Справа № 160/13337/22
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2022-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
ВСТАНОВИВ:
31.08.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України щодо застосування 70% суми грошового утримання у здійсненому перерахунку пенсії ОСОБА_1 при виконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 року у справі № 160/7535/21;
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 31.08.2022 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
Ухвалою суду від 05.09.2022 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.
Також ухвалою суду від 05.09.2022 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, а саме копії:
- пенсійної справи позивача;
- звернення позивача про перерахунок пенсії, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії у 86% суми грошового забезпечення;
- докази отримання позивачем пенсії у 86% суми грошового забезпечення;
- лист/відмову Пенсійного органу на звернення позивача та інші докази щодо суті спору.
26.09.2022 року відповідачем подано відзив на позовну заяву позивача.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 04.11.2022 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні ПФУ у Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену в порядку та на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992, у розмірі 86% грошового забезпечення.
Однак при такому перерахунку відповідачем протиправно, на думку позивача, застосовано відсоткове визначення основного розміру пенсії в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.
Вказане зумовило звернення позивача до суду з цим позовом.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову.
При цьому зазначив, що перерахунок пенсії позивача за минулий час, повинен бути здійснено не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів, тобто, за 12 місяців, які передують даті подання заяви на перерахунок пенсії та нової довідки про розмір грошового забезпечення, а не з дати з якої вимагає позивач.
Таким чином, позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 року, суперечать приписам ст. 63 Закону №2262-ХІІ. Крім іншого, зазначено, що згідно з п. а ст. 13 Закону № 2262-XII (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (п. "а" ст. 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (ст. 43): за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. Відповідно до ст. 13 Закону №2262-XII, в редакції, що діяла на дату призначення позивачу пенсії, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен був перевищувати 90 % відповідних сум грошового забезпечення.
Законом України від 27.03.2014 року №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України" (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності 01.05.2014 року, були внесено зміни в ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХII, а саме цифри 90 замінили на цифри 70.
У зв`язку з чим відповідач вважає, що позовні вимоги позивача у частині перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки в розмірі 86% грошового забезпечення безпідставні та не підлягають задоволенню.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив таке.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач перебуває на обліку ГУ ПФУ у Дніпропетровській області та отримував пенсію за вислугу років, відповідно до Закону №2262, у розмірі 86% від грошового забезпечення.
Позивач звернувся до Управління СБУ у Дніпропетровській області із заявою про надання довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 05.03.2019 із зазначенням відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (доплати, надбавки, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії.
Управління СБУ у Дніпропетровській області листом від 20.05.2020 №55/11/К-271/577 надало позивачу інформацію про грошове забезпечення станом на 05.03.2019: посадовий оклад 7750 грн., оклад за військове звання 1480 грн., надбавка за вислугу років 50% - 4615 грн., надбавка за особливості проходження служби 73% (від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років), надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% (від посадового окладу), премія 10% (від посадового окладу).
Управлінням СБУ у Дніпропетровській області позивачу було видано Довідку від 13.07.2020 №55/11/К-360/577 про розмір грошового забезпечення за посадою помічника начальника Управління (по правовим питанням) начальника юр.групи Управління СБУ у Дніпропетровській області.
Розмір грошового забезпечення позивача, визначений листом Управління СБУ від 20.05.2020 та Довідкою від 13.07.2020 є однаковими.
Вважаючи відмову органу пенсійного фонду у проведенні перерахунку пенсії протиправною, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права до суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 року, яке набрало законної сили, по справі № 160/6445/20 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії відповідно до довідки Управління СБУ у Дніпропетровській області про грошове забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення. Зобов`язано ГУ ПФУ у Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до довідки Управління СБУ у Дніпропетровській області у розмірі 86% грошового забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, яке складається з: посадового окладу 7750 грн.; окладу за військовим званням 1480 грн.; надбавки за вислугу років 50% - 4615 грн.; надбавки за особливості проходження служби 73% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; надбавки за роботу в умовах режимних обмежень 15% від посадового окладу; премії 10% від посадового окладу.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.11.2020 року у справі № 160/6445/20 вказане рішення суду, залишено без змін.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 19.11.2020 року у справі № 160/6445/20 позивачеві здійснено перерахунок пенсії у розмірі 86 % грошового забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, яке складається з посадового окладу 7750 грн.; окладу за військове звання 1480 грн; надбавки за вислугу років 50% від посадового окладу за військове звання; надбавки за особливості проходження служби 73 % від посадового окладу; надбавки за роботу в умовах режимних обмежень 15% від посадового окладу; премії 10% від посадового окладу.

