Справа № 140/5506/22
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2022-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року ЛуцькСправа № 140/5506/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі МВС України), Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (далі УМВС України у Волинській області) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 в період з 30.11.2005 по 06.11.2015 проходила службу в органах внутрішніх справ на посаді старшого експерта відділу організації техніко-криміналістичного забезпечення органів внутрішніх справ Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України у Волинській області.

Постановою № 14 медичної (військово-лікарської) комісії від 28.12.2019 Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області» (далі ДУ «ТМО МВС України по Волинській області») встановлено причинний зв`язок захворювання ОСОБА_1 з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

06.08.2020 позивачу призначено ІІІ (третю) групу інвалідності за загальним захворюванням відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією (далі МСЕК) серія 12 ААБ № 689905. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ від 22.09.2020 позивач 01.09.2020 була оглянута повторно обласною МСЕК з призначенням ІІІ (третьої) групи інвалідності із зазначенням про те, що «захворювання, так пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ» терміном на 1 рік до 01.09.2021. Крім того, згідно з довідкою серії 12 ААА № 026168 про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках ОСОБА_1 встановлено 60% ступеня втрати професійної працездатності.

16.12.2020 позивач звернулася до голови ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності та подала пакет документів, передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції» (далі Порядок № 850). Ліквідаційна комісія УМВС України у Волинській області листом № 7/29 від 15.02.2021 повідомила позивача про повернення матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги на доопрацювання.

30.03.2021 та 17.06.2021 позивач повторно звернулася до Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області, надавши додаткові документи, проте листами від 25.05.2021 № 7/118, від 02.08.2021 № 7/170 Ліквідаційна комісія УМВС України у Волинській області повідомила позивача про повторне повернення поданих документів.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27.10.2021, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2022, у справі № 140/9866/21 за позовом ОСОБА_1 до МВС України, УМВС України у Волинській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії:

- визнано протиправними дії МВС України щодо повернення без прийняття рішення заяви та матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності ОСОБА_1 ;

- зобов`язано УМВС України у Волинській області повторно скерувати до МВС України подані документи ОСОБА_1 та висновок щодо призначення, нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності відповідно до пункту 8 Порядку № 850;

- зобов`язано МВС України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та за результатами її розгляду відповідно до пункту 9 Порядку № 850, та прийняти відповідне рішення.

Листом від 29.07.2022 № 7/134 УМВС України у Волинській області повідомило позивача про те, що листом від 18.07.2022 № 19407/15-2022 Департамент фінансово-облікової політики МВС України повернуло матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги з висновком про відмову від 15.07.2022.

Позивач вважає дії МВС України щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ протиправними, оскільки позивачем були подані усі необхідні документи, передбачені Порядком № 850, для призначення вказаної допомоги, а позивачу відмовлено у призначенні допомоги з підстав, не передбачених Порядком № 850.

Позивач просить:

- визнати протиправними дії МВС України щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням їй ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ;

- зобов`язати УМВС України у Волинській області (в особі ліквідаційної комісії) повторно скерувати до МВС України документи та висновок щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням їй ІІІ групи інвалідності відповідно до Постанови № 850;

- зобов`язати МВС України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням їй ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, виходячи з 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 329550,00 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 73).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 06.09.2022 № 12/6-1058 (а. с. 87-94) представник відповідача МВС України Шопіна Ю.О. позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що медико-соціальна експертна комісія ОСОБА_1 проведена з порушенням пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 (далі Положення № 1317) з огляду на те, що представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучалися, а наявність невідповідності надісланих матеріалів вимогам законодавства унеможливлює затвердження висновку про призначення позивачу одноразової грошової допомоги. Ураховуючи викладене, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 у справі № 140/9866/21 та за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у МВС України прийнято рішення про відмову та 15.07.2022 затверджено відповідний висновок.

Крім того, на МВС України Порядком № 850 покладено обов`язок лише у прийнятті відповідного рішення, а не у проведенні виплати одноразової грошової допомоги. Виплата одноразової грошової допомоги колишньому працівнику міліції здійснюється виключно у разі затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги та тим органом, у якому безпосередньо проходив службу колишній працівник міліції.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 01.09.2022 № 40/26/01-2022 (а. с. 80-83) представник відповідача УМВС України у Волинській області Забожчук О.В. позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що вказаний відповідач здійснив усі передбачені Порядком № 850 процедурні дії для вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги позивачу, не порушив її прав та інтересів, а рішення про виплату або відмову у виплаті такої допомоги приймається виключно головним розпорядником коштів, тобто МВС України.

15.09.2022 та 22.09.2022 до суду надійшли відповіді на відзиви відповідачів, у яких представник позивача ОСОБА_2 з доводами відзивів не погодилася з мотивів, викладених у позовній заяві, та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а. с. 98-101, 105-110).

Інших заяв по суті справи від учасників справи до суду не надходило.

Крім того, учасники справи не зверталися із клопотаннями про розгляд справи в судовому засіданні, оформленими відповідно до вимог статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Суд наголошує, що за змістом статті 162 КАС України у відзиві на позовну заяву відповідач викладає виключно заперечення проти позову, відзив не може містити будь-яких заяв чи клопотань, позаяк заяви та клопотання учасники справи подають окремо у письмовій формі, із зазначенням підстав та з дотриманням інших вимог статті 167 КАС України. Отже, заявлене у відзиві представника відповідача МВС України клопотання про розгляд справи за участі представника вказаного відповідача не підлягало судом вирішенню по суті.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 КАС України цю справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 в період з 30.11.2005 по 06.11.2015 проходила службу в органах внутрішніх справ на посаді старшого експерта відділу організації техніко-криміналістичного забезпечення органів внутрішніх справ Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України у Волинській області, звільнена зі служби згідно із наказом УМВС України у Волинській області від 05.11.2015 № 319 о/с «По особовому складу» (а. с. 25).

Постановою від 28.12.2019 № 14 медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» встановлено причинний зв`язок захворювання ОСОБА_1 з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а. с. 26).

06.08.2020 позивачу первинно призначено третю групу інвалідності за загальним захворюванням відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ № 689905 (а. с. 27). Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ № 195869 від 22.09.2020 (а. с. 28), виписки з акта огляду МСЕК до вказаної довідки (а. с. 29), позивачу, за результатами огляду 01.09.2020, призначено третю групу інвалідності із зазначенням причини інвалідності - «захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ», інвалідність встановлена на строк до 01.10.2021. Крім того, згідно з довідкою серії 12 ААА № 026168 про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках позивачу ОСОБА_1 встановлено одноразово 60% ступеня втрати професійної працездатності (а. с. 30).

16.12.2020 позивач звернулася до ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності та подала пакет документів, передбачений Порядком № 850 (а. с. 19).

Ліквідаційною комісією УМВС України у Волинській області надіслано надані матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 на розгляд до Департаменту фінансово-облікової політики МВС України, який листом від 17.12.2020 № 7/275 повідомив УМВС України у Волинській області про таке:

- під час розгляду вказаних матеріалів встановлено, що медико-соціальна експертна комісія ОСОБА_1 проведена з порушенням пункту 10 Положення № 1317, відповідно до якої медико-соціальні експертизи колишнім працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю, до складу яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС, в той час як при проведенні медико-соціальної експертизи позивача представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучалися;

- згідно з долученою до матеріалів копією виписки з акта огляду МСЕК від 22.09.2020 № 195869 ОСОБА_1 при повторному огляді встановлено третю групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, однак інформація про первинний огляд МСЕК позивача в матеріалах відсутня.

Наявність зазначених недоліків унеможливила прийняття рішення за надісланими матеріалами згідно з Порядком № 850, в зв`язку з чим матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 було повернуто на доопрацювання (а. с. 32), про що листом № 7/29 від 15.02.2021 ліквідаційна комісія УМВС України у Волинській області повідомила позивача (а. с. 33).

