Справа № 810/4258/18
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 810/4258/18

адміністративне провадження № К/9901/14414/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу №810/4258/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ ЕМ СІ Україна" до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень, касаційне провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Київської митниці Державної фіскальної служби на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 (суддя Брагіна О.Є.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2019 (головуючий суддя Коротких А.Ю., судді: Ганечко О.М., Сорочко Є.О.),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕМ ЕМ СІ Україна" звернулось до адміністративного суду з позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 15.02.2018 № UA 125120/2018/000001/2; від 01.03.2018 № UA 125000/2018/000019/2; від 01.03.2018 № UA 125000/2018/000020/2.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2019, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Київська митниця Державної фіскальної служби звернулась з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 01.07.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою митного органу у справі №810/4258/18.

Ухвалою суду від 02.11.2022 розгляд справи призначено у попередньому судовому засіданні на 03.11.2022.

Касаційний розгляд справи здійснюється в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 КАС України.

Верховний Суд, на підставі встановлених фактичних обставин справи, з`ясував наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ТОВ "ЕМ ЕМ СІ Україна" є юридичною особою, що зареєстрована 17.05.2015 (запис про державну реєстрацію в ЄДР № 1 005864). Основними видами діяльності позивача за КВЕД є: торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами (основний); технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів.

Позивач є офіційним імпортером на території України автомобілів запасних частин та аксесуарів торгової марки "Mitsubishi", виробником яких є компанія Mitsubishi Motors Corporation (Японія).

10.05.2016 позивач (покупець) і компанія Mitsubishi Motors Europe B.V. (продавець) уклали зовнішньоекономічний імпортний контракт (договір поставки запасних частин) від 10.05.2016 б/н, відповідно до якого продавець зобов`язувався здійснювати поставки товару (запасних частин та аксесуарів для автомобілів ТМ "Mitsubishi") на користь позивача на умовах CIP (Київ, Україна) згідно з правилами Інкотермс - 2010.

З урахуванням додаткової угоди від 17.10.2017 № 1/2017 до контракту від 10.05.2016 загальна вартість договору складає 4 000 000 євро та визначається сукупною вартістю усіх Специфікацій на відвантажений товар, строк дії договору до 09.05.2019, порядок оплати - попередня оплата.

24.01.2018 позивач одержав від компанії Mitsubishi Motors Europe B.V. оферту у формі листа-бюлетеня від 24.01.2018 № PARTS-2018-002, відповідно до якої оголошено про початок кампанії з розпродажу (Sell Out Campaign) запасних частин та аксесуарів для застарілих автомобілів Mitsubishi за спеціальними (зниженими) цінами за правилом "перший прийшов, першому й продано", що тривала до 31.01.2018.

У відповідь на вказану оферту, враховуючи умови діючого контракту від 10.05.2016 б/н (поставка товарів на умовах CIP (Київ, Україна) згідно з правилами Інкотермс - 2010), позивач розмістив індивідуальне замовлення від 24.01.2018 №"ІО 804", відповідно до якого придбав запасні частини та аксесуари для автомобілів Mitsubishi за спеціальними (зниженими) цінами і здійснив їх подальше ввезення на територію України трьома партіями на підставі інвойсів і специфікацій у формі Додатків до договору поставки (від 08.02.2018 № PSA-004-2/18; від 22.02.2018 № PSA-005-1/18; від 22.02.2018 № PSA-005-2/18).

В лютому 2018 року позивач здійснював ввезення на територію України запасних частин та аксесуарів для автомобілів Mitsubishi, придбаних у компанії Mitsubishi Motors Europe B.V. (Нідерланди) на підставі згаданих контракту від 10.05.2016 б/н, оферти, оголошеної у листі-бюлетені від 24.01.2018 № PARTS-2018-002, рахунку-фактури (інвойсу) від 09.02.2018 №802P0619D0 та Специфікації. Митне оформлення вказаного товару здійснювалось через Київську митницю ДФС.

14.02.2018 з метою митного оформлення вказаного товару позивач подав до Київської митниці ДФС електронну митну декларацію від 14.02.2018 №/2018/471154, в якій задекларував зазначений товар загальною вартістю 9 315,34 євро, що за офіційним курсом НБУ (курс перерахунку - 32,928469) становить 306 739,90 грн. Митну вартість товарів декларант визначив за основним методом - за ціною договору (9 315,34 євро), з урахуванням складових митної вартості - збору постачальника за транспортно-експедиторські послуги (freight charge) у сумі 100,00 євро, згідно з інвойсом від 02.08.2018 року № 802P0619D0.

До вказаної митної декларації позивач також додав пакет документів, що перелічені у графі 44 МД, які необхідні для розмитнення товару, а саме: (0380) рахунок-фактуру (iнвойс) від 08.02.2018 №802P0619D0; (0730) міжнародну автотранспортну накладну (CMR) від 08.02.2018 №8020619; (0862) декларацію про походження товару від 08.02.2018 № 802P0619D0; (4103) додаток від 08.02.2018 № PSA-004-2/18 до контракту (договору поставки автозапчастин) від 10.05.2016; (4104) зовнішньо-економічний контракт (договір поставки автозапчастин) від 10.05.2016 б/н; (4207) договір про надання послуг митного брокера від 31.12.2018 № 200; (9610) копію митної декларації країни відправлення від 01.02.2018 № 18NLJD47NZAS3DWD55.

Під час розгляду митним органом документів, наданих Декларантом для митного оформлення товару, спрацювала автоматизована система управління ризиками (АСАУР) за напрямом "митна вартість товару". За результатом опрацювання документів позивача, наданих для митного оформлення товару разом з декларацією від 14.02.2018 №/2018/471154, інспектор митного органу дійшов висновку, що подані Декларантом документи "не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари".

Зі змісту протоколу обробки електронного документу від 14.02.2018 № 35911 вбачається, що підставою для витребування додаткових документів інспектор митного органу визначив таке:

1) надані декларантом документи містять розбіжності у ціні товару (в декларації країни відправлення від 08.02.2018 № 18NLJDEMJ6AA4HWD55 та інвойсі від 08.02.2018 №802P0619D0);

2) декларантом не надано основні документи, які підтверджують митну вартість товарів, визначених частиною другою статті 53 Митного кодексу України, а саме: договір на транспортування та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (заявка на перевезення, акт виконаних робіт, тощо);

3) декларантом не надано відомості щодо складових митної вартості - страхування та перевезення (узгоджується сторонами згідно з вимогами контракту); 4) умовами зовнішньоекономічного договору (контракту) передбачено попередню оплату за товар, але банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару не надано.

З метою перевірки відомостей про заявлену митну вартість задекларованого товару інспектор митного органу на підставі частин другої та третьої статті 53, статей 54, 57 Митного кодексу України витребував від Декларанта додаткові документи, а саме: 1) банківські платіжні документи, що стосуються оплати оцінюваного товару; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (заявки - узгодження цін); 4) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

Крім того, інспектор митного органу в електронному повідомленні-запиті від 14.02.2018 року № 35911 додатково роз`яснив, що декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні в нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару та усунення виявлених розбіжностей, а саме: передбачені пунктом 2.2, підпунктом "ііі" пункту 4.3; підпунктом "і" пункту 4.4; підпункту "viii" пункту 4.4, підпункту "vii" пункту 4.6 контракту заявки на товар, узгодження вартості транспортних перевезень, додатково виставлені інвойси, відшкодування за зберігання товару.

На вимогу митного органу позивач листами від 14.02.2018 вих. № 19 та вих. № 20 надав пояснення про те, що товари згідно з інвойсом від 08.02.2018 № 802Р0619D0 придбані за акційною ціною і це підтверджується наданими до супровідних листів офертою постачальника, викладеною у листі-бюлетені від 24.01.2018 № PARTS-2018-002, та копією експортної декларації країни відправлення від 08.02.2018 № 18NLJDEMJ6AA4HWD55.

Крім того, на запит (повідомлення) митного органу від 14.02.2018 № 35911 позивач листом від 14.02.2018 вих. №20 надав копії витребуваних документів, а саме: лист постачальника - компанії Mitsubishi Motors Europe B.V. (Нідерланди) від 31.01.2018, що підтверджує вартість товарів та містить роз`яснення щодо цін на придбані позивачем товари; додаткову угоду до контракту (договору поставки запасних частин) від 17.10.2017 року №1/2017; оферту у формі листа-бюлетеня компанії Mitsubishi Motors Europe B.V. (Нідерланди) від 24.01.2018 №PARTS-2018-002 щодо Компанії з розпродажу (Sell Out Campaign) запасних частин та аксесуарів для застарілих автомобілів Mitsubishi за спеціальними (зниженими) цінами; копію платіжного доручення від 26.01.2018 року №01 щодо здійснення авансового платежу за контрактом; письмові пояснення щодо: зазначених митним органом розбіжностей у ціні товару; відсутності відомостей про транспортування та вартості перевезення товару; відсутності відомостей про витрати постачальника на зберігання товару і відсоткові платежі; відсутності відомостей про витрати на страхування, прайс-листів виробника товару.

Разом з тим, посадовою особою митного органу було прийнято рішення про відмову у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оформлене карткою відмови від 15.02.2018 року № UA125120/2018/00002 із зазначенням причини: "Прийняття рішення про коригування митної вартості товару відділом митних платежів від 15.02.2018 № 125120/2018/000001/2 ".

15.02.2018 Київською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товару № 125120/2018/000001/2, відповідно до якого митну вартість товарів визначено за шостим (резервним) методом.

Згідно з рішенням про коригування митної вартості товару № 125120/2018/000001/2, позивач на вимогу митного органу подав до Київської митниці ДФС нову митну декларацію №UA125120/2018/471248, в якій відкоригував митну вартість товару з урахуванням рішення митного органу щодо коригування митної вартості, сплатив до державного бюджету всі митні платежі, у тому числі перерахував в якості фінансової гарантії на депозитний рахунок митного органу в державному казначействі різницю між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, а саме - 35413,33 грн., з яких: 9038,41 грн. - сума фінансової гарантії за митом (код 20); 26374,92 грн. - сума фінансової гарантії за ПДВ (код 028).

У зв`язку із завершенням митних процедур за митною декларацією №UA125120/2018/471248 Київською митницею ДФС прийнято рішення про завершення митного оформлення товару позивача, пропуск його на митну територію України та випуск у вільний обіг.

В лютому 2018 року позивач здійснював ввезення на територію України другої партії товару - запасних частин та аксесуарів для автомобілів Mitsubishi, придбаного у компанії Mitsubishi Motors Europe B.V. (Нідерланди) на підставі згаданих контракту від 10.05.2016 року б/н, оферти, оголошеної у листі-бюлетені від 24.01.2018 року № PARTS-2018-002, рахунку-фактури (інвойсу) від 22.02.2018 року №802P1596D0 та Специфікації. Митне оформлення товару здійснювалось через Київську митницю ДФС.

27.02.2018 з метою митного оформлення товару позивач подав до Київської митниці ДФС електронну митну декларацію від 27.02.2018 №/2018/471670, в якій задекларував зазначений товар (автомобільні спеціальні рідини, запасні частини та аксесуари для автомобілів Mitsubishi) загальною 44 578,39 євро, що за офіційним курсом НБУ (курс перерахунку - 32,27214) становить 1483218,61 грн. Митну вартість товарів декларант позивача визначив за основним методом - за ціною договору (44578,39 євро), з урахуванням складових митної вартості - збору постачальника за транспортно-експедиторські послуги (freight charge) у сумі 1950,00 євро згідно з інвойсом.

До вказаної митної декларації позивач також додав пакет документів, що перелічені у графі 44 МД, які необхідні для розмитнення товару, а саме: (0380) рахунок-фактуру (інвойс) від 22.02.2018 року №802P1596D0; (0730) міжнародну автотранспортну накладну (CMR) від 22.02.2018 року №8021596; (0862) декларацію про походження товару від 22.02.2018 року №802P1596D0; (4103) додаток від 22.02.2018 року № PSA-005-1/18 до контракту (договору поставки автозапчастин) від 10.05.2016 року; (4104) зовнішньоекономічний контракт (договір поставки автозапчастин) від 10.05.2016 року б/н; (4207) договір про надання послуг митного брокера від 04.01.2016 року № 200; (9610) копію митної декларації країни відправлення від 22.02.2018 року № 18NL0002051D8217D7; (3000) індивідуальне замовлення від 24.01.2018 року "IO 804".

Під час розгляду митним органом документів, наданих декларантом для митного оформлення товару, спрацювала автоматизована система управління ризиками (АСАУР) за напрямом "митна вартість товару".

