Справа № 620/5933/22
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 року Чернігів Справа № 620/5933/22

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами справу за позовом Головного управління ДПС у Чернігівській області до Управління соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації про стягнення боргу (недоїмки) з ЄСВ,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області звернулось до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації про стягнення в дохід бюджету з рахунків Управління соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації борг (недоїмку) з єдиного соціального внеску у сумі 156401,41 грн. (сто п`ятдесят шість тисяч чотириста одна гривня 41 коп.) на рахунок UA1022501, код класифікації бюджета 71010000, отримувач Головне управління ДПС у Чернігівській області, код отримувача 44094124, банк отримувача Казначейство України.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що Управління соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації є правонаступником обов`язків Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Управління соціального захисту населення Ічнянської районної державної адміністрації зі сплати боргу (недоїмку) з єдиного соціального внеску у сумі 156401,41 грн.

Відповідачем було подано відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову та вказав, що стягнення боргу (недоїмки) з ЄСВ з Управління соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації є порушенням бюджетного законодавства.

Позивачем надано суду письмові пояснення, які суд розцінює як відповідь на відзив, в яких вказав, що джерелом фінансування тих майнових обов`язків, що набули правонаступники внаслідок реорганізації райдержадміністрацій та їх структурних підрозділів, є відповідні кошти Державного бюджету.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Управління соціального захисту населення Ічнянської районної державної адміністрації 07.05.2021 було подано податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, згідно якого самостійно нараховано зобов`язання зі сплати єдиного внеску за січень 2021 року 183688,27 грн., за лютий 2021 року 61973,41 грн., за березень 2021 року 48796,29 грн (а.с. 25-26).

Відповідачем було сформовано та направлено Територіальному центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Управління соціального захисту населення Ічнянської районної державної адміністрації вимоги про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № Ю-3059-13 від 07.06.2021 на суму недоїмки станом на 31.05.2021 в розмірі 156401,41 грн., яка вручена 10.06.2021 (а.с. 31 та його зворот).

Листом 24.06.2021 № 9881/6/25-01-13-06-08 Головним управлінням ДПС у Чернігівській області вказану вимогу про сплату боргу (недоїмки) було надіслано для виконання до УДКСУ у Ічнянському районі Чернігівської області (а.с. 29).

УДКСУ у Ічнянському районі Чернігівської області вимогу про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № Ю-3059-13 від 07.06.2021 було залишено без виконання у зв`язку з відсутністю відкритих рахунків клієнта (а.с. 28).

Так, розпорядженням Ічнянської районної державної адміністрації від 13.01.2021 № 08 було припинено в порядку ліквідації юридичну особу Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Управління соціального захисту населення Ічнянської районної державної адміністрації (а.с. 32).

Також розпорядженням Ічнянської районної державної адміністрації від 12.01.2021 № 07 було припинено в порядку реорганізації юридичну особу Управління соціального захисту населення Ічнянської районної державної адміністрації, шляхом приєднання до Управління соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації. Визначено, що Управління соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації є правонаступником майна, всіх прав та обов`язків Управління соціального захисту населення Ічнянської районної державної адміністрації, що припиняється (а.с. 33).

Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Управління соціального захисту населення Ічнянської районної державної адміністрації перебуває в стані припинення юридичної особи, його засновником є Управління соціального захисту населення Ічнянської районної державної адміністрації, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 4-7).

Саме Управління соціального захисту населення Ічнянської районної державної адміністрації також перебуває в стані припинення юридичної особи, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 8-11).

Позивач, не маючи можливості стягнути борг по єдиному внеску з Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Управління соціального захисту населення Ічнянської районної державної адміністрації, звернувся до суду з даним позовом до Управління соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації, як правонаступника боржника.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон).

Згідно пункту 2 частини першої статті 1 Закону єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Статтею 2 Закону передбачено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску; подавати звітність та сплачувати до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 6 Закону).

Відповідно до частин п`ятої-сьомої статті 9 Закону сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування. Для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному податковому органу. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску. Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку або на єдиний рахунок.

Згідно абзацу другого пункту 1 частини першої статті 4 Закону платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Абзацом першим частини восьмої статті 9 Закону передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно пункту 7 частини першої статті 13 Закону податкові органи мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Абзацами першим, п`ятим, шостим частини четвертої статті 25 Закону передбачено, що податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі якщо згоди з податковим органом не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного податкового органу або оскаржити вимогу до податкового органу вищого рівня чи в судовому порядку (абзац одинадцятий частини четвертої статті 25 Закону).

