Справа № 640/5553/22
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2022-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2022 року м. Київ № 640/5553/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К. при секретарі судового засідання Ярош Д.С., за участі представника позивача Ковалишина Т.А., відповідача Дубняк Н.К. , розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

За позовом ОСОБА_2
до Служби безпеки України
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Кабінету Міністрів України, Державної служби геології та надр України, Служби безпеки України, Міністерства енергетики та захисту довкілля, в якому просить суд:

« 1.1. Визнати протиправним та скасувати Рішення Служби безпеки України про відмову у надання ОСОБА_2 допуску до державної таємниці;

1.2. Визнати протиправним та скасувати Наказ;

1.3. Визнати протиправним акт фіксації відмови ОСОБА_2 від ознайомлення із листом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України 25/1-19/16165-21 від 29.07.2021 року, складеного 06.08.2021 року Державної службою геології та надр України;

1.4. Визнати протиправним акт фіксації відмови ОСОБА_2 від зайняття запропонованих вакантних посад Державної служби геології та надр України від 06.08.2021 року, складений Державною службою геології та надр Україні;

1.5. Визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо неповідомлення Кабінет Міністрів України та Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України про повторне подання ОСОБА_2 документів до Служби безпеки України для оформлення допуску до державної таємниці;

1.6. Визнати протиправною бездіяльність Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України щодо не відкликання пропозиції №25/1-19/17124-21 від 11.08.2021 року «про звільнення Позивача з посади заступника Голови Держгеонадр» через повторне подання ОСОБА_2 документів для оформлення допуску до державної таємниці;

1.7. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України №939-Р від 18 серпня 2021 року «Про звільнення Позивача з посади заступника Голови Держгеонадра»;

1.8. Визнати протиправним наказ Державної служби геології та надр України №116-к від 19 серпня 2021 року №116-к «Про оголошення розпорядження Кабінету Міністрів України №939-Р від 18.08.2021 року», яким було оголошено розпорядження Кабінету Міністрів України №939-Р від 18.08.2021 року про звільнення ОСОБА_2 з посади заступника Голови Держгеонадра у зв`язку з відмовою у наданні допуску до державної таємниці (пункт 2 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України) та звільнено ОСОБА_2 з 20.08.2021 року з посади заступника Голови Держгеонадра;

1.9. Скасувати запис в трудовий книжці ОСОБА_2 про звільнення з посади заступника Голови Державної служби геології та надр України;

1.10. Поновити ОСОБА_2 на посаді заступника Голови Державної служби геології та надр України з дати звільнення, тобто 20 серпня 2021 року;

1.11. Зобов`язати Державну службу геології та надр України видати наказ про допуск ОСОБА_2 до виконання посадових обов`язків;

1.12. Стягнути з Державної служби геології та надр України на користь ОСОБА_2 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу;

1.13. Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника Голови Державної служби геології та надр України та стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №640/26517/21, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.12.2021 закрито підготовче провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті колегією у складі трьох суддів.

Ухвалою колегії суддів від 2 лютого 2022 року вирішено роз`єднати у самостійні провадження позовні вимоги у справі №640/26517/21 за позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України, Державної служби геології та надр України, Служби безпеки України, Міністерства енергетики та захисту довкілля про визнання протиправним та скасувати рішення, зобов`язання вчинити дії.

Також вирішено позовну вимогу ОСОБА_2 до Служби безпеки України про визнання протиправним та скасування Рішення Служби безпеки України про відмову у надання ОСОБА_2 допуску до державної таємниці - виділити і розглядати в окремому (самостійному) провадженні.

Ухвалою від 22.02.22 справі за позовом ОСОБА_2 до Служби безпеки України присвоєно номер №640/5553/22, справу прийнято до провадження.

Ухвалою від 02.09.22р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позовні вимоги до Служби безпеки України мотивовано тим, що відповідач не намагався виправити очевидну описку позивача, оскільки позивач не мав наміру приховувати поїздки за кордон на відпочинок, а помилка викликана невірним сприйняттям позивачем року, за який повідомлялися відомості.

При цьому позивач зазначає, що попередню заяву було повернуто відповідачем на доопрацювання, у зв`язку з допущенням позивачем ідентичних описок.

Позивач стверджує, що технічна помилка в оформленні позивачем анкети, що подається під час оформлення допуску до державної таємниці не може бути підставою для висновку про порушення позивачем вимог Закону України «Про державну таємницю»

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що при перевірці позивача у зв`язку із допуском до державної таємниці було виявлено факт зазначення позивачем недостовірних відомостей про себе, зокрема, обставину перетину державного кордону, про який позивачем не повідомлено.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) перебував на посаді заступника Голови Державної служби геології та надр України.

21 квітня 2021 року позивачем направлено до Служби безпеки України відповіді щодо Переліку питань, визначених додатком 5 до Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 №939).

В пункті 20 даних відповідей на питання «Повідомте про свої виїзди з України за останній рік. Зазначте державу та мету виїзду.» позивачем зазначено «За останній рік з України не виїздив».

27 травня 2021 року заступником Голови Служби безпеки України було затверджено висновок «Про відмову у наданні ОСОБА_2 допуску до державної таємниці».

Зазначений висновок мотивовано тим, що за результатами здійсненої перевірки було встановлено, що вищезазначена відповідь щодо виїзду за кордон не відповідає дійсності, оскільки позивачем здійснювався перетин державного кордону 07.02.21р.

Висновок містить визначення, що виявлені обставини підпадають під визначення пункту 1 частини другої статті 23 Закону «повідомлення громадянином під час оформлення допуску недостовірних відомостей про себе», що є підставою для відмові у допуску до державної таємниці.

Позивач, не погоджуючись з рішенням Служби Безпеки України щодо відмови у наданні доступу до державної таємниці, звернувся до суду з даним позовом. Надаючи нормативно-правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основним нормативно-правовим актом, яким врегульовано суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України є Закон України "Про державну таємницю".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державну таємницю", доступ до державної таємниці-це надання повноважною посадовою особою дозволу громадянину на ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, або ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, цією посадовою особою відповідно до її службових повноважень.

За приписами цієї ж статті під режимом секретності слід розуміти встановлений згідно з вимогами цього Закону та інших виданих відповідно до нього нормативно-правових актів єдиний порядок забезпечення охорони державної таємниці.

Згідно з ч. 6 ст. 5 Закону України "Про державну таємницю", забезпечення охорони державної таємниці відповідно до вимог режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, діяльність яких пов`язана з державною таємницею, покладається на керівників зазначених органів, підприємств, установ і організацій.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про державну таємницю», допуск до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-технічної діяльності або навчання, органами Служби безпеки України після проведення їх перевірки. Порядок надання допуску до державної таємниці визначається Кабінетом Міністрів України.

Для розгляду питання про надання громадянам допуску до державної таємниці державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, де працюють, проходять службу або навчаються громадяни, оформляються документи, які надсилаються до органів Служби безпеки України. Перелік та форми таких документів, а також порядок їх надання визначаються Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 23 Закону України "Про державну таємницю", допуск до державної таємниці не надається у разі:

1) відсутності у громадянина обґрунтованої необхідності в роботі із секретною інформацією;

2) сприяння громадянином діяльності іноземної держави, іноземної організації чи їх представників, а також окремих іноземців чи осіб без громадянства, що завдає шкоди інтересам національної безпеки України, або участі громадянина в діяльності політичних партій та громадських організацій, діяльність яких заборонена у порядку, встановленому законом;

3) відмови громадянина взяти на себе письмове зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена, а також за відсутності його письмової згоди на передбачені законом обмеження прав у зв`язку з допуском до державної таємниці;

4) наявності у громадянина судимості за тяжкі або особливо тяжкі злочини, не погашеної чи не знятої в установленому порядку;

5) наявності у громадянина психічних розладів, які можуть завдати шкоди охороні державної таємниці, відповідно до переліку, затвердженого Міністерством охорони здоров`я України і Службою безпеки України.

У наданні допуску до державної таємниці може бути відмовлено також у разі:

1) повідомлення громадянином під час оформлення допуску недостовірних відомостей про себе;

2) постійного проживання громадянина за кордоном або оформлення ним документів на виїзд для постійного проживання за кордоном;

3) невиконання громадянином обов`язків щодо збереження державної таємниці, яка йому довірена або довірялася раніше.

Статтею 24 Закону України «Про державну таємницю» встановлено, що перевірка громадян у зв`язку з їх допуском до державної таємниці здійснюється органами Служби безпеки України у строк до одного місяця у порядку, встановленому цим Законом і Законом України "Про оперативно-розшукову діяльність".

У ході перевірки органами Служби безпеки України з`ясовуються наявність чи відсутність обставин, передбачених пунктами 2 і 4 частини першої та частиною другою статті 23 цього Закону. За результатами перевірки органи Служби безпеки України надсилають протягом п`яти робочих днів з дня її закінчення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, що звернулися з приводу надання громадянам допуску до державної таємниці, повідомлення про надання або відмову в наданні такого допуску.

Громадянин має право оскаржити рішення про відмову у наданні допуску до державної таємниці в порядку, встановленому законом (стаття 25 Закону України «Про державну таємницю»).

Під час розгляду справи представником позивача не заперечувалися обставини надання відповіді про відсутність обставини виїзду за кордон, та здійснення позивачем такого виїзду.

За таких обставин судом не встановлено порушень зі сторони відповідача, яким прийнято рішення щодо відмови в наданні допуску до державної таємниці на підставі пункту 1 частини другої статті 23 Закону України "Про державну таємницю" (у разі повідомлення громадянином під час оформлення допуску недостовірних відомостей про себе). А відтак відсутні підстави для висновку щодо протиправності такого рішення про відмову у наданні позивачу допуску до державної таємниці.

При цьому, судом не приймаються посилання представника позивача на упереджене ставлення відповідача до позивача, можливість повернути документи на доопрацювання, тощо.

Зазначене суд мотивує тим, що дані обставини не підтверджуються жодними доказами та не мають правового значення для вирішення питання правомірності дій відповідача.

З огляду на викладене та керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя С.К. Каракашьян