Адміністрації Держспецзв`язку від 01.04.2014 № 156, в разі відсутності за місцем проходження служби або за місцем проживання (перебування) військовослужбовців Держспецзв`язку закладів охорони здоров`я Держспецзв`язку та інших закладів охорони здоров`я вони отримують медичну допомогу в державних або комунальних закладах охорони здоров`я.

Позивач, повідомивши про своє захворювання в телефонній розмові безпосередньому начальнику, який направив його до сімейного лікаря, не звернувся до лікаря, а бригаду швидкої допомоги викликали співробітники відповідача, внаслідок подій, викладених в Актi про результати проведення службового розслідування.

Відсутність на службі спричинена не захворюванням позивача, а внаслідок суїцидальної спроби, що підтверджено дослідженими судом доказами.

При цьому, довідкою про результати службового розслідування, складеною психологом ОСОБА_6 підтверджується, що суїцидальна спроба старшого лейтенанта ОСОБА_1 була інсценована і носила демонстративний характер вірогідно для спонукання його дівчини до відновлення стосунків із ним.

Отже, як вірно вказав суд першої інстанції, в ході службового розслідування вину старшого лейтенанта ОСОБА_1 було повністю доведено, то командир, який призначив службове розслідування, підставно прийняв рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, визначивши вид дисциплінарного стягнення «сувора догана».

При цьому, під час обрання виду стягнення відповідачем було враховано, що 19.04.2021 до позивача вже застосовувалось стягнення у вигляді догани за неприбуття на чергування 03.04.2021, за таке ж неналежне виконання службових обов`язків.

Щодо апелянта про те, що рапорт від 19.04.2021 про оголошення догани та наказ від 29.04.2021 №3-С про оголошення суворої догани не надавалися йому для ознайомлення.

Відповідно до ст.97 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, про накладені дисциплінарні стягнення оголошується: офіцерському складу та військовослужбовцям військової служби за контрактом - особисто, у письмовому розпорядженні, на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, що вчинив правопорушення. Крім того, дисциплінарні стягнення можуть оголошуватися в письмовому наказі.

Як встановлено судом з матеріалів справи, 19.04.2021 заступником начальника Управління полковником ОСОБА_8 було оголошено особисто ОСОБА_1 догану за порушення військової дисципліни та неналежне виконання службових обов`язків у присутності начальника відділу полковника ОСОБА_9 , заступника начальника відділу підполковника ОСОБА_12 та безпосереднього начальника позивача начальника сектору підполковника ОСОБА_7 .

Вказана обставина підтверджується письмовими поясненнями вищезазначених офіцерів, які були присутніми при оголошенні стягнення.

Таким чином, суд першої інстанції вірно вказав, що твердження позивача про те, що про накладення на нього стягнення 19.04.2021 він не був повідомлений, не відповідає дійсності та спростовується наведеними вище обставинами.

Факт ознайомлення позивача із накладенням на нього дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани також підтверджений особистим підписом на оскаржуваному наказі від 29.04.2021 №3-С.

Крім цього, положення Дисциплінарного статуту не зобов`язують командира (начальника) ознайомлювати військовослужбовця з рапортом про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

Статтею 109 Дисциплінарного статуту встановлено, що кожний військовослужбовець один раз на рік, а також у разі переведення на нове місце служби повинен ознайомитися із своєю службовою карткою й розписатися про це.

Дата ознайомлення позивача із своєю службовою карткою - 31.03.2021. Дисциплінарний статут не зобов`язує відповідача ознайомлювати вiйськовослужбовця зі службовою карткою після кожного накладення стягнення або оголошення заохочення.

З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що дії відповідача щодо накладення стягнень на старшого лейтенанта ОСОБА_1 , відповідають вимогам чинного законодавства, вчинені з урахуванням характеру та обставин вчинення правопорушень, їх наслідків, попередньої поведінки військовослужбовця, тривалості військової служби та рівня знань про порядок служби.

Відповідно, підстави для визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 29.04.2021 №3-С «Про дисциплінарне стягнення» відсутні.

Щодо правомірності наказу відповідача від 29.04.2021 №34-ОС «Про особовий склад», в частині звільнення зі служби ОСОБА_1

Положенням про проходження військової служби (навчання) військовослужбовцями Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, затвердженим Указом Президента України від 31.07.2015 №463/2015, визначено порядок проходження військової служби (навчання) військовослужбовцями Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі Положення №463/2015).