У листопаді 2020 року позивач звернувся до Управління з вимогою про здійснення перерахунку пенсії без обмеження максимального розміру з 01.04.2019 року.

Листом Управління 20332-23747/К-01/8-0400/20 позивача повідомлено, що на виконання судових актів йому здійснено перерахунок пенсії з 19.11.2020 року. Стосовно доплати пенсії зазначено про її виплату у майбутньому після виділення додаткових коштів.

Вважаючи відмову органу пенсійного фонду у проведенні перерахунку пенсії протиправною, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 року, яке набрало законної сили, по справі № 160/16026/20, позовну заяву задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні з 01.04.2019 року перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 13.07.2020 року № 55/11/к-360/577. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05 березня 2019 року - 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплачувати (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсію ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення, пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до наданої довідки Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 13.07.2020 року № 55/11/к-360/577 та виплатити утворену заборгованість.

Позивач, 06.04.2021 року звернувся до Пенсійного органу, з приводу виконання рішення суду віл 11.01.2021 року по справі №160/16026/21.

ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на звернення позивача від 06.04.2021 року з питання пенсійного забезпечення надано відповідь та повідомлено позивача, що рішенням суду в адміністративній справі №160/16026/20 від 11.01.2021 року не зобов`язано органи Пенсійного фонду України перераховувати пенсію, виходячи з розміру 86% відповідних сум грошового забезпечення, тому позивачу проведено перерахунок пенсії за умовами статті 13 Закону України №2262-ХІІ, якими максимальний розмір призначених пенсій за вислугу років обмежується 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Тобто, пенсійним органом фактично відмовлено позивачу у перерахунку його пенсії на підставі довідки Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 13.07.2020 року № 55/11/к-360/577 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року у розмірі 86 % грошового забезпечення, як встановлено судовим рішенням від 25.08.2020 року в адміністративній справі № 160/6445/20.

Не погоджуючись з вищевказаними діями Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував такі обставини справи та положення чинного законодавства України.

V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законами України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011 (далі - Закон № 3668-VI) та «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» №1166-VII від 27.03.2014 (далі - Закон № 1166-VII) внесено зміни до ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ, якими встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Верховний Суд у рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18 зазначив, що внесені Законом № 3668-VІ та Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка не зазнала змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Судом встановлено, що звернення до суду з цим позовом зумовлено протиправною поведінкою Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області, яка полягає в ігноруванні відповідачем при проведенні перерахунку пенсії позивачу обставин, встановлених рішеннями суду в зазначених справах.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 року, яке набрало законної сили, по справі № 160/6445/20 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії відповідно до довідки Управління СБУ у Дніпропетровській області про грошове забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення. Зобов`язано ГУ ПФУ у Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до довідки Управління СБУ у Дніпропетровській області у розмірі 86% грошового забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, яке складається з: посадового окладу 7750 грн.; окладу за військовим званням 1480 грн.; надбавки за вислугу років 50% - 4615 грн.; надбавки за особливості проходження служби 73% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; надбавки за роботу в умовах режимних обмежень 15% від посадового окладу; премії 10% від посадового окладу.

Отже, основний розмір пенсії позивача становить 86 % грошового забезпечення.

Судом встановлено, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислюється при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вказану норму, право позивача на основний розмір пенсії в розмірі 86% сум грошового забезпечення підтверджене рішенням суду, яке набрало законної сили, не є предметом доказування при розгляді цієї справи.

З огляду на викладене, вказане в сукупності зумовлює висновок суду про протиправність дій відповідача, який зменшив з 01.04.2019 року основний розмір перерахованої позивачу пенсії з 86% на 70% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Крім того, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зважує на його ефективність з точки зору статті 13 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та враховує положення «Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)» стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень», прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980, а саме суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Фактично, необхідною передумовою застосування частини 2 статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Статею13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З метою ефективного захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне скоригувати позовні вимоги позовні вимоги задовольнити частково.

Відповідачем не подано належних доказів на підтвердження правомірності своїх дій, які є предметом оскарження.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Дослідивши матеріали справи, слід зазначити, що відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами щодо правомірності своїх дій при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019, на підставі довідки Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 13.07.2020 року № 55/11/к-360/577.

За вказаних обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 744,30 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року, на підставі довідки Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 13.07.2020 року № 55/11/к-360/577, щодо зменшення основного розміру призначеної при звільненні пенсії за вислугу років з 86% на 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 86% сум грошового забезпечення, з урахуванням відповідних сум грошового забезпечення для перерахунку пенсії, зазначених у довідці Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 13.07.2020 року за № 55/11/к-360/577 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в сумі 744,30 гривень.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49000, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 04.11.2022 року.

Суддя В.В. Ільков