Згідно абзацу чотирнадцятого частини четвертої статті 25 Закону у випадках, зазначених в абзаці одинадцятому цієї частини, податковий орган також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Частиною восьмою статті 25 Закону встановлено, що у разі ліквідації юридичної особи - платника єдиного внеску або втрати платником з інших причин статусу платника єдиного внеску сума недоїмки сплачується за рахунок коштів та іншого майна платника. У такому разі відповідальними за погашення недоїмки є: ліквідаційна комісія - щодо юридичної особи - платника єдиного внеску, що ліквідується; юридична особа - щодо утворених нею філії, представництва або іншого відокремленого підрозділу - платника єдиного внеску, що ліквідується. У разі недостатності у платника єдиного внеску коштів та іншого майна для сплати недоїмки відповідальними за її сплату є: засновники або учасники юридичної особи - платника єдиного внеску, що ліквідується, якщо згідно із законом вони несуть повну чи додаткову відповідальність за її зобов`язаннями; юридична особа - щодо утворених нею філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу - платника єдиного внеску, що ліквідується; правонаступники юридичної особи - платника єдиного внеску, що ліквідується. У разі злиття, приєднання, виділення, поділу, перетворення платника єдиного внеску зобов`язання із сплати недоїмки покладаються на осіб, до яких відповідно до законодавства перейшли його права та обов`язки.

Як встановлено судом, вимога про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № Ю-3059-13 від 07.06.2021 направлена та вручена Територіальному центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Управління соціального захисту населення Ічнянської районної державної адміністрації, відомості щодо оскарження вимоги відсутні.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про узгодженість заборгованості із сплати єдиного внеску в сумі 156401,41 грн.

Разом з тим, Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Управління соціального захисту населення Ічнянської районної державної адміністрації перебуває в стані ліквідації, а засновник територіального центру, Управління соціального захисту населення Ічнянської районної державної адміністрації, в свою чергу, перебуває в стані припинення шляхом приєднання до Управління соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 264/5957/17 (провадження № 14-37цс20) зроблено висновок, що «у випадках заміни сторони у зобов`язанні такі відомості не підтверджують правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи, яку замінили. Іншими словами, інформація, відображена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо правонаступника юридичної особи (відомості, передбачені у пунктах 29 і 30 частини другої, пунктах 14 і 15 частини третьої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»), не охоплює всіх випадків правонаступництва прав і обов`язків юридичної особи, зокрема у випадку заміни сторони у зобов`язанні, що відбулася до припинення юридичної особи шляхом її реорганізації чи ліквідації».

Держава може створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом (частина друга статті 167 Цивільного кодексу України).

На юридичних осіб публічного права у цивільних відносинах поширюються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (стаття 82 Цивільного кодексу України).

Згідно з частинами першою, п`ятою статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до частин другої, третьої статті 107 Цивільного кодексу України після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.09.2020 у справі № 296/443/16-ц зазначено, що «ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» не має достатньої інституційної та операційної незалежності від держави. Саме держава прийняла рішення про приєднання ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» до Житомирського державного технологічного університету та його нереалізовувала протягом значного періоду часу.»

Також Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у вищевказаній постанові вказала, що «у статтях 104 Цивільного кодексу України та 107 Цивільного кодексу України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий. З урахуванням того, що згідно пункту 3 наказу Міністерства освіти і науки України від 15.09.2015 № 933 Житомирський державний технологічний університет є правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» та не пов`язується з державною реєстрацією припинення ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» датою виникнення універсального правонаступництва Житомирського державного технологічного університету щодо ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій», який припиняється шляхом приєднання, слід вважати дату видання наказу № 933 15.09.2015, з якої він є правонаступником ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій».

Таким чином, аналізуючи положення частини восьмої статті 25 Закону, зважаючи на вищевикладену правову позицію Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, Управління соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації є відповідальним за сплату недоїмки суми єдиного внеску за Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Управління соціального захисту населення Ічнянської районної державної адміністрації, що ліквідується та засновником якого є саме Управління соціального захисту населення Ічнянської районної державної адміністрації, яке, в свою чергу, приєднано до Управління соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного правового аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться у матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124) до Управління соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації (вул. Київська, буд. 220, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500, ) про стягнення боргу (недоїмки) з ЄСВ задовольнити повністю.

Стягнути в дохід бюджету з рахунків Управління соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації борг (недоїмку) з єдиного соціального внеску у сумі 156401,41 грн. (сто п`ятдесят шість тисяч чотириста одна гривня 41 коп.) на рахунок UA1022501, код класифікації бюджета 71010000, отримувач Головне управління ДПС у Чернігівській області, код отримувача 44094124, банк отримувача Казначейство України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03.11.2022.

Суддя Н.М. Баргаміна