18.03.2021 ОСОБА_1 звернулася із заявою про надання роз`яснень до Волинського обласного бюро МСЕК (а. с. 34), у відповідь на яку листом № К-10/06 від 29.03.2021 повідомлено позивача про те, що відповідно до пункту 1.8 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 № 561 «Про затвердження Інструкції про встановлення груп інвалідності» хворого, якого направляють на МСЕК уперше представляє голова ЛКК. 22.09.2020 позивача повторно оглянуто, тому вимоги пункту 10 Положення № 1317 не порушені (а. с. 35).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 у справі № 140/9866/21 (а. с. 41-47) встановлено, що 30.03.2021 позивач повторно звернулася до ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області та надала копію листа № К-10/06 від 29.03.2021 Волинського обласного бюро МСЕК і копію довідки до акту огляду МСЕК № 689905 від 06.08.2020 (первинний огляд) з метою долучення до матеріалів справи про призначення одноразової грошової допомоги, зазначені документи разом з первинно поданими документами ліквідаційна комісія УМВС України у Волинській області повторно надіслала на розгляд до Департаменту фінансово-облікової політики МВС України. Однак листом від 25.05.2021 № 7/118 ліквідаційна комісія УМВС України у Волинській області повідомила позивачку про повторне повернення поданих документів на доопрацювання, до якого було долучено лист № 19977/15-2021 від 11.05.2021, адресований Департаментом фінансово-облікової політики МВС України до ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області, який знову містив вказівку про те, що медико-соціальна експертна комісія проведена з порушенням пункту 10 Положення № 1317, та те, що при проведенні медико-соціальної експертизи представники закладів охорони здоров`я МВС України до складу комісії не залучалися.

07.06.2021 позивачкою подано заяву до ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» щодо вивчення даних з медичної документації, складеної до 01.09.2020 на предмет наявності захворювання, його перебігу та підстав для направлення медичних документів на медико-соціальну експертну комісію, у відповідь на яку листом № 33/23-2532 від 11.06.2021 останнє повідомило позивачку про те, що відбулося засідання лікарсько-консультативної комісії установи, та згідно поданих документів (постанови медичної (військово-лікарської) комісії № 14 від 28.12.2019; виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 01.09.2020; консультативного висновку лікаря спеціаліста від 04.02.2020; виписок із медичної картки стаціонарного хворого № 5257, № 615, № 6234) - зауважень, заперечень, доповнень та доопрацювань лікарсько-консультативна комісія установи не має, з постановою медичної (військово-лікарської) комісії, винесеним діагнозом, рішенням МСЕК - лікарсько-консультативна комісія установи - погоджується.

17.06.2021 позивачка втретє звернулася до ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області та надала копію зазначеного листа ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» з метою долучення до попередньо надісланих матеріалів, однак листом № 7/170 від 02.08.2021 УМВС України у Волинській області повідомило про те, що Департаментом фінансово-облікової політики МВС України розглянуто матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги та повторно повідомлено, що медика-соціальна експертна комісія проведена з порушенням пункту 10 Положення № 1317, та те, що при проведенні медико-соціальної експертизи представники закладів охорони здоров`я МВС України до складу комісії не залучалися, в зв`язку з чим матеріали щодо призначення одноразової допомоги повернулись без задоволення.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27.10.2021, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2022, у справі № 140/9866/21 за позовом ОСОБА_1 до МВС України, УМВС України у Волинській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії:

- визнано протиправними дії МВС України щодо повернення без прийняття рішення заяви та матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності ОСОБА_1 ;

- зобов`язано УМВС України у Волинській області повторно скерувати до МВС України подані документи ОСОБА_1 та висновок щодо призначення, нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності відповідно до пункту 8 Порядку № 850;

- зобов`язано МВС України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та за результатами її розгляду відповідно до пункту 9 Порядку № 850, та прийняти відповідне рішення (а. с. 41-55).

