Справа № 297/2917/22
Суддя: ІЛЬТЬО І. І.
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 297/2917/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2022 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ІЛЬТЬО І. І.

за участі секретаря судового засідання Гарані О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області Орос Валентина Валентиновича та Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою серії БАБ №304711 від 23.09.2022, винесеної поліцейським СРПП Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області Орос В. В., його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. за те, що він 23.09.2022 в с. Яноші по вул. Шевченка керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 » не маючи при собі посвідчення на право керування транспортним засобом.

З винесеною відносно нього постановою він не згідний, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував. Постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства, є незаконною, а тому підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що всупереч чинного законодавства, відповідач виніс оскаржувану постанову, без жодних посилань на належні та допустимі докази. Окрім цього, позивач зазначив, що він не керував вищевказаним автомобілем, а знаходився на альтанці біля готелю «Гелікон» в с. Яноші в той час коли на парковку готелю приїхали працівники поліції. Крім того, зазначив, що працівникам поліції він пред`явив документи через додаток «ДІЯ», однак не зважаючи на це вони повезли його до медичного закладу на освідчення на стан алкогольного сп`яніння, після чого відвезли до відділу поліції де склали відносно нього протоколи. За наведених обставин вважає, що постанову БАБ №304711 від 23.09.2022 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП просить визнати неправомірною та скасувати, а провадження по справі закрити.

21.10.2022 року від Головного управління Національної поліції в Закарпатській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв`язку із правомірністю винесеної постанови та безпідставністю позовної заяви з підстав викладених у відзиві. Посилаючись на викладені підстави у відзиві, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд за відсутності клопотання будь-якої зі сторін, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з постановою серії БАБ №304711 від 23.09.2022, винесеної поліцейським СРПП Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області Орос В. В. притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. ч. 1, 2 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. за те, що він 23.09.2022 в с. Яноші по вул. Шевченка керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 » не маючи при собі посвідчення на право керування транспортним засобом.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Виходячи із змісту пункту 1статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як зазначено вище, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.12.2018 року у справі № 263/15738/16-а.

Частиною 2 ст. 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Суд зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Така позиція суду ґрунтується також на правовому висновку, які зробив Верховний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22.12.2010 року.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі проадміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Проте, зазначена постанова є предметом оскарження, тому остання не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Аналогічна правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року по справі № 201/12431/16-а, від 23 жовтня 2018 року по справі № 743/1128/17, від 15 листопада 2018 року по справі № 524/5536/17.

Також, на думку суду, з`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке позивачу поставлено за провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище.

Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17.

Всупереч ст. 245 КУпАП відповідач не вжив заходів для повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин, що мають значення по даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Відповідач не надав переконливих доказів, які підтверджують правомірність винесення постанови від 23.09.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП. Відтак, аналізуючи наведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідачем належними та допустимими доказами не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення поліцейський допустив порушення чинного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскаржувана постанова поліцейського не містить жодних посилань на докази вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАБ №304711 від 23.09.2022 відносно ОСОБА_1 слід скасувати та закрити провадження у справі.

Стосовно розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, суд вважає, що судовий збір в сумі 496,20 грн., підлягає стягненню з бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень в користь позивача.

Керуючись ст.ст. 9, 241-246, 250, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №304711 від 23.09.2022 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. При цьому відповідно до п. п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення рішення.

Суддя Іван ІЛЬТЬО