Справа № 240/9495/22
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року м. Житомир справа № 240/9495/22

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського навчального центру підготовки поліцейських про визнання протиправною бездіяльності, стягнення середнього заробітку,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Житомирського навчального центру підготовки поліцейських щодо непроведення йому повного розрахунку при звільненні;

- стягнути з Житомирського навчального центру підготовки поліцейських на його користь середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплата одноразової грошової допомоги при звільненні) за період з 22.12.2021 по день фактичного розрахунку 28.04.2022 (128 днів).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що у порушення ст.102 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та деяких інших осіб», п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 на день звільнення йому не виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні, виплату вказаної допомоги здійснено через 128 днів, у зв`язку із чим, вважає, що має право на отримання середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Ухвалою суду від 24.05.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

02.08.2022 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Пояснює, одноразова грошова допомога позивачу була виплачена в строки, передбачені п. 8 розділу VI Наказу № 260 (норма спеціального законодавства), а саме 27.04.2022, що узгоджується з нормами спеціального законодавства, а тому відсутні підстави для застосування наслідків, передбачених ст. 117 КЗпП України.

Розгляд справи судом відкладався у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач проходив службу у Національній поліції України та звільнений наказом начальника Державної установи "Житомирський навчальний центр підготовки поліцейських" № 153-о/с від 22.12.2021 за пунктом 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно з вказаним наказом строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги на день звільненім складає 17 років 03 місяці 18 днів.

Як свідчать матеріали справи, одноразову грошову допомогу при звільненні позивач отримав 28.04.2022, тобто через 128 днів після звільнення, у зв`язку із чим вважає, що має право на виплату середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні, що і слугувало зверненню останнього до суду із даним позовом.

При вирішенні спору по суті суд зазначає про таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Статтею 102 передбачено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

За змістом ч.2 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII ) особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до абз.3 п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 за № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (далі - Постанова №393) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, особам начальницького складу Національного антикорупційного бюро, особам із спеціальними званнями Бюро економічної безпеки: які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Виплата одноразової грошової допомоги при звільненні із служби регулюється розділом VI «Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських», затверджених 06.04.2016 наказом Міністерства внутрішніх справ України №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799 (далі - Порядок №260VI), яким доповнено Порядок згідно з Наказом Міністерства внутрішніх справ № 539 від 17.07.2020.

Положеннями п.7 розділу VI «Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських», затверджених 06.04.2016 наказом Міністерства внутрішніх справ України №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799 (далі - Порядок №260) передбачено, що у наказі про звільнення підрозділом кадрового забезпечення в разі необхідності виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зазначається стаж служби для її виплати. Крім того, у разі необхідності в наказі про звільнення додатково вказується підстави для проведення відрахувань з грошового забезпечення та інших виплат.

Як передбачено п.8 розділу VI Порядку №260, одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не пізніше двох місяців з дня звільнення із служби, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські.

Згідно з ст.116 Кодексу законів про працю України (надалі КЗпП України), при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені встатті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Аналіз викладених норм, дає підстави для висновку, що починаючи з серпня 2020 року спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює порядок виплати грошового забезпечення поліцейським, встановлено порядок та строк виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, згідно з якими у відповідача відсутній обов`язок здійснювати виплату такої допомоги в день звільнення поліцейського, тобто спеціальні норми, відмінні від визначених статтею 116 КЗпП України.

Так, відповідно до вимог листа Національної поліції України від 09.02.2021 №33/09/29-2021 -дек надіслано потребу в коштах на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції до Національної поліції України. Фінансування на грошове забезпечення та виплату одноразової допомоги при звільненні зі служби в поліції майору поліції ОСОБА_1 надійшло 25.04.2022 в сумі 73389,16 грн та виплачено - останньому 27.04.2022 в повному обсязі, що підтверджується довідкою відповідача №17/105/48-2022 від 29.07.2022 та не заперечується позивачем.

Отже, виплата одноразової допомоги при звільненні здійснена позивачу через два дні після надходження коштів, тобто в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські, тобто з дотриманням вимог пункту 8 розділу VІ Порядку №260.

З огляду на викладене вище, враховуючи, що порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію», який містить відсильну норму на Порядок №260 в частині, що стосується виплати грошового забезпечення, в тому числі і одноразової грошової допомоги при звільненні, суд дійшов висновку, що відповідач діяв у порядку та у строки, визначені чинним на дату звільнення позивача зі служби спеціальним законодавством, норми якого є пріоритетними, у зв`язку із чим суд вважає, у даних спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України.

У практиці Верховного Суду сформовано правовий висновок, що норми Кодексу законів про працю України підлягають субсидіарному застосуванню лише в тих випадках, коли нормами спеціального законодавства не врегульовано те чи інше питання.

В даному випадку, оскільки виплата одноразової грошової допомоги при звільненні врегульована нормами Порядку № 260, які є нормами спеціального законодавства і підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, а тому норми статті 116 КЗпП України на спірні правовідносини не можуть бути поширені.

Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо застосування до спірних правовідносин положень статей 116 та 117 КЗпП України є безпідставними.

Такі самі висновки, щодо затримки розрахунку при звільненні при виплаті одноразової грошової допомоги з урахуванням змін від 17.07.2020 у Порядок № 260, були викладені Сьомим апеляційним адміністративним судом у постанові від 05 жовтня 2022 року у справі № 560/5209/22.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат судом вирішується відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Житомирського навчального центру підготовки поліцейських (вул. Князів Острозьких, 112 А, м.Житомир,10029. ) про визнання протиправною бездіяльності, стягнення середнього заробітку, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 04 листопада 2022 р.