Справа № 464/2798/22
Суддя: Шашуріна Г. О.
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/2798/22
пр.№ 2-а/464/88/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова у складі судді Шашуріної Г.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу № 464/2798/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, ОСОБА_2 про визнання протиправними дії та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії та скасувати постанову серії ЕАР № 5572594 від 05 липня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, покликаючись, що правил дорожнього руху не порушував та адміністративного правопорушення не вчиняв.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 20 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем, 01 листопада 2022 року подано відзив на позовну заяву, у якому просять у задоволенні позову відмовити у повному обсязі за безпідставністю, жодних доказів вчинення позивачем правопорушення не надано.

На підставі п.10 ч.1 ст.4 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу технічними засобами згідно з вимогами ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У ч.1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Інспектором Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, 05 липня 2022 року винесено постанову серії ЕАР № 5572594, якою на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Даною постановою встановлено, що 05 липня 2022 року о 19:41 год, с.Плугів, дорога-09, позивач керуючи транспортним засобом марки «Skoda», номерний знак НОМЕР_1 здійснив обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив п.14.6 ПДР України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У ст.ст.72-76 КАС України визначено поняття доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність.

Незважаючи на зазначене, суб`єктом владних повноважень - поліцією не було подано в порядку, визначеному ст.ст.162, 269 КАС України, жодних доказів про те, що позивач здійснив обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті, відповідач не покликається на будь-який доказ, який підтверджує дані обставини.

Відтак, відповідач в особі працівника поліції, який розглянув справу не виконав вимоги щодо посилання у постанові про накладення стягнення на докази які в повній мірі підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення позивачем.

Позиція щодо застосування норм права при розгляді справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності викладена у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а. У даній постанові встановлено, що оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п.3 ч.2 ст.2 КАС України), суд має констатувати, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху. Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо). Наявність лише постанови про притягнення до відповідальності не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи. У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З урахуванням викладеного при розгляді даної справи суб`єктом владних повноважень, на якого покладено процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не підтверджено недотримання позивачем Правил дорожнього руху України, а відповідно суду факту вчинення ним правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП з урахуванням, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України), не встановлено.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, суд дійшов переконання, що прийняте рішення (постанова) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийняте без повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Також, суд враховує положення п.5 ч.1 ст.213 КУпАП органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, відповідно до статті 222 цього Кодексу, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 122 цього ж Кодексу. За ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З наведеної вище норми слідує, що суб`єктом владних повноважень, який розглядає справу про адміністративне правопорушення і виносить постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, є відповідний орган в особі конкретної посадової особи.

Отже, поліцейський відділу поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції, а не від свого імені.

З огляду на викладене вище, належним відповідачем у справі, предметом якої є оспорювання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, повинен бути відповідний орган Національної поліції Головне управління національної поліції у Львівській області, а тому у вимогах до інспектора поліції Павлика Артура Юрійовича, який не є належним відповідачем та не повинен відповідати за заявленими позовними вимогами, слід відмовити.

Водночас вимоги позивача в частині визнання протиправними дії не підлягають задоволенню, оскільки як зазначалось вище, відповідно до ч.3 ст.286 КАС України передбачено конкретний перелік рішень, які може прийняти суд за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.139, 241-246, 205, 250, 255, 272, 286 КАС України,

у х в а л и в :

Позов задоволити частково.

Постанову серії ЕАР № 5572594 від 05 липня 2022 року скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП закрити.

У частині позовних вимог до ОСОБА_2 та визнання дій протиправними відмовити.

Рішення може бути оскаржено згідно з ч.4 ст.286 КАС України протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. У разі ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції..

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1

відповідач Головне управління патрульної поліції у Львівській області, , м. Львів, пл. Григоренка, 3

відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_2

Повне рішення суду складено 03 листопада 2022 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.250 КАС України.

Суддя Г.О.Шашуріна