Відповідно до п. 2 Положення № 463/2015 громадяни проходять військову службу (навчання) за контрактом у Держспецзв`язку в добровільному порядку. Громадяни, які проходять військову службу в Держспецзв`язку, є військовослужбовцями Держспецзв`язку (далі - військовослужбовці).

Початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, граничний вік перебування на ній визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» ( пункт 6 Положення № 463/2015)

Пунктом 16 Положення № 463/2015 визначено, що з громадянином, який вступає на військову службу, укладається контракт - письмова угода між громадянином і державою, від імені якої виступає Держспецзв`язку, що встановлює правові відносини між зазначеними сторонами.

Контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах, передбачених частиною п`ятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (п.140 Положення № 463/2015).

Військовослужбовець може бути звільнений з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням ним умов контракту на підставі підпункту «з» пункту 1, підпункту «ж» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у разі якщо протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладання контракту про проходження військової служби чи контракту про навчання обов`язків він два або більше разів притягувався до дисциплінарної відповідальності.

За потреби у разі звільнення військовослужбовця зі служби у зв`язку із систематичним невиконанням ним умов контракту може проводитися службове розслідування (п.149 вказаного Положення в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Підпунктом «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII встановлено, що у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби.

Позивача звільнено з військової служби в запас саме за пунктом «ж» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»".

Суд першої інстанції вірно вказав, що під терміном «систематичне невиконання умов контракту» слід розуміти, що система має місце у разі вчинення військовослужбовцем дисциплінарного проступку після застосування до нього дисциплінарного стягнення, яке не втратило юридичної сили.

Матеріалами справи, зокрема службовою карткою, підтверджено, що на час винесення наказу про звільнення у позивача було два чинних дисциплінарних стягнення, а саме: «догана» та «сувора догана», накладених за неналежне виконання службових обов`язків протягом останнього року його служби.

Крім того, відповідно статтею 97 Дисциплінарного статуту ЗСУ встановлено: про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.

Що стосується доводів Апелянта про те, що накладене стягнення у вигляді догани було здійснене понад строки, встановлені статтею 87 Дисциплінарного статуту ЗСУ, то апеляційний суд вважає такі необґрунтованими, оскільки з 05.04.2021 по 15.04.2021 ОСОБА_1 , відповідно до наказу Управління від 29.03.2021 р. № 5-Відп. «Про відпустки», перебував у черговій щорічній відпустці.

19.04.2021 року заступник начальника Управління полковник ОСОБА_13 , відповідно до статей 45, 48, 83, 87 Дисциплінарного статуту, оголосив ОСОБА_1 догану за порушення військової дисципліни та неналежне виконання службових обов`язків, зокрема, порушення наказу Управління від 25.03.2021 року №17/ДСК-Г, а саме: неприбуття без поважних причин на чергування 03.04.2021 р., та доповів про стягнення рапортом начальнику Управління.

Щодо доводів Апелянта про те, що заступник начальника Управління не уповноважений накладати стягнення за порушення військової дисципліни, а самі стягнення оголошуються виключно у письмовому наказі.

Положення про проходження військової служби (навчання) військовослужбовцями Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України визначає порядок проходження громадянами України військової служби (навчання) в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до пункту 11 Положення про територіальний орган Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, затвердженого наказом Адміністрації Держспецзв`язку від 01.09.2014 № 432, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.09.2014 за № 1142/25919, начальник територіального органу має право видавати накази по особовому складу , застосовувати заходи дисциплінарного впливу до військовослужбовців відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок їх застосування, права командирів (начальників) визначаються Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, дія якого, відповідно до частини четвертої преамбули Статуту, поширюється на військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до статті 8 Дисциплінарного статуту ЗСУ, командири, посади яких у цьому Статуті не визначені, користуються дисциплінарною владою стосовно підлеглих військовослужбовців згідно з військовим званням, передбаченим їх посадою зокрема є полковник, бригадний генерал, генерал-майор (капітан 1 рангу, коммодор, контр- адмірал) - владою командира бригади (полку, корабля 1 рангу);

Статтею 48 Статуту встановлені види дисциплінарних стягнень, що можуть бути накладені на військовослужбовців.

