Справа № 140/12000/21
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 140/12000/21 пров. № А/857/9568/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідач Кушнерика М.П.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у справі № 140/12000/21 (суддя Волдінера Ф.А., м.Луцьк) за адміністративним позовом приватного підприємства «Мідас-Трейд» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

приватне підприємство «Мідас-Трейд» у жовтні 2021 року звернулося до суду із позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 02.09.2021 року про зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 81485,00 грн.; № від 02.09.2021 року про відмову у надані бюджетного відшкодування в розмірі 687915,00 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що контролюючим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Мідас-Трейд» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2021 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 22 червня 2021 року № від`ємного значення з податку на додану вартість (далі - ПДВ), у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

За результатами перевірки ГУ ДПС у Волинській області було складено акт документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету № 6264/07-03/36606249 від 04 серпня 2021 року.

Позивач зазначає, що документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджети податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податки на додану вартість. яке становить більше 100 тис. гривень.

Так, законодавець чітко обмежив право перевіряючого органу проводити перевірку з будь-яких інших підстав у разі подання платником податку заяви на відшкодування з бюджету ПДВ з від`ємним значенням. Тобто, відповідач мав право провести перевірку виключно щодо законності декларування заявленого підприємством до відшкодування з бюджету від`ємного значення з ПДВ, в даному випадку лише виключно в межах заявленої суми 687 915 грн, яка виникла в результаті правовідносин ПП «Мідас-Трейд» та ТОВ «ДЕБАНТ УКРАЇНА».

Проте, як вбачається з акту перевірки контролюючий орган провів перевірку за увесь період вказаний у декларації перевіряючи усіх контрагентів з якими у підприємства відбувалися господарські операції.

Отже, вважає, що відповідач порушив норми податкового законодавства, а саме приписи підпункту 78.1.8. пункту 78.1 статті 78 ПК України та вийшов за межі своїх прав щодо здійснення перевірки усього зазначеного у декларації від`ємного значення з ПДВ. Такі дії відповідача є протиправними, з огляду на, що зазначені в акті перевірки факти порушення, а саме завищення від`ємного значення на загальну суму 81 484,59 грн є неправомірними.

Також, позивач зауважує, що на підтвердження господарських операцій підприємством було надано усі первинні документи, безпосередньо договори та видаткові накладні. В свою чергу, контролюючий орган, не взяв їх до уваги, а в акті перевірки закцентував увагу не на первинних документах, а на допоміжних, які фактично не впливають на реальність придбання та використання ППМ у своїй господарській діяльності.

Виявленні порушення в акті підлягають спростуванню: відсутність деталізації напрямку прямування та ділової мети поїздки, відсутність даних щодо залишків пального; подорожній лист не є первинним документом, який відображає рух активів по підприємству, даний документ є супровідним та інформативним, проте певні недоліки його заповнення не можуть жодним чином впливати на реальність використання ПММ у своїй господарський діяльності; розбіжність часу заправки автомобілів; кожен автомобіль на підприємстві може заправлятися в будь-який час, який є зручний для водія, тому будь-якої законної заборони у цьому не має. Тим більше час заправки не може впливати на фактичне використання даного пального у роботі, відсутність частини фіскальних чеків.

Первинним документом є видаткова накладна, оскільки увесь розрахунок за придбання ПММ підприємство проводить у безготівковій формі. З огляду, на це фіскальний чек є дублюючим документом, який підтверджує факт придбання пального, проте первинним залишається видаткова накладна. Усі підтверджуючі документи були наданні працівникам контролюючого органу.

Щодо постачальника ТОВ «Луцьк-Експо» та ТОВ «ТОП ШИНА», то в рахунку на оплату, дійсно вказаний не вірний автомобіль, проте в акті виконаних робіт усе зазначено вірно. Вважає, що помилково зазначений в рахунку на оплату автомобіль не може бути свідчити про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції. Дана обставина спростовується наявними видатковими накладними.