14.02.2022 позивач звернулася до голови ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області із заявою про добровільне виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 у справі № 140/9866/21 (а. с. 56).

УМВС України у Волинській області було складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2022 у справі № 140/9866/21, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майору міліції, старшому експерту відділу організації техніко-криміналістичного забезпечення органів внутрішніх справ НДКЕЦ при УМВС України у Волинській області, в зв`язку із інвалідністю в розмірі 329550,00 грн (день виникнення права на отримання грошової допомоги 01.09.2020), та на якому поставлено резолюцію директора Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 15.07.2022 про відмову у призначенні допомоги (а. с. 20).

Листом від 29.07.2022 № 7/134 УМВС України у Волинській області повідомило позивача про те, що листом від 18.07.2022 № 19407/15-2022 Департамент фінансово-облікової політики МВС України повернув матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги з висновком про відмову від 15.07.2022 (а. с. 58).

З листа Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 18.07.2022 № 19407/15-2022 вбачається, що за результатами розгляду матеріалів Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС України вказано на те, що медико-соціальна експертна комісія ОСОБА_1 проведена з порушенням пункту 10 Положення № 1317 з огляду на те, що представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучалися. Наявність вищезазначеної невідповідності надісланих матеріалів вимогам законодавства унеможливлює затвердження висновку про призначення позивачу одноразової грошової допомоги. Ураховуючи викладене, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 у справі № 140/9866/21 та за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у МВС України прийнято рішення про відмову та 15.07.2022 затверджено відповідний висновок (а. с. 59-60).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до абзацу третього пункту 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно із частиною шостою статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-ХІІ (далі Закон № 565-ХІІ) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Пунктом 1 Порядку № 850 передбачено, що ці Порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

За змістом пункту 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі: установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі:

250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи;

200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи;

150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно із пунктом 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

заяву (рапорт) ро виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 8 Порядку № 850 визначено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції:

витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу;

витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

За приписами пункту 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:

учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку;

учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;

навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);

подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Таким чином, за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання чи встановлено інвалідність, що пов`язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом № 565-ХІІ, виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850. Таке право обумовлено наявністю визначених законодавством підстав, зокрема, захворювання особи повинно бути пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 13.03.2018 у справі № 822/2597/17, від 21.06.2018 у справі № 822/31/18, від 28.08.2018 у справі № 804/6297/17, від 07.09.2018 у справі № 357/9387/16-а, від 19.09.2018 у справах № 750/2250/17, № 530/1280/17, № 806/1200/16, від 18.10.2018 у справах № 369/13187/17, № 809/395/18, від 29.10.2018 у справі № 806/881/18, від 14.11.2018 у справі № 821/182/18, від 11.12.2018 у справі № 379/497/17, від 31.01.2019 у справі № 822/1883/18, від 20.02.2019 у справі № 822/1883/18, від 31.03.2020 у справі № 824/1046/17-а, від 22.09.2022 у справі № 380/12913/21, від 13.10.2022 у справі № 380/13558/21.

Крім того, за змістом пункту 9 Порядку № 850 рішення про відмову в призначенні грошової допомоги МВС України приймає лише у випадках, передбачених пунктом 14 цього Порядку.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу МВС України неодноразово надсилалися матеріали щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги, востаннє на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 у справі № 140/9866/21 (залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2022).

УМВС України у Волинській області було складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2022 у справі № 140/9866/21, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майору міліції, старшому експерту відділу організації техніко-криміналістичного забезпечення органів внутрішніх справ НДКЕЦ при УМВС України у Волинській області, в зв`язку із інвалідністю в розмірі 329550,00 грн (день виникнення права на отримання грошової допомоги 01.09.2020), та на якому поставлено резолюцію директора Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 15.07.2022 про відмову у призначенні допомоги (а. с. 20).

Суд звертає увагу, що у вказаному висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги від 15.07.2022 відсутнє покликання на випадки, передбачені пунктом 14 Порядку № 850, за наявності яких приймається рішення про відмову у призначенні допомоги.

З листа Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 18.07.2022 № 19407/15-2022 вбачається, що за результатами розгляду матеріалів Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС України вказано на те, що медико-соціальна експертна комісія ОСОБА_1 проведена з порушенням пункту 10 Положення № 1317 з огляду на те, що представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучалися. Наявність вищезазначеної невідповідності надісланих матеріалів вимогам законодавства унеможливлює затвердження висновку про призначення позивачу одноразової грошової допомоги. Ураховуючи викладене, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 у справі № 140/9866/21 та за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у МВС України прийнято рішення про відмову та 15.07.2022 затверджено відповідний висновок (а. с. 59-60).

Разом з тим, ні у висновку (рішенні) про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги від 15.07.2022, ні у листі Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 18.07.2022 № 19407/15-2022 не наведені передбачені пунктом 14 Порядку № 850 випадки, за наявності яких призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються.

Стосовно доводів МВС України про те, що медико-соціальна експертна комісія ОСОБА_1 проведена з порушенням пункту 10 Положення № 1317 з огляду на те, що представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучалися, суд зазначає про таке.

Згідно із пунктом 1 Положення № 1317 це Положення визначає процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.

Пунктом 10 Положення № 1317 передбачено, що залежно від ступеня, виду захворювання та групи інвалідності утворюються такі комісії: 1) загального профілю; 2) спеціалізованого профілю. Комісія складається з представників МОЗ, Мінсоцполітики, Міноборони, закладів охорони здоров`я МВС, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також військово-медичної служби СБУ та військово-медичного підрозділу Служби зовнішньої розвідки у разі розгляду медичних справ стосовно потерпілих на виробництві чи пенсіонерів з числа військовослужбовців СБУ або Служби зовнішньої розвідки. У проведенні медико-соціальної експертизи беруть участь також представники Пенсійного фонду України, органів державної служби зайнятості і у разі потреби - працівники науково-педагогічної та соціальної сфери.

Відповідно до пункту 16 Положення № 1317 голова лікарсько-консультативної комісії лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я представляє хворого, що досяг повноліття, потерпілого від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, який направляється на комісію вперше, документи цієї особи у разі заочного проведення медико-соціальної експертизи. Для вирішення соціальних питань і створення з урахуванням ступеня втрати життєдіяльності та професії потерпілого спеціальних умов для виконання роботи запрошується представник власника підприємства, установи та організації, де працює хворий, що досяг повноліття, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, або представник уповноваженого ним органу та профспілкового комітету.

Суд наголошує, що за змістом пункту 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає, зокрема, такі медичні документи: довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанову відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

Так, позивач до заяви (рапорту) про виплату одноразової грошової допомоги подала передбачені пунктом 7 Порядку № 850 медичні документи:

- постанову від 28.12.2019 № 14 медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Волинській області», якою встановлено причинний зв`язок захворювання ОСОБА_1 з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а. с. 26);

- довідку до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ № 689905 від 06.08.2020, відповідно до якої позивачу первинно призначено третю групу інвалідності за загальним захворюванням (а. с. 27);

- довідку до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ № 195869 від 22.09.2020 (а. с. 28), виписку з акта огляду МСЕК до вказаної довідки (а. с. 29), відповідно до яких позивачу, за результатами огляду 01.09.2020, призначено третю групу інвалідності із зазначенням причини інвалідності - «захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ»;

- довідку серії 12 ААА № 026168 про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках позивачу ОСОБА_1 , згідно з якою встановлено одноразово 60% ступеня втрати професійної працездатності (а. с. 30).

Вказані медичні документи відповідають встановленим вимогам та у суду відсутні підстави не брати їх до уваги при вирішенні справи.

Суд також враховує лист Волинського обласного МСЕК № К-10/06 від 29.03.2021, яким роз`яснено, що позивач ОСОБА_1 вперше була оглянута Луцькою МСЕК 06.08.2020 та їй була призначена третя група інвалідності від загального захворювання на один рік. 22.09.2020, за направленням ЛЛК Луцького ЦПМСД № 1, для зміни категорії інвалідності позивача повторно оглянуто обласною МСЕК та призначена третя група інвалідності, захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Згідно із пунктом 1.8 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 № 561 «Про затвердження Інструкції про встановлення груп інвалідності» хворого, якого направляють на МСЕК уперше представляє голова ЛКК. 22.09.2020 позивача повторно оглянуто, тому вимоги пункту 10 Положення № 1317 не порушені (а. с. 35).

Крім того, листом № 33/23-2532 від 11.06.2021 ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» повідомило, що відбулося засідання лікарсько-консультативної комісії установи, та згідно поданих документів (постанови медичної (військово-лікарської) комісії № 14 від 28.12.2019; виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 01.09.2020; консультативного висновку лікаря спеціаліста від 04.02.2020; виписок із медичної картки стаціонарного хворого № 5257, № 615, № 6234) - зауважень, заперечень, доповнень та доопрацювань лікарсько-консультативна комісія установи не має, з постановою М(ВЛ)К, винесеним діагнозом, рішенням МСЕК - лікарсько-консультативна комісія установи погоджується (а. с. 39).

Тобто, при проведенні медико-соціальної експертної комісії позивача ОСОБА_1 порушень пункту 10 Положення № 1317 допущено не було, а ЛКК ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» погодилася із постановою М(ВЛ)К та винесеним діагнозом.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що відповідач МВС України безпідставно відмовив позивачу у призначені одноразової грошової допомоги, оскільки позивач до заяви (рапорту) про виплату одноразової грошової допомоги подала передбачені пунктом 7 Порядку № 850 медичні документи, щодо яких ЛКК ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» зауважень, заперечень, доповнень та доопрацювань не має, відповідач не довів належними та допустимими доказами порушення пункту 10 Положення № 1317 проведенні медико-соціальної експертної комісії позивача ОСОБА_1 , а висновок (рішення) про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги від 15.07.2022 прийнято з підстав, не передбачених пунктом 14 Порядку № 850.

При вирішенні цього спору суд виходить з того, що у листі Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 18.07.2022 № 19407/15-2022 чітко вказано, що за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у МВС України було прийнято рішення про відмову та 15.07.2022 затверджено відповідний висновок (а. с. 59-60).

Відтак, оскільки суд дійшов висновку про протиправність відмови МВС України у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов`язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ України, та з огляду на прийняття вказаним відповідачем рішення (висновку) від 15.07.2022, тому позовні вимоги про визнання протиправними дій належить задовольнити у спосіб прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування рішення (висновку) МВС України від 15.07.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

З системного аналізу Порядку № 850 можна дійти висновку про те, що чинне законодавство передбачає чіткий алгоритм дій щодо порядку та умов призначення і виплати відповідної одноразової грошової допомоги, а також чітко регламентовані повноваження МВС України за результатами розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги, а саме: прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову у призначенні такої допомоги. Безпідставне та протиправне відтермінування суб`єктом владних повноважень прийняття рішення про призначення і виплату відповідної одноразової грошової допомоги прямо суперечить принципу правової визначеності (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 380/12913/21).

Згідно із частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Верховний Суд у постанові від 11.02.2020 у справі № 0940/2394/18 сформулював такий висновок: у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення. Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання відповідним заявником усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення, суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду. Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти під час прийняття рішення на власний розсуд.

При вирішенні позовних вимог зобов`язального характеру суд також враховує, що відповідач МВС України уже неодноразово повертав документи про призначення одноразової грошової допомоги, правомірність такого повернення була предметом дослідження у справі № 140/9866/21, у якій рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 визнано протиправними дії МВС України щодо повернення без прийняття рішення матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги позивачу та зобов`язано МВС України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 9 Порядку № 850, та прийняти відповідне рішення.

