Справа № 280/4723/22
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

31 жовтня 2022 року Справа № 280/4723/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району (69068, м. Запоріжжя, вул. Чарівна, буд. 16, )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району (далі УСЗН ЗМР по Шевченківському району, відповідач), в якому просить:

визнати протиправними бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2018-2020 роки у розмірі передбаченому ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гаранти їх соціального захисту»;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу разову грошову допомогу до 05 травня за 2018, 2019, 2020 роки як учаснику бойових дій відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гаранти їх соціального захисту» у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, із розрахунку мінімальної пенсії визначеної ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.7 Закону України про Державний бюджет України на відповідний рік на момент проведення виплати, з урахуванням раніше виплачених сумна момент проведення виплати, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду від 11.08.2022 позовну заяву залишено без руху та позивачу встановлений строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 10 календарних днів з дня вручення ухвали шляхом надання позивачем суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформленої у відповідності до статті 167 КАС України/або обґрунтувань за яких позивач вважає, що строк звернення до суду не пропущений.

Ухвалою судді від 05.10.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 18 жовтня 2022 року на адресу суду надіслав відзив (вх. № 39206), у якому, зокрема вказує, що суму щорічної разової грошової допомоги у 2022 році визначено приписами постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань" від 07.05.2022 №540, якою встановлений чіткий розмір допомоги до 05 травня для певних категорій, які виплачені позивачу в розмірі 1491,00 грн., а тому дії відповідача є законними, обґрунтованими, такими, що відповідають Конституції та законам України, оскільки відповідач не володіє повноваженнями щодо визначення розміру, механізму та обрання джерел виплат грошової допомоги. Також зауважує, що Управління є бюджетною установою і вправі здійснювати бюджетні платежі тільки за наявності відповідного бюджетного призначення. Враховуючи, що визначення розміру разової грошової допомоги до 5 травня не відноситься до повноважень відповідача, вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані до суду документи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

Частиною 1 ст. 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту наведених норм слідує, що для звернення до адміністративного суду з позовом встановлено шестимісячний строк і цей строк обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається із змісту адміністративного позову, позивач просить, зокрема стягнути з відповідача на користь позивача недоплачену грошову допомогу до 05 травня за період з 2018 рік до 2020 року щорічно, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. На думку позивача, відповідачем неправомірно у 2018-2020 роках виплачена разова грошова допомога в розмірі меншому, ніж це передбачено ст. 12, 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Слід зауважити, що виплата допомоги до 5 травня є періодичним платежем, який виплачується щорічно, а отже, особа, отримуючи їх, є обізнаною щодо їх розміру і в разі незгоди має можливість оскаржити рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які, на її думку, стали підставою для заниження розміру отримуваної нею допомоги.

Разом із цим, ч. 1 ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Відповідно до ч. 4 цієї статті, - особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Отже, перебіг строку звернення особи до суду з позовною вимогою про визнання протиправними дій щодо нарахування щорічної разової допомоги в необхідному розмірі на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» слід обраховувати з 30 вересня відповідного поточного року, за який виплачена допомога.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №607/7919/17.

Суд відмічає, що згідно ч. 5 ст. 245 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного суду.

Натомість, із адміністративним позовом до суду останній звернувся лише 10 серпня 2022 року (дата подання позову до канцелярії суду), тобто поза межами строку, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України.

У відповідності до ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позивачем до адміністративного позову на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, на обґрунтування якої зазначає, що отримуючи грошову допомогу в попередні року, не міг передбачити, що орган держави, що покликаний захищати права та законні інтереси громадян у сфері соціального забезпечення, може ці права порушувати. Вказує, що з 02 червня 2014 року проходив дійсну військову службу, в тому числі брав участь у бойових діях у зв`язку з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності, а тому не мав можливості належним чином контролювати дотримання вимог законодавства компетентними державними органами, що унеможливило вчасне звернення до суду із даним позовом.

Оцінюючи обставини пропущення строку звернення до суду, які вказує позивач як поважні, суд враховує таке.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Визначені процесуальним законом строки, про які зазначено вище, це той орієнтовний період часу, протягом якого позивач мав би проявити інтерес стосовно свого позову, якщо він дійсно зацікавлений у тому, щоб провадження у справі було відкрито, а його спір вирішено. Строк звернення до суду для такої категорії спорів доволі стислий - один місяць, і якщо зважити на характер спірних правовідносин, встановлений строк з одного боку має на меті дисциплінувати позивача, який, якщо він справді зацікавлений у відновленні своїх порушених прав, повинен якомога швидше реалізувати своє право на захист, з іншого боку - є своєрідним бар`єром, який повинен запобігати зловживанню правами і сприяти правовій визначеності правовідносин, які виникають у зв`язку з проходженням публічної служби.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду в розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

Підсумовуючи зазначене, реалізувати своє право на захист в порядку адміністративного судочинства, потрібно вчасно, а поновити пропущений строк суд може, якщо для цього є поважні і об`єктивні причини.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду із позовом визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Проте, жодних доказів перебування у цій час у зоні АТО та/бо зоні проведення ООС позивачем до матеріалів позовної заяви не додано.

Натомість, судом встановлено, що ще 11 листопада 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до УСЗН ЗМР по Шевченківському району, в якій позивач просив суд: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі меншому, ніж передбачено ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; 2) зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік, як учаснику бойових дій, відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на момент проведення виплати, з урахуванням раніше виплачених сум (справа №280/11019/21).

Відтак жодних перешкод звернення до суду раніше позивачем не наведено, а судом не встановлено. Запровадження карантинних заходів ніяким чином не обмежували право позивача на звернення до суду.

За таких обставин, на переконання суду, заява позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду не може вважатися обґрунтованою та не дає підстав для її задоволення.

Право на доступ до правосуддя в Україні, як і в більшості держав світу, не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання іншого, не менш важливого принципу - верховенства права, а точніше, одного з його елементів - принципу правової визначеності.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії», зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (AFFAIRE PЙREZ DE RADA CAVANILLES c. ESPAGNE № 116/1997/900/1112).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини «Осман проти Сполученого королівства» та пункті 54 рішення «Круз проти Польщі» зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO № 23452/94; KREUZ v. POLAND № 28249/95).

З огляду на наведене, судом не встановлено наявності поважних причин, за яких позивач не міг звернутися до суду з даним позовом в 6-місячний строк, передбачений положеннями ч. 2 ст. 122 КАС України, позивачем не надано належних та достатніх доказів, які б засвідчували факт наявності об`єктивно непереборних обставин, які унеможливлювали звернення до суду у цей строк.

За приписами ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи відсутність поважних підстав пропуску позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом, суд дійшов висновку про необхідність залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. 122, 123, п. 8 ч. 1 ст. 240, ст.ст. 241-243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду ОСОБА_1 з позовом до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Батрак