Щодо правовідносин ПП «Мідас-Трейд» та ТОВ «ДЕБАНТ УКРАЇНА», з яких виникло право на відшкодування від`ємного значення з ПДВ на суму 687 915 грн, то згідно акту перевірку, перевіркою встановлено, що декларування від`ємного значення ПДВ заявленого до відшкодування з бюджету, відбулось внаслідок накопичення товарних залишків, зокрема тканини поліпропіленової, нитки та тасьми поліпропіленових, придбаних у ТОВ «ДЕБАНТ УКРАЇНА».

Задля отримання бюджетного відшкодування потрібно дотримувати певних умов, однією із них є реальність здійснення господарської операції, а саме одержувач товарів суму ПДВ мав сплатити в попередніх і звітному податкових періодах постачальникам таких товарів.

В даному випадку, реальність здійснення фінансово-господарських операцій між ПП «Мідас-Трейд» та ТОВ «ДЕБАНТ УКРАЇНА» підтверджується наявністю діючого договору від 18 лютого 2015 року та наявність належним чином оформлених та зареєстрованих видаткових накладних.

Звертає увагу, що при проведенні перевірки контролюючий орган не намагався дослідити факт придбання товарів, цікавився лише фактичними залишками по підприємству. Також, проведення інвентаризації 26 липня 2021 року жодним чином не може впливати на достовірність правовідносин з даним контрагентом.

Зазначає, що заявлено до відшкодування по даному контрагенту лише за період, який був повністю оплачений згідно видаткових накладних, решта сум по яких є кредиторська заборгованість не включалася до відшкодування.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на те, що у періоді, що підлягав перевірці (жовтень 2020 року - травень 2021 року) встановлено взаємовідносини ПП «Мідас-Трейд» із придбання ПММ (дизельне паливо та бензин) від постачальників ФОП ОСОБА_1 та ПП «УКРПАЛЕТСИСТЕМ».

ФОП ОСОБА_1 у вказаному періоді виписано та зареєстровано в ЄРПН податкових накладних на загальну суму 613 102,188 грн, в т.ч. ПДВ 102 183,698 грн (кількість 27 950,13 л ПММ). На підтвердження взаємовідносин до перевірки надано видаткові накладні та частину фіскальних чеків.

ПП «УКРПАЛЕТСИСТЕМ» у вказаному періоді виписано та зареєстровано в ЄРПН податкових накладних на загальну суму 39 888 грн, в т.ч. ПДВ 6 648 грн (кількість 1 734,08 л ПММ). На підтвердження взаємовідносин до перевірки надано видаткові накладні, фіскальні чеки та відомість обігу по обслуговуванню.

Перевіркою встановлено, що у ПП «Мідас-Трейд» наявні власні та орендовані наступні транспортні засоби: VOLVO ХС90 номерний знак НОМЕР_1 ; RENAULT MEGANE номерний знак НОМЕР_2 ; VOLKSWAGEN CADDY номерний знак НОМЕР_3 ; RENAULT MEGANE номерний знак НОМЕР_4 ; CITROEN C-ROSSER номерний знак НОМЕР_5 ; MITSUBISHI COLT номерний знак НОМЕР_6 .

По транспортному засобу Opel Movano (номерний знак НОМЕР_7 ) за період з 01 жовтня 2020 року по 31 травня 2021 року оформлено шляхові листи із зазначенням часу виїзду з гаража 09:00, часу повернення в гараж 18:00 та відображенням різноманітних маршрутів, що свідчить про доставку продукції до покупців ПП «МІДАС-ТРЕЙД» даним транспортним засобом та підтверджується видатковими накладними та ТТН.

По інших транспортних засобах, які належать ПП «МІДАС-ТРЕЙД» за вказаний період оформлено шляхові листи із зазначенням маршруту «по місту», час виїзду з гаража 09:00, час повернення в гараж 18:00.

Крім того, у вищенаведених шляхових листах відсутні дані щодо залишків пального при виїзді та при поверненні, а також дані про витрати ПММ.

Перевіркою встановлено, що час виїзду з гаража всіх авто згідно шляхових листів є 9:00, час повернення 18:00, що не співпадає з годинами заправки транспортних засобів згідно фіскальних чеків.

Разом з тим, в даних шляхових листах відсутні відомості щодо маршруту руху даних транспортних засобів (окрім, автомобіля Opel Movano НОМЕР_7 ), та в ході перевірки платником не надано накази на відрядження водіїв, про що складено відповідний акт № 778/07-03/36606249 від 28 липня 2021 року. У зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на відсутність частини фіскальних чеків, не можливо ідентифікувати, які саме автомобілі заправлялись згідно наданих фіскальних чеків.

Також, аналізом наданих подорожніх листів автомобіля Opel Movano НОМЕР_7 встановлено розбіжності у пройденому кілометражі, коли автомобіль рухався в одному й тому ж напрямку. Наприклад, у напрямку Луцьк-Львів-Луцьк 23 жовтня 2020 року пройдений кілометраж становить 968 км, а 26 травня 2021 року - 400 км.

Щодо виявлених розбіжностей платнику надано запит про надання письмових пояснень. На даний запит ПП «Мідас-Трейд» надано відповідь вих. № 74-07 від 28 липня 2021 року, яку контролюючим органом враховано при розрахунку даних використання ПММ. Порівняльну таблицю даних по автомобілю Opel Movano НОМЕР_7 та дані перевірки щодо списання. Оплата, за поставлені паливно-мастильні матеріали проводилася через розрахунковий рахунок у безготівковому порядку. На підставі наданих до перевірки документів не можливо встановити фактичне використання ПММ у господарській діяльності підприємства, у зв`язку із: відсутністю деталізації напрямку прямування та ділової мети поїздок автомобілів VOLVO ХС90, номерний знак НОМЕР_1 ; RENAULT MEGANE номерний знак НОМЕР_2 ; VOLKSWAGEN CADDY номерний знак НОМЕР_3 ; RENAULT MEGANE номерний знак НОМЕР_4 ; CITROEN C-ROSSER номерний знак НОМЕР_5 ; MITSUBISHI COLT номерний знак НОМЕР_6 ; відсутністю у подорожніх листах даних щодо залишків пального при виїзді та поверненні, а також фактичних витрат ПММ кожним із автомобілів; встановленими розбіжностями щодо часу заправки автомобілів, зважаючи на зазначений у подорожніх листах час повернення 18:00; відсутністю частини фіскальних чеків; відсутністю наказів про відрядження за вказаний період.

Таким чином, на підставі наданих до перевірки документів (видаткових накладних, фіскальних чеків, подорожніх листів, наказу про закріплення автомобіля тощо) не надається можливість встановити факт використання частини ПММ у господарській діяльності ПП «МІДАС-ТРЕЙД».

Відповідач вказує, що відповідно до абз. «г» п.198.5 ст.198 ПКУ платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Крім того, перевіркою встановлено, що ПП «Мідас-Трейд» до складу податкового кредиту декларації з ПДВ за січень 2021 року включено суму ПДВ 38,33 грн по постачальнику ТОВ «Луцьк-Експо».

Для підтвердження взаємовідносин із ТОВ «Луцьк-Експо» до перевірки надано наступні первинні документи: рахунок № , акт виконаних робіт.

Згідно вищенаведеного акту виконаних робіт, виконавцем ТОВ «Луцьк-Експо» для замовника ПП «МІДАС-ТРЕЙД» була виконана комп`ютерна діагностика для автомобіля із номерним знаком НОМЕР_8 (Renault Scenic, 2013 року випуску, № НОМЕР_9 ) на загальну суму 230 грн, в т.ч. ПДВ 38,33 грн.

Відповідно до наданого до перевірки наказу № 46-2021 від 25 травня 2021 року «Про закріплення автомобіля», рах.10 та договорів про оренду транспортних засобів, у ПП «МІДАС-ТРЕЙД» відсутній транспортний засіб із номерним знаком НОМЕР_8 (Renault Scenic, 2013 року випуску, № НОМЕР_9 ), що відповідно унеможливлює фактичне виконання робіт із комп`ютерної діагностики ТОВ «Луцьк - Експо» для ПП «МІДАС-ТРЕЙД».

Тобто, ТОВ «Луцьк-Експо» допущено порушення норм податкового законодавства при постачанні (продажу) п. 201.1, абзацу першого п. 201.7 і абзацу першого п. 201.10 ст. 201 ПКУ, абзаців перших п. п. 5 і 18 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року № 1307 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 17 вересня 2018 року № 763), зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 року за № 137/28267, внаслідок безпідставного складання податкових накладних та їх реєстрації в Єдиному реєстрів податкових накладних та відповідно здійснено безпідставне формування податкового кредиту по господарських операціях для ПП «Мідас-Трейд».

Також, ПП «Мідас-Трейд» до складу податкового кредиту декларації з ПДВ за травень 2021 року включено суму ПДВ 530,00 грн по постачальнику ТОВ «ТОП ШИНА».

Тобто, викладене вище доводить, що ТОВ «ТОП ШИНА» допущено порушення норм податкового законодавства при постачанні (продажу) пункту 201.1, абзацу першого пункту 201.7 і абзацу першого пункту 201.10 статті 201 ПК України, абзаців перших п. п. 5 і 18 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 року за № 137/28267, внаслідок безпідставного складання податкових накладних та їх реєстрації в Єдиному реєстрів податкових накладних та відповідно здійснено безпідставне формування податкового кредиту по господарських операціях для ПП «Мідас-Трейд».

Також, ПП «Мідас-Трейд» до розрахунку суми бюджетного відшкодування включено суму ПДВ 687 915 грн по постачальнику ТОВ «ДЕБАНТ УКРАЇНА» за періоди виникнення від`ємного значення жовтень-грудень 2020 року та лютий-березень, травень 2021 року.

Перевіркою встановлено, що декларування від`ємного значення з ПДВ, в т.ч. заявленого до відшкодування з бюджету, відбулось внаслідок накопичення товарних залишків, зокрема, тканини поліпропіленової, нитки та тасьми поліпропіленових, придбаних у ТОВ «ДЕБАНТ УКРАЇНА».

Позивач не подав відзив на апеляційну скаргу, що не перешкоджає розгляд справи по суті.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 18 червня 2021 року позивачем подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4).

В період з 20 липня 2021 року по 28 липня 2021 року працівниками ГУ ДПС у Волинській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Мідас-Трейд» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2021 року від`ємного значення з ПДВ, в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за наслідками якої складено акт від 04.08.2021 року № 6264/07-03/36606249 згідно якого перевіркою дотримання податкового законодавствапри декларуванні за травень 2021 року у декларації від`ємного значення з ПДВ, встановлено порушення платником податків ПП «Мідас-Трейд»: абзац «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України внаслідок чого занижено суму податкових зобов`язань в декларації за травень - 2021 року на суму ПДВ 80 612,26 грн, що в свою чергу призвело до завищення рядка 19 та рядка 21 декларації на цю ж суму; підпункту «а» пункту 198.1, абзаців першого-третього пункту 198.2 та абзаців першого і другого пункту 198.3 статті 198 ПК України пункту 198.6 статті 198 ПК України, абзацу дев`ятнадцятого пункту 201.10 статті 201 ПК України, що призвело до завищення суми податкового кредиту декларації за травень 2021 року на суму ПДВ 872,33 грн, що в свою чергу призвело до завищення суми рядка 19 та рядка 21 декларації на цю ж суму; абзац «б» пункту 200.4 статті 200 ПК України, на підставі чого ПП «Мідас-Трейд» відмовлено у бюджетному відшкодуванні на рахунок платника у банку у податковій Декларації за травень 2021 року на загальну суму ПДВ 687 915 грн.

На підставі даного акта перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 02.09.2021 року № та № .

У податковому повідомленні-рішенні від 02.09.2021 року № зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 81485,00 грн, а відповідачем в податковому повідомленні-рішенні від 02.09.2021 року № відмовлено у наданні бюджетного відшкодування на суму 687915,00 грн.

ПП «Мідас-Трейд», не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, звернулося в суд з даним позовом. Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів /послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пунктів 201.1., 201.10 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів /послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів /послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктами 200.1, 200.4, 200.7. ст. 200 ПК України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цьогоКодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту200-1.3 статті 200-1цьогоКодексуна момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Разом з тим відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК Українигосподарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто суд першої інстанції вірно зазначив, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

Відтак, як вірно зазначив суд першої інстанції, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були надані первинні документи, які підтверджують здійснення господарських операцій з поставки дизельного палива, а саме, судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_1 (постачальник) та ПП «Мідас-Трейд» (покупець) укладено договір поставки дизельного палива (нафтопродуктів) від 01 липня 2020 року №37. Згідно даного договору постачальник на умовах визначених договором зобов`язується поставити покупцю дизельне паливо в асортименті (товар), а покупець зобов`язується прийняти товар від постачальника та оплатити його вартість. Розрахунки за договором здійснюються шляхом сплати наданих рахунків. Рахунки надаються подекадно з прикладенням заправних відомостей. Покупець сплачує рахунки протягом одного банківського дня з моменту їх отримання у безготівкову вигляді. Місце отримання товару АЗС на території ПП «Надія-СК» за адресою с. Городище, вул. Миру, 1Б, Луцький район Волинська область.

Постачальником на адресу одержувача - ПП «Мідас-Трейд» виписано ряд видаткових накладних, зокрема: від 01 травня 2021 року №5, № 12; від 01 травня 2021 року № 11, № 14; від 07 травня 2021 року №11; від 08 травня 2021 року № 7; від 09 травня 2021 року № 6; від 11 травня 2021 року № 7; від 12 травня 2021 року № 12; від 13 травня 2021 року № 2, № 26, № 27, 7; від 14 травня 2021 року № 22; від 15 травня 2021 року № 1, № 16; від 16 травня 2021 року № 8; від 17 травня 2021 року № 18, № 19; від 18 травня 2021 року № 2, № 23; від 19 травня 2021 року № 25; від 20 травня 2021 року № 7, № 16; від 21 травня 2021 року № 5; від 22 травня 2021 року № 16, № 5; від 23 травня 2021 року № 9; від 25 травня 2021 року №6, № 15; від 26 травня 2021 року № 6; від 28 травня 2021 року № 11, № 24; від 29 травня 2021 року № 19; від 31 травня 2021 року № 7. Отримання товару підтверджується також фіскальними чеками заправочної станції ОСОБА_1 ..

Як свідчать матеріали справи між ПП «УКРПАЛЕТСИСТЕМ» (продавець) та ПП «Мідас-Трейд» (покупець) 07 вересня 2016 року укладено договір поставки нафтопродуктів №К-Ю-0916-323. Згідно пункту 3.1 даного договору продавець поставляє покупцю товар на умовах EXW-АЗС. На час укладення даного Договору, можливі два варіанти обслуговування пластикової карти «Електронний гаманець», ЛІТРОВИЙ ГАМАНЕЦЬ та/або ГРИВНЕВИЙ ГАМАНЕЦЬ. Також пунктом 3.2. договору визначено, що кількість, вид ПММ, встановлення ліміту та утримувача карти покупець зазначає в заявці на оформлення пластикових карт. Підтвердження погодження заявки та отримання пластикових карт фіксується підписанням Акту передачі пластикових карт.

Так, постачальником виписано видаткову накладну (ПММ) № 043-8125 від 31 травня 2021 року на суму 5170,28 грн, а також надано обіг по обслуговуванню.

При цьому, перевіркою встановлено, що ПП «Мідас-Трейд» до складу податкового кредиту Декларації З ПДВ за січень 2021 року включено суму ПДВ 38,33 грн по постачальнику ТОВ «Луцьк-Експо», та складено податкову накладну №17 від 05 січня 2021 року на суму 230,00 грн, в тому числі ПДВ 38,33 грн.

Для підтвердження взаємовідносин із ТОВ «Луцьк-Експо» надано рахунок № від 05 січня 2021 року та акт виконаних робіт № Лу-К-19167287 від 05 січня 2021 року.

Згідно вищенаведеного акту виконаних робіт, виконавцем ТОВ «Луцьк-Експо» для замовника ПП «Мідас-Трейд» була виконана комп`ютерна діагностика для автомобіля із номерним знаком НОМЕР_8 Renault Scenic, 2013 року випуску, на загальну суму 230,00 грн, в тому числі ПДВ 38,33 грн.

Щодо доводів апелянта про те, що відповідно до наказу № 46-2021 від 25.05.2021 «Про закріплення автомобіля», рах.10 та договорів про оренду транспортних засобів, у ПП «Мідас-Трейд» відсутній транспортний засіб із номерним знаком НОМЕР_8 (Renault Scenic, 2013 року випуску № кузова НОМЕР_10 ), то колегія суддів зазначає, що наявність деяких помилок чи неточностей у оформленні первинних документів, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, помилка у номерному знаку виникла з підстав невірного зазначення в рахунку на оплату № 692 від 31.05.21.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12 червня 2018 року у справі № 826/11879/13-а.

Щодо того що, позивачем до розрахунку суми бюджетного відшкодування включено ПДВ в розмірі 687915 грн по постачальнику ТОВ «Дебант Україна» за періоди виникнення від`ємного значення жовтень-грудень 2020 року та лютий березень, травень 2021 року. Контролючим органом встановлено, що декларування від`ємного значення з ПДВ, в тому числі до відшкодування бюджету, відбулось накопичення товарних залишків, зокрема тканини поліпропіленової, нитки та тасьми поліпропіленових, придбаних у ТОВ «Дебант Україна», однак згідно підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки. На виконання запиту контролюючого органу було проведено інвентаризацію 26 липня 2021 року, про що відповідно складено два акти про інвентаризацію товарів № 1 та № 2. Дані документи були надані перевіряючим після проведення інвентаризації.

Разом з тим, відповідач прийшов до висновку, що інвентаризація була проведена неякісно, тому відсутня можливість підтвердити законність декларування бюджетного відшкодування, яке виникло внаслідок накопичення товарних залишків, зважаючи на неможливість підтвердження їх фактичної наявності при проведені інвентаризації, та відповідно і достовірність обліку запасів.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Дебант Україна» та ПП «Мідас-Трейд» укладено договір купівлі-продажу від 18 лютого 2015 року № 180215. На виконання вказаного договору були складені видаткові накладні № 1405-01 від 14 травня 2021 року та № 1504-06 від 15 квітня 2021 року та доставлені покупцю відповідно до ТТН від 14 травня № Р1405-01 та від 15 квітня 2021 року № Р1504-06.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників (пункт 2.15 Положення № 88).

Тобто, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту та визначення витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимогзаконущодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Норми податкового законодавства не визначають місце знаходження платника податку (контрагента) та його звітування до контролюючих органів як критерій правового статусу платника податків (позивача), зокрема й щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що відповідно до вимогстатті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першоїстатті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, підприємство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постановах від 19 червня 2018 року у справі № 808/2447/17 та від 31 липня 2018 року у справі № 820/3119/17.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів, тощо. Відсутність у контрагента добросовісного платника податку, яким є позивач, матеріальних та трудових ресурсів, не виключає можливості реального виконання таким платником господарської операції, та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем (замовником).

Щодо апеляційної вимоги стосовно не обгрунтування судом першої інстанції суми ПДВ 304,00 грн. по постачальнику ТОВ «ВОЛИНЬ ТРЕЙД-ПАК» щодо порушення строків реєстрації податкових накладних, то відповідно до п. 198.6. ст. 198 ПКУ суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних / розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні / розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних.

А, відтак, виходячи з вище викладеного, дана сума (304,00 грн.) сумарно входить в оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 02.09.21 № і не є підставою для відмови для скасування даного ППР.

Згідно частини першої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, колегія суддів враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області - залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у справі № 140/12000/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула