Справа № 160/12547/22
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2022-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Жукової Є.О., -
Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.
В силу природи бюджетного законодавства, виходячи з предмету позову та правовідносин, які склалися між зазначеними органами державної влади, вважаємо за необхідне крім ТУ ССО у Дніпропетровській області залучити до розгляду даної справи також як співвідповідачів: Службу судової охорони як розпорядника бюджетних коштів другого рівня, який відповідно до затверджених бюджетних асигнувань, уповноважений на отримання бюджетних асигнувань та їх перерозподіл між територіальними управліннями; Державну судову адміністрацію України, яка виконує функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності Служби, яка має повноваження щодо затвердження порядку нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168. Крім того, саме до повноважень ДСА України відноситься перерозподіл бюджетних асигнувань у частині збільшення видатків (перерозподілу внутрішніх резервів за рахунок наявної економії видатків); Міністерство фінансів України, на яке відповідно до Постанови № 168 покладено обов`язок по опрацюванню питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації.
Незалучення до справи Служби судової охорони, Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України може призвести в подальшому, до неможливості виконання судового рішення, неналежного вирішення спору, загострення соціальної напруги серед співробітників Служби судової охорони.
Із посиланням на статтю 48 КАС України відповідач просить клопотання задовольнити
Щодо означеного клопотання, суд зазначає наступне.
Похідними позовними вимогами є зобов`язання відповідача прийняти наказ про призначення винагороди, нарахувати та виплатити спірну винагороду.
Звертаючись до суду, позивач визначив відповідачем за заявленими позовними вимогами Територіальне управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області.
Суд звертає увагу, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.
Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Отже, обов`язком суду є встановлення належності.
Залучення другого відповідача, згідно із частиною четвертою статті 48 КАС України, здійснюється у разі пред`явлення позову не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, та за відсутності згоди позивача на заміну відповідача іншою особою.
З клопотання відповідача не вбачається, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, зокрема, позовні вимоги до Служби судової охорони, Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України позивач не заявляє.
Фактично, відповідач зазначає про незабезпечення належного фінансування вказаними особами, що згідно із доводами відзиву унеможливило видання наказів про виплату співробітникам Служби додаткової винагороди.
В обґрунтування пред`явлених позовних вимог представник відповідача зазначає, що 14.01.2022 р. затверджено кошторис на 2022 рік територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію прийнято Постанову № 168.
Пунктом 2 частини третьої статті 148 Закону України Про судоустрій і статус суддів функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення Служби судової охорони здійснює Державна судова адміністрація України.
Відповідно до статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.
Підпунктом 20 пункту 19 Положення Службу судової охорони, затвердженого рішенням ВРП від 04.04.2019 № 1051/0/15-19, встановлено, що Голова Служби приймає в установленому порядку рішення про розподіл бюджетних коштів, розпорядником яких є Служба.
Натомість у кошторисі видатки на виплату додаткової винагороди, визначеної Постановою № 168, Службою судової охорони не затверджувались, що встановило неможливість видання наказу про виплату співробітникам Служби додаткової винагороди.
Відповідно до статті 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, співробітників Служби судової охорони та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах бюджетних асигнувань на заробітну плату (грошове забезпечення), затверджених для бюджетних установ у кошторисах.
Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та / або несвоєчасного виконання обов`язків, важливим є конкретні причини, умови та обставини, через які такі дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані.
На підтвердження добросовісної поведінки відповідач надав докази щодо вжиття заходів на отримання додаткових асигнувань, необхідних для реалізації Постанови № 168.
На підставі викладеного вище, суд розглянув справу відповідно до ст. 262 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, враховуючи строк розгляду справи, передбачений ст.258 КАС України.
Дослідивши в сукупності письмові докази, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що відповідно до наказу начальника Територіального управління Сужби судової охорони у Дніпропетровській області від 25.11.2019 р. №53 о/с, ОСОБА_1 прийнято на службу до Служби судової охорони на посаду контролера І категорії взводу охорони у Дніпропетровській області та присвоєне спеціальне звання: сержант Служби судової охорони.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 160 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі Закон № 1402-VIII) підтримання громадського порядку в суді, припинення проявів неповаги до суду, а також охорону приміщень суду, органів та установ системи правосуддя, виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їхніх сімей, працівників суду, забезпечення у суді безпеки учасників судового процесу здійснює Служба судової охорони.
Відповідно до статті 161 Закону № 1402-VIII, служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна Державній судовій адміністрації України.
Повноваження Служби судової охорони визначені статтею 162 вказаного Закону № 1402-VIII, і до цих повноважень належать:
1) забезпечення пропуску осіб до будинків (приміщень) судів, органів та установ системи правосуддя та на їх територію транспортних засобів;
2) забезпечення підтримання та реагування на порушення громадського порядку при розгляді справ судом, вжиття заходів до припинення проявів неповаги до суду;
3) здійснення заходів з охорони, забезпечення недоторканності та цілісності приміщень судів, органів і установ системи правосуддя, недоторканності та цілісності розташованого у таких приміщеннях майна, запобігання, недопущення чи припинення протиправних дій щодо нього;
4) здійснення заходів із запобігання загрозам особистій безпеці суддів, членів їх сімей, працівників суду, а також у суді - учасників судового процесу, виявлення та нейтралізації таких загроз; вжиття у разі надходження від судді відповідної заяви необхідних заходів для забезпечення безпеки судді, членів його сім`ї;
5) реагування в межах наданих законом повноважень на протиправні дії, пов`язані із посяганням на суддів, членів їх сімей, працівників суду, учасників судового процесу.
Згідно зі статтею 165 Закону № 1402-VIII, грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками.
Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна Державній судовій адміністрації України (частина друга статті 161 Закону № 1402-VIII).
Фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (частина сьома статті 161 Закону № 1402-VIII).
Грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (частина перша статті 165 Закону № 1402-VIII).
Пунктом 2 постанови Кабінет Міністрів України Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони від 03.04.2019 № 289 (далі Постанова № 289) установлено, що порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується Державною судовою адміністрацією.
Механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони (далі - Служба) визначає Порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затверджений наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 № 384 (далі Порядок № 384).
Грошове забезпечення співробітникам Служби (далі - співробітники) визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби, інтенсивності та умов служби, почесного звання, спортивного звання (пункт 1 розділу І Порядку № 384).
Грошове забезпечення включає: 1) щомісячні основні види грошового забезпечення; 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення (пункт 4 розділу І Порядку № 384).
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) надбавка за стаж служби (пункт 5 розділу І Порядку № 384).
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: 1) підвищення посадового окладу; 2) надбавки; 3) доплати; 4) премія (пункт 6 розділу І Порядку № 384).
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: 1) винагороди; 2) допомоги (пункт 7 розділу І Порядку № 384).
Грошове забезпечення виплачується співробітникам, які призначені на штатні посади в центральний орган управління Служби та територіальних управліннях Служби (пункт 8 розділу І Порядку № 384).
Підставою для виплати грошового забезпечення є наказ Служби або територіального управління Служби про призначення на посаду співробітника в Службі, територіальному управлінні Служби та встановлення розмірів посадового окладу, надбавок, доплат (пункт 9 розділу І Порядку № 384).
Грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення (пункт 10 Порядку розділу І № 384).
Постанова № 168

(1) первісна редакція

Абзацом першим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 (далі Постанова № 168) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абзац другий пункту 1 Постанови № 186).

Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови (пункт 3 Постанови № 168).

Відповідно до пункту 5 Постанови № 168, ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.

Постанова № 168 опублікована в офіційному виданні Урядовий кур`єр від 28.02.2022 № 43.

(2) редакція із змінами, внесеними Постановою № 793

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 вирішено внести зміни до Постанови № 168 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2022 № 754, що додаються.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 793, ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2002.

Постанова № 793 опублікована в офіційному виданні Урядовий кур`єр від 19.07.2022 № 156.

Відповідно до Постанови № 793:

- у пункті 1: 1) в абзаці першому слова і цифри додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно замінити словами і цифрами додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць; 2) доповнити пункт після абзацу першого новим абзацом такого змісту: Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.. У зв`язку з цим абзаци другий - шостий вважати відповідно абзацами третім - сьомим;

- доповнено постанову пунктом 2-1 такого змісту: 2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів..

Надаючи оцінку доводам сторін, суд виходить із того, що статтею 1 Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Статтею 1 Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України № 2500-IX від 15.08.2022: на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, Указом від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, та Указом від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

Таким чином, на дату розгляду справи воєнний стан в Україні введено строком до 21.11.2022.

Статтею 4 Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022 вирішено Кабінету Міністрів України невідкладно:

- ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні;

- забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Постанова № 168, прийнята Кабінетом Міністрів України на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію, набрала чинності з 28.02.2022 та згідно із пунктом 5 застосовується з 24.02.2022.

Пунктом 1 Постанови № 168 в первісній редакції, зокрема, установлено, що на період дії воєнного стану співробітникам Служби судової охорони виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно.

Із змінами, внесеними Постановою № 793, пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану співробітникам Служби судової охорони виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Судом встановлено, що позивач з 26.11.2019 р. є співробітником територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, додаткова винагорода, передбачена Постановою № 186 позивачу не нараховувалась, не виплачувалась, наказ щодо встановлення або виплати такої додаткової винагороди не приймався.

У відповідності до вищенаведених норм, у позивача, як співробітника Служби судової охорони, з 24.02.2022 виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень щомісячно.

Постанова № 168 зазнавала змін, зокрема внесених постановами № 217 від 07.03.2022, № 350 від 22.03.2022, № 400 від 01.04.2022, № 754 від 01.07.2022, № 793 від 07.07.2022, № 1066 від 27.09.2022, № 1146 від 08.10.2022.

Вирішальним у заявленому спорі є надання оцінки можливості ретроспективної дії Постанови № 793, зокрема вказаною постановою у пункті 1 Постанови № 168 в абзаці першому слова і цифри "додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно" замінено словами і цифрами "додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць". Крім того, доповнено постанову пунктом 2-1 такого змісту: "2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.".

При цьому, пунктом 2 Постанови № 793 передбачено, що ця постанова застосовується з 24.02.2022, коли як набрала чинності 19.07.2022 з дня її опублікування.

З огляду на законодавчо встановлений принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України, суд зазначає, що зміни, внесені Постановою № 793 мають застосуватись у спірних правовідносинах з 19.07.2022.

Окремо суд звертає увагу, що пунктом 2-1 Постанови № 186, із внесеними змінами Постановою № 793, керівникам державних органів надано повноваження визначати порядок і умови виплати додаткової винагороди, однак не її розмір.

Відповідно до пункту 9 розділу І Порядку № 384, підставою для виплати грошового забезпечення є наказ територіального управління Служби про призначення на посаду співробітника в Службі, територіальному управлінні Служби та встановлення розмірів посадового окладу, надбавок, доплат.

При цьому, пунктом 1 Постанови № 186 визначено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Таким чином, відповідач не позбавлений права прийняття наказу на виконання пункту 1 Постанови № 168 про встановлення позивачу додаткової винагороди на виконання такої постанови.

Доводи відповідача про неможливість прийняття наказу спростовуються тим, що право позивача на отримання спірної додаткової винагороди виникло на підставі Постанови № 168, прийнятої на виконання Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX.

Частинами першою та другою статті 9 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 № 389-VIII встановлено, що в умовах воєнного стану Президент України та Верховна Рада України діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Щодо строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Вирішуючи питання додержання строку звернення до суду, суд звертає увагу, що у спірних правовідносинах предметом спору є невиплата складових грошового забезпечення, незалежно від обраного позивачем способу захисту прав (формулювання змісту позовних вимог), у зв`язку із чим застосовуються норми статті 233 КЗпП України, оскільки спеціальне законодавство не встановлює строк звернення до суду у спорах про стягнення сум заробітної плати (грошового забезпечення).

У статтю 233 КЗпП України у 2022 році були внесені зміни, станом на дату подання позову частиною першою вказаної статті встановлено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

При цьому, пунктом 1 глави ХІХ Прикінцеві положення КЗпП України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 карантин установлений з 19.12.2020 до 31.12.2022.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість доводів позивача про наявність права на отримання додаткової винагороди щомісячно у розмірі 30000 грн з 24.02.2022, однак, позивачем не враховано, що з 19.07.2022 у Постанову № 168 внесені зміни, у зв`язку із чим таке право позивач мав до 18.07.2022 включно, та у розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць з 19.07.2022, у зв`язку із чим суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльності ненарахування та невиплати позивачу цієї винагороди та зобов`язання відповідача вчинити такі дії.

Поряд із цим, оскільки захисту підлягають порушені права, станом на дату вирішення спору по суті не підтверджено виплату спірної допомоги, позовні вимоги підлягають вирішенню за період до дати постановлення рішення у цій справи.

Відповідно до положень частин 1 та 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до положень ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При цьому, суд зазначає, що у Висновку №11 від 18.12.2008 року Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи про якість судових рішень викладено наступні висновки:

«Усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою й простою мовою - це необхідна передумова розуміння рішення сторонами та громадськістю. Для цього потрібно логічно структурувати рішення й викласти його у зрозумілому стилі, доступному для всіх.»

«Кожен суддя може обрати власний стиль та побудову документа або використовувати типові зразки, якщо такі існують.»

Водночас, відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду від 16.12.2021 р. у справі №11-164сап21, в тексті якої зазначено, що не повинно викликати сумнівів чи заперечень відносно того, що всі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в наступній редакції:

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 за період з 24.02.2022 по 18.07.2022 в розмірі 30000 гривень щомісячно, а з 19.07.2022 по 18.08.2022 у розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць;

- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 за період з 24.02.2022 по 18.07.2022 в розмірі 30000 гривень щомісячно, а з 19.07.2022 по 18.08.2022 у розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць;

- в іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», з відповідача судові витрати, відповідно до статті 139 КАС України, не стягуються.

Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області (просп. Дмитра Яворницького, буд.57, м.Дніпро, 49000) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 за період з 24.02.2022 по 18.07.2022 в розмірі 30000 гривень щомісячно, а з 19.07.2022 по 18.08.2022 у розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 за період з 24.02.2022 по 18.07.2022 в розмірі 30000 гривень щомісячно, а з 19.07.2022 по 18.08.2022 у розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова