Справа № 140/4552/22
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 140/4552/22 пров. № А/857/11050/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Шинкар Т. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 04 липня 2022 року, постановлену суддею Мачульським В. В. у м. Луцьку, про зупинення провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

21.06.2022 ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у призначенні йому одноразової грошової допомоги як інваліду 3 групи з 22.02.2022 внаслідок травми, захворювання, так, пов`язано із захистом Батьківщини, оформлене протоколом засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 12.05.2022 №62;

зобов`язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2021, як інваліду 3 групи з 22.02.2022 внаслідок травми, захворювання, так, пов`язаного із захистом Батьківщини, відповідно до пункту 4 частини другої статті 16 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 зупинено провадження у даній адміністративній справі до моменту припинення на території України воєнного стану на підставі пункту 5 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, поновити провадження у справі та розглянути позовну заяву.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що судом першої інстанції не враховано, що Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади та військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України, що виключає підстави для застосування положень пункту 5 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання зупинення провадження у даній справі. Зазначає, що під час дії воєнного стану в Україні не може бути обмежено його право на правосуддя, передбачене статтею 55 Конституції України.

Оскільки апеляційну скаргу подано на ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, апеляційний суд відповідно до вимог частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що стороною у цій справі є Міністерство оборони України, а тому з метою забезпечення принципу змагальності сторін та надання їм можливості реалізувати процесуальні права, у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні та виконанням бойових та інших завдань, спрямованих на захист територіальної цілісності та суверенітету України, наявні підстави для зупинення провадження у цій справі до припинення воєнного стану в Україні.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Підстави зупинення провадження у справі встановлені нормами статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Пунктом 5 частини першої статті 236 КАС України встановлено, що суд зупиняє провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції;

Зупинення провадження у справі - це врегульована законом і оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених в законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі стосуються обставин, від яких залежить можливість її розгляду, і які передбачені статтею 236 КАС України.

Апеляційний суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази в підтвердження підстав, які відповідно до положень пункту 5 частини першої статті 236 КАС України, що дали б суду можливість дійти висновку про необхідність зупинення провадження у справі.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у справі виконує бойові та інші завдання, спрямовані на захист територіальної цілісності та суверенітету України, а з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, однак, судом не встановлено правовий статус Міністерства оборони України та обставин переведення його на воєнний стан.

Більше того, у матеріалах справи відсутні докази того, що Міністерство оборони України не спроможне забезпечити представництво та захист своїх інтересів в суді.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмету позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Розгляд даної справи судом першої інстанції призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (ухвала від 04.07.2022), відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов до суду 08.08.2022. Відтак, за наявності заяв по суті суд першої інстанції повинен був розглянути справу по суті, а не вирішувати питання зупинення провадження у справі.

Отже, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції безпідставно зупинив провадження у цій справі на підставі пункту 5 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання можливості розгляду справи по суті заявлених вимог, що відповідно до повноважень суду апеляційної інстанції, наданих статтею 320 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. Розгляд даної справи по суті заявлених вимог здійснюється судом першої інстанції, а тому в цій частині вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 312, 315, 320, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 04 липня 2022 року про зупинення провадження у справі № 140/4552/22 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 03.11.2022