За результатом опрацювання документів позивача, наданих для митного оформлення товару разом з декларацією від 27.02.2018 № UA125120/2018/471670, інспектор митного органу дійшов висновку, що подані Декларантом документи "документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, та містять розбіжності".

Зі змісту протоколу обробки електронного документу від 27.02.2018 №35986, вбачається, що в якості приводу для витребування додаткових документів інспектор митного органу визначив таке: 1) до митного оформлення надано комерційну пропозицію від 31.01.2018 зі "спеціальними цінами", але не надано індивідуальне замовлення "ІО 804" від 24.01.2018. Крім того, відомості, вказані в комерційній пропозиції продавця, у митній декларації зазначені під кодом " 3014", якому відповідає документ "прайс-лист виробника товару", пропозиція адресована безпосередньо конкретному покупцю; 2) з наданих Декларантом документів убачається, що позивач придбав товар на умовах СІР, якими передбачається страхування товару, проте в інвойсі відсутня вартість страхування. Витрати на страхування є невід`ємною складовою митної вартості товарів, але декларант їх не заявив і не надав документи, що містять відомості про вартість страхування; 3) декларантом не надано основні документи, які підтверджують митну вартість товарів, визначених частиною другою статті 53 Митного кодексу України, а саме: договір на транспортування та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (заявка на перевезення, акт виконаних робіт, тощо); 4) умовами зовнішньоекономічного договору (контракту) передбачено попередню оплату за товар. Згідно з інвойсом від 22.02.2018 № 802P1596D0 датою оплати є 23.02.2018. Але надане до митного оформлення платіжне доручення від 09.02.2018 на суму 60000,00 євро не містить деталей платежу, посилання на митну декларацію, а також реквізитів, що необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 5) у графі 9(6) декларації митної вартості (ДМВ) зазначено, що взаємозв`язок продавця та покупця не впливає на ціну товару, проте, згідно з комерційною пропозицією оцінюваний товар постачається за "спеціальними цінами".

З метою перевірки відомостей про заявлену митну вартість задекларованого товару інспектор митного органу на підставі частин другої та третьої статті 53, статей 54, 57 Митного кодексу України витребував від декларанта додаткові документи, а саме: 1) індивідуальне замовлення від 24.01.2018 "IO 804"; 2) банківські платіжні документи, що стосуються оплати оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 5) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (заявки - узгодження цін); 6) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 7) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 8) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 9) розрахунок ціни (калькуляцію); 10) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) прайс-лист виробника, як прейскуранта - довідника цін на товари, які виробляються виробником та адресований невизначеному колу покупців.

Крім того, інспектор митного органу в електронному повідомленні-запиті від 27.02.2018 № 35986 також роз`яснив, що декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні в нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару та усунення виявлених розбіжностей.

На вимогу митного органу позивач листами від 27.02.2018 вих. № 25 та вих. № 29 надав пояснення з приводу виявлених митним органом розбіжностей у документах позивача, а саме: щодо ціни товару; відсутності відомостей про вартість транспортування товару; відсутності відомостей про витрати постачальника на зберігання товару і відсоткові платежі; відсутності відомостей про витрати на страхування, прайс-листів виробника товару тощо.

Так, позивач пояснив, що товари за інвойсом від 22.02.2018 № 802Р1596D0 придбані за акційною ціною і це підтверджується наданими до супровідних листів документами, а саме: договором поставки запасних частин від 10.05.2016 року б/н; листом постачальника - компанії Mitsubishi Motors Europe B.V. (Нідерланди) від 31.01.2018 року, що підтверджує вартість товарів та містить роз`яснення щодо цін на придбані позивачем товари; додатковою угодою до контракту (договору поставки запасних частин) від 17.10.2017 року №1/2017; офертою компанії Mitsubishi Motors Europe B.V. (Нідерланди), викладеною у листі-бюлетені від 24.01.2018 року №PARTS-2018-002 щодо початку Компанії з розпродажу (Sell Out Campaign) запасних частин та аксесуарів для застарілих автомобілів Mitsubishi за спеціальними (зниженими) цінами; індивідуальним замовленням від 24.01.2018 року № "ІО 804"; копією платіжного доручення від 09.02.2018 року № 9 щодо здійснення авансового платежу за контрактом.

Позивач також представив лист компанії "Mitsubishi Motors Europe B.V." (Нідерланди) від 31.01.2018, з якого вбачається, що продавець знизив ціни на належні йому товарні залишки, які призначені для моделей товарів, що морально застарілі, з метою оптимізації використання складських логістичних потужностей.

На вимогу митного органу позивач надав копію індивідуального замовлення від 24.01.2018 "ІО 804", яке також надавалось митному органу разом з митною декларацією від 27.02.2018 №/2018/471670 (графа 44, код 3000* за назвою "Order ІО 804 від 24.01.2018 року"), що також передбачено умовами договору поставки запасних частин від 10.05.2016, відповідно до яких покупець складає письмове індивідуальне замовлення і направляє його постачальнику електронною поштою. Результатом узгодженого обсягу та вартості замовлень є підписання сторонами специфікації та виставлення постачальником інвойсу.

Разом з тим, посадовою особою митного органу було прийнято рішення про відмову у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оформлене карткою відмови від 01.03.2018 № UA125120/2018/00003 із зазначенням причини: "Прийняття рішення про коригування митної вартості товару відділом митних платежів від 01.03.2018 № UA125000/2018/000019/2".

01.03.2018 посадовою особою Київської митниці ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товару № UA125000/2018/000019/2, відповідно до якого митну вартість товарів визначено за шостим (резервним) методом.

Згідно з рішенням про коригування митної вартості товару №/2018/000019/2 позивач на вимогу митного органу подав до Київської митниці ДФС нову митну декларацію № UA125120/2018/471803, в якій відкоригував митну вартість товару з урахуванням рішення митного органу щодо коригування митної вартості, сплатив до державного бюджету всі митні платежі, у тому числі перерахував в якості фінансової гарантії на депозитний рахунок митного органу в державному казначействі різницю між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною Декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, а саме - 516 143,14 грн., з яких: 153 123,31 грн. - сума фінансової гарантії за митом (код 20); 363 019,83 грн. - сума фінансової гарантії за ПДВ (код 028).

У зв`язку із завершенням митних процедур за декларацією №UA125120/2018/471803 Київською митницею ДФС прийнято рішення про завершення митного оформлення товару позивача, пропуск його на митну територію України та випуск у вільний обіг.

27.02.2018 позивач здійснював ввезення на територію України третьої товару - запасних частин та аксесуарів для автомобілів Mitsubishi, придбаного у компанії Mitsubishi Motors Europe B.V. (Нідерланди) на підставі згаданих контракту від 10.05.2016 року б/н, оферти, оголошеної листом-бюлетенем від 24.01.2018 року № PARTS-2018-002, рахунку-фактури (інвойсу) від 22.02.2018 року №802P1597D0 та Специфікації, митне оформлення якого здійснювалось через Київську митницю ДФС.

З метою митного оформлення вказаного товару, позивач подав до Київської митниці ДФС електронну митну декларацію від 27.02.2018 №/2018/471668, в якій задекларував зазначений товар (автомобільні спеціальні рідини, запасні частини та аксесуари для автомобілів Mitsubishi) загальною 10 111,97 євро, що за офіційним курсом НБУ (курс перерахунку - 32,27214) становить 336 446,92 грн. Митну вартість товарів декларант позивача визначив за основним методом - за ціною договору (10111,97 євро), з урахуванням складових митної вартості - збору постачальника за транспортно-експедиторські послуги (freight charge) у сумі 100,00 євро згідно з інвойсом від 22.02.2018 №802P1597D0.

До вказаної митної декларації позивач також додав пакет документів, що перелічені у графі 44 МД, які необхідні для розмитнення товару, а саме: (0380) рахунок-фактуру (iнвойс) від 22.02.2018 №802P1597D0; (0730) міжнародну автотранспортну накладну (CMR) від 22.02.2018 №8021619; (0862) декларацію про походження товару від 22.02.2018 №802P1597D0; (4103) додаток від 22.02.2018 № PSA-005-2/18 до контракту (договору поставки автозапчастин) від 10.05.2016; (4104) зовнішньо-економічний контракт (договір поставки автозапчастин) від 10.05.2016 б/н; (4207) договір про надання послуг митного брокера від 04.01.2016 № 200; (9610) копію митної декларації країни відправлення від 22.02.2018 № 18NLJDY7C5AEQJWD53; (3000) індивідуальне замовлення від 24.01.2018 № "IO 804".

Під час розгляду митним органом документів, наданих декларантом для митного оформлення товару, спрацювала автоматизована система управління ризиками (АСАУР) за напрямом "митна вартість товару". За результатом опрацювання документів позивача, наданих для митного оформлення товару разом з декларацією від 27.02.2018 №/2018/471668, інспектор митного органу дійшов висновку, що подані Декларантом документи "документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, та містять розбіжності".

Зі змісту протоколу обробки електронного документу від 27.02.2018 №35987 вбачається, що в якості приводу для витребування додаткових документів інспектор митного органу визначив таке: 1) надані декларантом документи містять розбіжності у ціні товару, зокрема, вартість імпортованого товару №33 та 34 за митною декларацією від 27.02.2018 № UA125120/2018/471668 відрізняється від вартості, що зазначена у декларації країни відправлення від 22.02.2018 №18NLJDY7C5AEQJWD53; 2) до митного оформлення надано комерційну пропозицію від 31.01.2018 зі "спеціальними цінами", але не надано індивідуальне замовлення від 24.01.2018 №"ІО 804". Крім того, відомості, вказані в комерційній пропозиції продавця, у митній декларації зазначені під кодом " 3014", якому відповідає документ "прайс-лист виробника товару", пропозиція адресована безпосередньо конкретному покупцю; 3) з наданих декларантом документів убачається, що позивач придбав товар на умовах СІР, якими передбачається страхування товару, проте в інвойсі відсутня вартість страхування. Витрати на страхування є невід`ємною складовою митної вартості товарів, але Декларант їх не заявив і не надав документи, що містять відомості про вартість страхування; 4) не надано основні документи, які підтверджують митну вартість товарів, визначених частиною другою статті 53 Митного кодексу України, а саме: договір на транспортування та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (заявка на перевезення, акт виконаних робіт, тощо); 5) умовами зовнішньоекономічного договору (контракту) передбачено попередню оплату за товар. Згідно з інвойсом від 22.02.2018 №802P1597D0 датою оплати є 23.02.2018. Але надане до митного оформлення платіжне доручення від 09.02.2018 на суму 60000,00 євро не містить деталей платежу, посилання на митну декларацію, а також реквізитів, що необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) відповідно до умов договору Продавець та Покупець взаємопов`язані, що відображено в Декларації митної вартості, але взаємозв`язок не впливає на вартість товарів.

З метою перевірки відомостей про заявлену митну вартість задекларованого товару інспектор митного органу на підставі частин другої та третьої статті 53, статей 54, 57 Митного кодексу України витребував від декларанта додаткові документи, а саме: 1) індивідуальне замовлення від 24.01.2018 № "IO 804"; 2) банківські платіжні документи, що стосуються оплати оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 5) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (заявки - узгодження цін); 6) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 7) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 8) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 9) розрахунок ціни (калькуляцію); 10) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) прайс-лист виробника, як прейскуранта - довідника цін на товари, які виробляються виробником та адресований невизначеному колу покупців.

Крім того, інспектор митного органу в електронному повідомленні-запиті від 27.02.2018 №35987 також роз`яснив, що декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні в нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару та усунення виявлених розбіжностей.

На вимогу митного органу позивач листами від 27.02.2018 вих. № 25 та вих. № 29 надав пояснення з приводу виявлених митним органом розбіжностей у документах позивача, а саме: щодо ціни товару; відсутності відомостей про вартість транспортування товару; відсутності відомостей про витрати постачальника на зберігання товару і відсоткові платежі; відсутності відомостей про витрати на страхування, прайс-листів виробника товару тощо.

Як вбачається з пояснень позивача, товари за інвойсом від 22.02.2018 № 802Р1597D0 були придбані за акційною ціною і це підтверджується наданими до супровідних листів документами, а саме: 1) договором поставки запасних частин; 2) листом постачальника - компанії Mitsubishi Motors Europe B.V. (Нідерланди) від 31.01.2018, що підтверджує вартість товарів та містить роз`яснення щодо цін на придбані позивачем товари; 3) додатковою угодою до контракту (договору поставки запасних частин) від 17.10.2017 №1/2017; 4) офертою компанії Mitsubishi Motors Europe B.V. (Нідерланди), викладеною у листі-бюлетені від 24.01.2018 №PARTS-2018-002 щодо початку Компанії з розпродажу (Sell Out Campaign) запасних частин та аксесуарів для застарілих автомобілів Mitsubishi за спеціальними (зниженими) цінами; 5) індивідуальним замовленням від 24.01.2018 року № "ІО 804"; 6) копією платіжного доручення від 09.02.2018 № 9 щодо здійснення авансового платежу за контрактом.

На підтвердження факту замовлення та продажу запасних частин та аксесуарів за вказаними спеціальними цінами позивач також представив лист компанії "Mitsubishi Motors Europe B.V." (Нідерланди) від 31.01.2018, з якого вбачається, що продавець знизив ціни на належні йому товарні залишки, які призначені для моделей товарів, що морально застарілі, з метою оптимізації використання складських логістичних потужностей.

Позивач на вимогу митного органу надав копію індивідуального замовлення від 24.01.2018 "ІО 804", яке також надавалось митному органу разом з митною декларацією від 27.02.2018 №UA125120/2018/471668 (графа 44, код 3000* за назвою "Order ІО 804 від 24.01.2018 року"). Це також передбачено умовами договору поставки запасних частин від 10.05.2016, відповідно до яких покупець складає письмове індивідуальне замовлення і направляє його постачальнику електронною поштою. Результатом узгодженого обсягу та вартості замовлень є підписання сторонами специфікації та виставлення постачальником інвойсу.

На вимогу надати прайс-лист виробника товару позивач надав митному органу оферту постачальника, адресовану невизначеному колу покупців, викладену у формі бюлетеню ("Aftersales Bulletin") від 24/01/2018 №PARTS-2018-002 щодо запровадження спеціальних визначених акційних цін на визначений період часу. Вказаний бюлетень разом із додатком до нього з переліком товарів і цінами і є прайс-листом (довідником акційних цін) продавця.

У свою чергу, посадовою особою митного органу було прийнято рішення про відмову у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оформлене карткою відмови 01.03.2018 №UA125120/2018/00004 із зазначенням причини: "Прийняття рішення про коригування митної вартості товару відділом митних платежів від 01.03.2018 № UA125000/2018/000020/2".

01.03.2018 посадовою особою Київської митниці ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товару № UA125000/2018/000020/2, відповідно до якого митну вартість товарів визначено за шостим (резервним) методом.

Згідно з рішенням про коригування митної вартості товару №/2018/000019/2 позивач на вимогу митного органу подав до Київської митниці ДФС нову митну декларацію № UA125120/2018/471805, в якій відкоригував митну вартість товару з урахуванням рішення митного органу щодо коригування митної вартості, сплатив до державного бюджету всі митні платежі, у тому числі перерахував в якості фінансової гарантії на депозитний рахунок митного органу в державному казначействі різницю між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною Декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, а саме - 94911,83 грн., з яких: 25676,931 грн. - сума фінансової гарантії за митом (код 20); 69234,90 грн. - сума фінансової гарантії за ПДВ (код 028).

У зв`язку із завершенням митних процедур за декларацією №UA125120/2018/471805 Київською митницею ДФС прийнято рішення про завершення митного оформлення товару позивача, пропуск його на митну територію України та випуск у вільний обіг.

Не погоджуючись з вищезазначеними рішеннями щодо коригування митної вартості, позивач оскаржив їх до органів доходів і зборів у порядку адміністративного оскарження, однак, за результатом розгляду скарг рішення залишені без змін, а скарги без задоволення.

Не погоджуючись з рішеннями митного органу, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 15.02.2018 № UA 125120/2018/000001/2; від 01.03.2018 № UA 125000/2018/000019/2; від 01.03.2018 № UA 125000/2018/000020/2.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товарів, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в достовірності наданої інформації та не дають можливості визначити митну вартість шляхом застосування обраного декларантом основного методу за ціною договору. Правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування основного методу не були спростовані митним органом.

Вважаючи рішення судів попередніх інстанцій такими, що прийняті з порушенням норм матеріального і процесуального права, митний орган оскаржив їх у касаційному порядку. Відповідач вказує, що оскаржувані судові рішення є незаконними і необґрунтованими та підлягають скасуванню на підставі статті 351 КАС України, оскільки під час розгляду справи суди неповно з`ясували обставини, що мають значення для справи.

Як зазначає відповідач, під час контролю поданих позивачем документів для здійснення митного контролю та митного оформлення товару, митний орган дійшов висновку, що подані документи не містять всіх даних, які підтверджують числові значення складових митної вартості, а тому заявлена митна вартість не підтверджена документально, внаслідок чого відповідачем правомірно прийнято рішення про коригування митної вартості товару. У касаційній скарзі митний орган просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2019 у справі №810/4258/18 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач не погодився з вимогами касаційної скарги. Товариством подано відзив, де позивач вказує, що вважає касаційну скаргу необґрунтованою. Як зазначає позивач, відповідач не вказує жодних норм матеріального чи процесуального права, які порушені або неправильно застосовані судами, не розкриває в чому саме полягає таке порушення. Касаційна скарга обґрунтована виключно на факти та обставини. з оцінкою яких відповідач не погоджується. Поряд з цим, позивач вказує, що на підтвердження заявленої митної вартості товару Товариством надано митному органу всі необхідні документи, контролюючий орган мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності документів чи розрахунків. У свою чергу, відповідач витребував додаткові документи безвідносно перевірки саме тих обставин, які розцінені митним органом, як розбіжності. У відзиві позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно положень частини другої статті 1 Митного кодексу України (далі - МК України) відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 4 МК України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Як встановлено частиною першою статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно з частиною першою статті 51, частиною першою статті 52 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини другої статті 52 МК України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з частинами першою, другою статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Частиною третьою статті 53 МК України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Розглядаючи справу, суди встановили, що під час митного оформлення задекларованого товару декларант подав митному органу усі документи, що необхідні для визначення митної вартості та підтверджують її. У наданих декларантом документах відсутні розбіжності, а документи містять повну інформацію про митну вартість та її складові частини.

Твердження органу доходів і зборів про те, що у наданих декларантом документах виявлено розбіжності чи неточності, або про те, що декларант надав не всі документи для підтвердження заявленої митної вартості товару є необґрунтованими і безпідставними.

Будь-які обмеження для визначення митної вартості задекларованого товару за ціною договору у зв`язку з митним оформленням товарів, що ввозились позивачем, відсутні.

Та обставина, що в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками є інформація про те, що схожий товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом. Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Під час розгляду даної справи не було доведено правомірності застосування обраного відповідачем методу для визначення митної вартості задекларованого позивачем товару.

Аналіз вищевикладених норм права та фактичних обставин свідчить про те, що відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про визначення митної вартості товару, оскільки всупереч законодавчо встановлених вимог, не було підтверджено факт обґрунтованості сумнівів у достовірності поданих позивачем відомостей про митну вартість товару та не було дотримано послідовності застосування кожного наступного методу при обґрунтованості неможливості застосування кожного з попередніх методів визначення митної вартості задекларованого позивачем товару.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

На підставі встановлених обставин, з урахуванням застосованих норм права, суди дійшли висновку що, відповідачем безпідставно завищено митну вартість задекларованого позивачем товару, оскільки надані позивачем документи на підтвердження заявленої ним митної вартості задекларованого товару за ціною контракту, є належними, стосуються контракту, дають можливість ідентифікувати задекларований товар, визначити його характеристики та властивості, і на підставі цих документів, які не містять неточностей та розбіжностей, можливо визначити митну вартість задекларованого товару за ціною контракту.

Натомість контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу. Наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару у цій справі відповідачем не доведена.

Касаційний суд наголошує, що принцип прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України є орієнтиром при реалізації повноважень владного суб`єкта, який вимагає від останнього діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури. Критерій прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Касаційний суд дійшов висновку, що у ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій було надано належну оцінку доказам, наданих сторонами на підставі статті 11 КАС України, та іншим обставинами, що не спростовують позицію контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Частиною першою-другою статті 77 КАС України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, доводи касаційної скарги не підтверджують обставин неправильного застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи. Касаційний суд вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а також надали належну правову та обґрунтовану оцінку заявленим вимогам на підставі норм закону. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

За правилами частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 343, 349, 350 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2019 у справі №810/4258/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

.........................

..........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Р.Ф. Ханова

Судді Верховного Суду