Справа № 560/19526/21
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/19526/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

03 листопада 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Смілянця Е. С. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку Міністерства оборони України, в якому просив:

-визнати протиправною бездіяльність Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення з 14 березня 2005 року по 01 березня 2018 року з урахуванням базового місяця - січень 2008 року згідно вимог постанови Кабінетом Міністрів України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно- правових актів" від 09.12.2015 року №1013;

-зобов`язати Хмельницький зональний відділ Військової служби правопорядку нарахувати та виплатити індексацію грошевого забезпечення з 14 березня 2005 року по 01 березня 2018 рік з урахуванням базового місяця - січень 2008 року згідно вимог постанови Кабінетом Міністрів України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" від 09.12.2015 року №1013.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2022 року адміністративний позов задоволено частково:

-визнано протиправною бездіяльність Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку Міністерства оборони України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно;

-зобов`язано Хмельницький зональний відділ Військової служби правопорядку Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позову, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції змінити та викласти резолютивну частину останнього наступним чином:

"Визнати протиправною бездіяльність Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку Міністерства оборони України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 14.03.2005 по 31.12.2011, з 01.05.2014 по 01.01.2016 із застосуванням базового місяця -січня 2014 року, з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно.

Зобов`язати Хмельницький зональний відділ Військової служби правопорядку Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 14.03.2005 по 31.12.2011, з 01.05.2014 по 01.01.2016 із застосуванням базового місяця-січня 2008 року та з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно."

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

Зокрема апелянт вказав, що єдиним вірним базовим місяцем при розрахунку індексації може

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до витягу з наказу відповідача від 06.04.2018 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу відділу з 06.04.2018.

Позивач, вважаючи, що Хмельницьким зональним відділом Військової служби правопорядку протиправно не здійснено йому виплату індексації грошового забезпечення за період проходження служби, звернувся до відповідача з відповідною заявою.

Листом Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку від 29.11.2021 розглянуто звернення позивача та повідомлено, що накази начальника Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку за 2005-2015 роки здані в Львівський територіальний архівний відділ Галузевого державного архіву Міністерства оборони України. У зв`язку з чим надати інформацію про отримане грошове забезпечення, здійснення індексації грошового забезпечення за період з 14 березня 2005 по 31 грудня 2015 не представляється можливим. Стосовно нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 по 06 квітня 2018 повідомлено, що відповідно до листа Директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 26.03.2018 № 248/1485 у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України з 01.01.2016 по лютий включно 2018 року у Міністерстві оборони України не було, а тому вона в зазначений період військовослужбовцям не нараховувалась та не виплачувалась, відповідно, базовий місяць з 01.01.2016 року - не встановлювався. Стосовно 2018 року, то відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, було підвищено розміри посадових окладів всіх категорій військовослужбовців, відповідно встановлений базовий місяць - березень 2018 року. З квітня 2018 року були підстави виплати індексації грошового забезпечення, проте встановлений поріг індексації - 103 відсотка наступив лише в грудні 2018 року. Таким чином, в період з 01.01.2016 по квітень 2018 року нарахування та виплата індексації не здійснювалась.

Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення в оскаржуваній частині, суд першої інстанції дійшов висновку про часткову необгрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення в цій частині.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" соціальний захист військовослужбовців-діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Частинами 2 та 3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.2001 року №1282-ХІІ ( далі Закон №1282-ХІІ) визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Як зазначено Верховним Судом в постановах від 19 червня 2019 року (справа №825/1987/17), від 20 листопада 2019 року (справа № 620/1892/19), від 05 лютого 2020 року (справа №825/565/17), індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. За відсутності затвердженого особливого порядку індексації грошового забезпечення військовослужбовців, нарахування індексації грошового забезпечення здійснюється у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку, а саме відповідно до Порядку №1078. Сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону №1282-XIIпідлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Статтею 4 Закону України Про індексацію грошових доходів населення закріплено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (до 01.01.2016 року) та 103 відсотка (після 01.01.2016 року).

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначаються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (далі Порядок № 1078).

П.11 Порядку № 1078 врегульовано, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно з п. 2 вказаного Порядку індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

П. 4 Порядку № 1078 унормовано, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

За змістом п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Отже, на підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності, покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

Згідно п. 5 Порядку (у первинній редакції), у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, мінімальної пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної допомоги сім`ям з дітьми, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться.

За приписами п. 5 Порядку (у редакції постанови КМУ N 690 від 17 травня 2006 року), у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, мінімальної пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної допомоги сім`ям з дітьми, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

П. 5 Порядку (у редакції постанови КМУ N 170 від 12 березня 2008 року) передбачалося, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

В подальшому п. 5 Порядку знову зазнав змін.

Так, за змістом п. 5 Порядку (у редакції постанови КМУ № 36 від 29 січня 2014 року), у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

У п. 5 Порядку (у редакції постанови КМУ № 1013 від 09 грудня 2015 року, який застосовується з 01 грудня 2015 року) закріплено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Аналіз пункту 5 Порядку, в редакції, що діє з 01.12.2015 свідчить про те, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пов`язується з місяцем підвищенням тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець.

Таким чином, збільшення грошового забезпечення не за рахунок зростання тарифної ставки (окладу), а завдяки додатковим видам грошового забезпечення, не дає підстав вважати відповідний місяць базовим для подальшої індексації.

Наведені висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 5 лютого 2020 року у справі №825/565/17 та від 29 листопада 2021 року у справі № 120/313/20-а.

Між тим, як вже було зазначено, механізм обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення наростаючим підсумком з останнього підвищення посадового окладу позивача за посадою, затверджено лише з грудня 2015 року.

Тобто, до грудня 2015 року законодавцем передбачався інший порядок нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, який не передбачав визначення базового місяця для нарахування індексації місяцем останнього підвищення посадового окладу.

Колегією суддів під час апеляційного розгляду справи з матеріалів справи з`ясовано, що ОСОБА_1 був прийнятий на службу до Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку в березні 2005 року.

Таким чином, відповідач був вправі встановити цей місяць базовим для обчислення індексації останньому, а в подальшому змінювати його в зв`язку з підвищенням грошового забезпечення позивача, в тому числі за рахунок додаткових складових. І лише з моменту внесення постановою КМУ №1013 від 09.12.2015 до Порядку № 1078 змін, зокрема доповнення її п. 10-2, яким передбачено, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник, у відповідача виник обов`язок при розрахунку індексації позивача, встановлювати базовим той місяць, в якому відбулося останнє підвищення посадового окладу за займаною ним посадою.

Отже зважаючи на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині щодо безпідставності позовних вимог про застосування базового місяця-січня 2008 року при розрахунку індексації за період з 14.03.2005 по 31.12.2011 та з 01.05.2014 по 31.12.2015.

За правилами ч. 2 ст.77 КАС України довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Водночас, відповідно до принципу змагальності позивач має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 17 серпня 2022 року у справі № 825/1746/18 та від 17 серпня 2022 року у справі № 640/4237/19.

Так, з метою з`ясування всіх обставин у справі, судом апеляційної інстанції витребувались з Львівського територіального архівного відділу Галузевого державного архіву Міністерства оборони України відомості щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації за період з 14 березня 2005 року по 31 грудня 2015 року.

Як вбачається із архівної довідки №179_2/К-1111/1297 від 06.10.2022, наданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України на виконання ухвали суду від 27.09.2022 відомості про нарахуванння індексації позивачу в період з 2005 по 2014 рік відсутні.

При цьому, як слідує зі змісту наявного у справі листа Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку від 29.11.2021 надати інформацію про нараховану та/або виплачену індексацію за період з 14 березня 2005 року по 31 грудня 2011 року є неможливим, у зв`язку із знищенням відповідних документів за вказаний період. Водночас, відповідач вказав, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення за цей період здійснювалося відповідно до "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 №1078.

В даному випадку колегія суддів погоджується з позицією першої інстанції в тій частині, що хоча відповідальність за відсутність належних доказів про виплату індексації грошового забезпечення за період з 2005 року по 2011 рік і лежить на відповідачеві, проте позивач, на якого окрім іншого розповсюджується обов`язок добросовісно користуватися своїми процесуальними правами, не надав доказів на підтвердження того, що йому не виплачувалась індексація за період з 2005 по 2014 рік. І як вірно звернуто увагу судом першої інстанції протягом значного проміжку часу (16 років) зволікав із зверненням до суду.

Отже, твердження ОСОБА_2 про те, що в період з 14.03.2005 по 31.12.2011 та з 01.05.2014 по 31.12.2015 йому не виплачувалась індексація не підтверджені ним жодним належним доказом та частково спростовані доказами, наданими відповідачем.

Тоді як із наданої відповідачем до суду першої інстанції довідки вбачається, що позивачу виплачувалася індексація в період з січня 2012 року по квітень 2013 року - 9628,63 грн. (базовий місяць січень 2008 року); 01.04.2013 відповідно до абзацу 2 підпункту 2.2 Інструкції про розміри і порядок виплати військовослужбовцям, які займають посади плаваючого та льотного складу Збройних Сил України, щомісячної додаткової грошової винагороди, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15 листопада 2010 року № 595, збільшено грошове забезпечення військовослужбовців за рахунок запровадження щомісячної додаткової грошової винагороди, розміром 20% грошового забезпечення. Згідно з даними Держстату, індекс споживчих цін за період з 01.05.2013 по 01.09.2013 не перевищував порогового рівня, отже право на індексацію не виникало. З 01.09.2013 року грошове забезпечення військовослужбовців було підвищено за рахунок підвищення розміру щомісячної додаткової грошової винагороди з 20% до 40% місячного грошового забезпечення, а отже змінився базовий місяць на вересень 2013. За період з 01.09.2013 по 01.01.2014 індекс споживчих цін не перевищував порогового рівня, тому право на індексацію не виникало. 01.01.2014 грошове забезпечення військовослужбовців в черговий раз було підвищено. Збільшено розмір щомісячної додаткової грошової винагороди з 40% до 60% місячного грошового забезпечення, тому базовий місяць встановлено січень 2014 року. За період з 01.01.2014 по 01.05.2014 індекс споживчих цін не перевищував пороговий рівень, тому право на індексацію не виникало. З 01.05.2014 по 01.01.2016 ОСОБА_1 індексація грошового забезпечення виплачувалася, розмір виплати склав 9793,93 грн.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Смілянець Е. С. Сторчак В. Ю.