Крім того, суд враховує підхід до вирішення питання про дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень у подібних правовідносинах, який застосовано Верховним Судом у постанові від 22.09.2022 у справі № 380/12913/21.

З огляду на встановлені обставини, суд погоджується із обраним позивачем способом захисту її порушених прав та позовні вимоги зобов`язального характеру підлягають до задоволення у спосіб прийняття судом рішення про зобов`язання УМВС України у Волинській області повторно скерувати до МВС України документи та висновок щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням їй третьої групи інвалідності відповідно до Постанови № 850 та зобов`язання МВС України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням їй третьої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, виходячи з 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 329550,00 грн., відповідно до Порядку № 850.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд звертає увагу, що за подання даного позову позивач сплатила судовий збір в загальній сумі 2977,20 грн згідно із квитанціями від 17.08.2022 (а. с. 12-14, 70-72), хоча сплаті підлягав судовий збір в сумі 992,40 грн за подання адміністративного позову немайнового характеру.

Оскільки права позивача були порушені саме рішенням (висновком) МВС України від 15.07.2022 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань вказаного відповідача судовий збір в сумі 992,40 грн, а решту судового збору в сумі 1984,80 грн може бути повернуто ухвалою суду позивачу за її окремо поданим клопотанням, на підставі статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.

При вирішенні питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 3500,00 грн суд враховує такі положення КАС України та висновки Верховного Суду.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

За приписами частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. Принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Разом з цим при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 28.04.2021, від 08.02.2022 у справах № 640/3098/20 та № 160/6762/21 відповідно, від 18.08.2022 у справі № 540/2307/21.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16.

У постанові Верховного Суду від 09.04.2019 у справі № 826/2689/15 міститься правова позиція щодо застосування частини третьої статті 134 КАС України, відповідно до якої чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів, що відповідачем не здійснено.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення. Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони. Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення в постановах Верховного Суду від 02.10.2019 (справа № 815/1479/18), від 15.07.2020 (справа № 640/10548/19), від 21.01.2021 (справа № 280/2635/20), від 03.08.2022 (справа № 280/4264/21).

Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним (вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 26.08.2022 у справі № 520/6658/21).

Як вбачається із наявних у справі письмових доказів, а саме договору про надання правової допомоги від 04.08.2022 (а. с. 62-64), додатку № 1 від 04.08.2022 до вказаного договору (а. с. 65), акту наданих послуг від 17.08.2022 (а. с. 66), дублікату квитанції від 05.08.2022 (а. с. 67), позивач оплатила правову допомогу, надану адвокатом Міщук І.В. (ордер про надання правової допомоги серії АС № 1043162) (а. с. 68), шляхом перерахування коштів в сумі 3500,00 грн.

Представник відповідача МВС України у відзиві на позовну заяву заперечила щодо обґрунтованості та співмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката (т. 1, а. с. 91-93).

Суд, враховуючи складність справи (справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін) та значення справи для сторін, час, який об`єктивно був витрачений адвокатом на надання послуг, та їх обсяг, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, відхиляє заперечення представника відповідача МВС України щодо обґрунтованості та співмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката та доходить висновку про те, що на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути 3500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

З урахуванням наведеного, на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати в загальному розмірі 4492,40 грн (з них: судовий збір в сумі 992,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3500,00 грн).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення (висновок) Міністерства внутрішніх справ України від 15 липня 2022 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням їй третьої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Зобов`язати Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (43025, м. Луцьк, вул. Винниченка, 11, ідентифікаційний код 08592112) повторно скерувати до Міністерства внутрішніх справ України документи та висновок щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) у зв`язку із встановленням їй третьої групи інвалідності відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції».

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, 10, ідентифікаційний код 00032684) прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням їй третьої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, виходячи з 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 329550 гривень 00 копійок, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції».

Стягнути з Міністерства внутрішніх справ України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, 10, ідентифікаційний код 00032684) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в загальному розмірі 4492 гривні 40 копійок (чотири тисячі чотириста дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх