Справа № 713/1808/22
Суддя: ОСОКІН А. Л.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/1808/22
Провадження №2-а/713/21/22
РІШЕННЯ

іменем України

31.10.2022 м. Вижниця

Вижницький районний суд в складі: головуючого судді Осокін А.Л., секретаря судового засідання Колотило М.М., розглянувши за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1роти №1 БУПП в Чернівецькій області лейтенанта поліції Токарюка Максима Івановича, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив :

Позивач зівернуалася в суд з позовом дор відповідачів, посилаючись на таке.

15.09.2022р. відносно неї була складна постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.140 КУпАП, про те що нею, як посадовою особою особою філії «Вижницький райавтодор» 15.09.2022р. о 12:00 год. порушено правила, норми, стандарти щодо забезпечення безпеки дорожнього руху при утримання автомобільних дорог і вулиць, ямковість, вибоїни, аварі йна ділянка дороги. Та на неї накладено штраф в розмірі 1020 грн.

Позивач вважає вказунпе постанову незаконною, оскільки позивач не є суб?єктом цього правопорушення, та сама оскаржувана постанова складена з порушенням КУпАП.

Розгляд справи було призначено в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, відзив на позов чи заперечення не надали.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, фіксування розгляду справи технічними засобами не здійснювалось зважаючи на те, що в судове засідання учасники справи не з`явились.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до таких висновків.

Постановою від 15.09.2022р. серії БАД №154194 ОСОБА_1 визнано винуватою в тому, що вона 15.09.2022р о 12:00 год. на АД Т26-01 47км+200 до 47км+500 м, будучи посадовою відповідальною особою допустила, допустила «колійньості» (так зазначено в постанові) на даному участку дороги, не вжила заходів та допустила колійності (так зазначено в постанові), чим створила небезпеку для учасників руху, чим порушила п.1.5 ПДР України, за що передбачена відповідалність за ч.1 ст.140 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено шщтраф в сумі 1020 грн.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, суд виходить з такого.

Законом України «Про автомобільні дороги» встановлено правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг.

За змістом статті 8 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільні дороги загального користування поділяються на автомобільні дороги державного та місцевого значення.

Приписами статті 16 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про автомобільні дороги» управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.

Частиною 1 статті 140 Кодекс України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Об`єктом правопорушень, передбачених даною статтею, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених коментованою статтею, характеризується наявністю як умислу, так і необережності.

Суб`єктом правопорушень, передбачених частиною 1 статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення є посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів.

За приписами статті 14 Кодексу України про адміністративне правопорушення посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

З аналізу наведених норм права слідує, що суб`єкт правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 140 Кодексу України про адміністративне правопорушення спеціальний, а саме - посадова особа, відповідальна за додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів.

Отже, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 140 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб`єктом даного правопорушення.

У даному випадку адміністративне правопорушення полягає у тому, що позивач, будучи «посадовою відповідальною особою, допустила, допустила «колійньості» (так зазначено в постанові) на даному участку дороги, не вжила заходів та допустила колійності (так зазначено в постанові), чим порушила вимоги п.1.5 Правил дорожнього руху та ДСТУ3587-97.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови повинен відповідати вимогам статей 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно зі статтею 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Таким чином, відповідач, під час розгляду справи, був зобов`язаний з`ясувати, чи є особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винною у вчиненні адміністративного правопорушення (проступка).

В ході судового розгляду встановлено, що відповідачем, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, не з`ясовано, чи належить до компетенції саме позивача, як посадової особи, обов`язок щодо додержання правил, норм і стандартів утримання зазначеної в оскаржуваній постанові дороги.

Статтею 8, 10 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 № 2862-IV (далі - Закон № 2862-IV) визначено, що автомобільні дороги загального користування поділяються на автомобільні дороги державного та місцевого значення.

Відповідно до ч. 10 Закону № 2862-IV, органами, що здійснюють управління автомобільними дорогами загального користування, є: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення; Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні та Севастопольська міська державні адміністрації.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII) встановлено обов`язок забезпечувати утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, покладено на посадових осіб, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування таких.

Статтею 24 Закону № 3353-XII визначено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Закону України "Про дорожній рух" посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, крім іншого зобов`язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами.

За приписами статті 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі відповідно до пункту 3 розділу ІІ якої при складанні постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 1-3 ст. 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою про: 1) пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху; 2) самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху; 3) перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття; 4) пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу; 5) умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху; 6) порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій; 7) порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

У справах про адміністративні правопорушення судом перевіряється правомірність рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким було здійснено притягнення особи до адміністративної відповідальності, та приймається відповідне рішення щодо правомірності/протиправності таких дій (бездіяльності) та наявності правових підстав для скасування вказаного рішення.

Отже, з урахуванням норм ст. 14, ст. 140 КУпАП, суб`єктами даного правопорушення є посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць проведення робіт.

Водночас, згідно з пунктом 1 частини 3 статті 12 Закону України «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Між тим, відповідачем не надано до суду доказів того, що до функціональних обов`язків позивача за посадою віднесено обов`язки вжиття заходів щодо забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні дорого Т26-01 47км+200 до 47км+500 м.

При цьому, згідно оскаржуваної постанови, позивач притягнута до адміністративної відповідальності, як посадова особа .

Не встановив відповідач, чи розроблена та затверджена Програма утримання та ремонту автомобільних доріг загального користування і хто є відповідальним виконавцем даної Програми.

Зазначаючи, що автомобільна дорога Т26-01 47км+200 до 47км+500 м має неналежний стан дорожнього покриття, що створює загрозу безпеки руху протягом тривалого часу, відповідач не зазначив, чи видавався ним припис про усунення порушень законодавства.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять пояснення особи, яку притягнуто до відповідальності, щодо обставин правопорушення.

Таким чином, вказане свідчить про те, що відповідачем прийнято оскаржувану постанову без врахування всіх обставин справи, що свідчить про її протиправність.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували наявність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні, за викладених в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення обставин, враховуючи те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованою, винесеною без достатніх доказів, які б підтверджували її вину за ч. 1 ст. 140 КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 12, 241-246, 250, 286, 295 КАС України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 БУПП в Чернівецькій області лейтенанта поліції Токарюка Максима Івановича, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД №154194 від 15.09.2022 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.140 КУпАП - скасувати, провадження у справі - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Вижницький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Андрій ОСОКІН