Згідно зі статтею 55 цього Статуту, командир бригади (полку, корабля 1 рангу) має право застосовувати стягнення, передбачені пунктами «а»-«ґ», а також пунктами «д»- «ж» (до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно) статті 48 цього Статуту.

Видання наказів Управління по особовому складу щодо заохочень та стягнень належить виключно начальникові Управління. Заступник начальника Управління не уповноважений видавати накази по особовому складу, проте користується правом дисциплінарного впливу на військовослужбовців відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зокрема статтею 55 цього Статуту у частині повноважень щодо накладення дисциплінарних стягнень.

Таким чином, догана, оголошена ОСОБА_1 19.04.2021 року заступником начальника Управління полковником ОСОБА_8 за порушення військової дисципліни та неналежне виконання службових обов`язків у присутності полковника ОСОБА_9 , підполковника ОСОБА_12 та підполковника ОСОБА_7 , накладена в межах наданих повноважень із дотриманням порядку, встановленого законодавством.

Щодо технічних помилок, допущених виконавцем у тексті Подання до звільнення зі служби позивача, не тягне за собою будь-яких правових наслідків щодо визнання документа недійсним, оскільки не встановлює, не змінює та не припиняє мотивів та правових підстав для звільнення у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту ОСОБА_1 .

Також Апелянт зазначає про те, що пропозиції за результатами службового розслідування за фактом невиходу на службу лейтенанта ОСОБА_1 16.04.2021 повинні виноситися атестаційною комісією, а не дисциплінарною, яка відповідно вийшла за межі своїх повноважень.

Апеляційний суд вважає такі доводи невірними, оскільки згідно з Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, затвердженої наказом Адміністрації Держспецзв`язку від 06.11.2015 № 668, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.12.2015 за №1503/27948 (далі - Інструкція №668), службове розслідування стосовно військовослужбовців Держспецзв`язку проводить комісія із проведення службового розслідування, а не дисциплінарна комісія.

Повноваження комісії із проведення службового розслідування (далі - комісія) встановлені пунктом 3 розділу V Інструкції № 668.

Разом з тим, відповідно до пункту 1 розділу УІІ Інструкції № 668, підсумковим документом службового розслідування (письмовою доповіддю про результати його проведення) є акт про результати проведення службового розслідування (далі - Акт), який складається з вступної, описової та резолютивної частин.

Відповідно до пункту 4 розділу VII цієї Інструкції, у резолютивній частині Акта зазначаються: підтвердилися чи спростувалися відомості, які стали підставою для його призначення; пропозиції щодо закінчення службового розслідування, притягнення військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, до дисциплінарної відповідальності (якщо вину військовослужбовця у вчиненні дисциплінарного правопорушення доведено) із зазначенням конкретного виду стягнення та направлення матеріалів службового розслідування у випадках, передбачених законодавством, до відповідних органів (інстанцій); запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, передумов призначення службового розслідування.

В Акті про результати проведення службового розслідування за фактом відсутності на службі старшого лейтенанта ОСОБА_1 , інженера І категорії за рахунок посади старшого інженера 2 сектору 1 відділу Управління Держспецзв`язку в Рівненській області, затвердженому начальником Управління 29.04.2021 р., детально викладені обставини проступку, визначені причини скоєного - особиста халатність та службова недбалість Позивача, зазначено про відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують ступінь відповідальності Бартманського, визнання ним своєї вини та вимоги чинного законодавства, положення контракту та посадової інструкції, що були порушені старшим лейтенантом ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши правомірність прийнятих відповідачем наказів №34-ОС та №3-С від 29.04.2021 згідно вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що такі вказаним вище критеріям відповідають, тому відсутні підстави для визнання їх протиправними та скасування та відповідно позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки звільнення ОСОБА_1 у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем здійснено з дотриманням встановленої законодавством процедури звільнення, рішення про звільнення прийнято посадовою особою в межах повноважень наданих законом.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають, оскільки оскаржуваним рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 р. питання їх розподілу не вирішувалось.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 травня 2022 року у справі №460/5720/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді І. В. Глушко
С. М. Кузьмич
Повне судове рішення складено 03.11.2022