Справа № 400/3796/22
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 р.м. ОдесаСправа № 400/3796/22

Суддя в суді І інстанції Брагар В.С. Рішення суду І інстанції ухвалено у м. Миколаїв

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а саме:

1) визнання протиправною бездіяльність відповідача при здійсненні виконавчого провадження № 69374346 з примусового виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року, у справі № 400/5582/20, згідно виконавчого листа виданого Миколаївським окружним адміністративним судом 24 травня 2022 року, у справі № 400/5582/20;

2) зобов`язання негайно здійснити процесуальні дії примусового характеру, передбачені ч.ч. 2, 3 ст. 63, ч.ч. 1, 2 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» у ВП № 69374346 з примусового виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року, у справі № 400/5582/20, згідно виконавчого листа виданого Миколаївським окружним адміністративним судом 24 травня 2022 року, у справі № 400/5582/20, щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача, станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог ст. 43 і ст. 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням премії, з урахуванням 48 тарифного розряду, для проведення з 01 квітня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії позивача.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про залишення без задоволення позовних вимог не відповідає встановленим обставинам справи, так як виконавчою службою, всупереч покладених на неї обов`язків, до 16 серпня 2022 року не вчинялось жодних процесуальних дій примусового характеру щодо виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року (справа № 400/5582/20), після відкриття виконавчого провадження № 69374346.

Крім того, позивачем в апеляційній скарзі повторно обґрунтовано своє право на отримання спірної довідки про розмір грошового забезпечення, із визначенням складових грошового забезпечення у бажаних ним розмірах, для здійснення перерахунку пенсії.

В свою чергу, відповідачем подано до суду відзив на зазначену апеляційну скаргу, у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про залишення без задоволення позовних вимог, так як ним не порушено вимог чинного законодавства у межах спірних правовідносин.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2022 року, у справі №400/5582/20, задоволено позов ОСОБА_1 та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача, станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог ст. 43 і ст. 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням премії, з урахуванням 48 тарифного розряду, для проведення з 01 квітня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії позивача.

При цьому, 24 травня 2022 року Миколаївським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

В свою чергу, 11 липня 2022 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження № 69374346.

При цьому, 29 липня 2022 року позивачем повідомлено Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про невиконання боржником судового рішення.

Крім того, вважаючи протиправною бездіяльність виконавчої служби, що допущена у виконавчому провадженні № 69374346, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком з`ясування обставин у справі, судом першої інстанції зроблено висновок про залишення без задоволення позовних вимог, так як виконавчою службою не допущено протиправної відповідальності у межах спірних правовідносин, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно ч. 4 ст. 372 КАС України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 6 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно ч. 1 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Згідно ч. 2 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності допущеної бездіяльності Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при примусовому виконанні судового рішення у виконавчому провадженні № 69374346.

В даному випадку, позивач вважає, що виконавчою службою, всупереч покладених на неї обов`язків статтями 63 та 75 ЗУ «Про виконавче провадження», не вчинялось жодних дій (не приймалось постанов) для примусового виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року (справа № 400/5582/20), після відкриття 11 липня 2022 року виконавчого провадження № 69374346.

Між тим, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, а також перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про залишення без задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб гарантується кожному відповідно до статті 55 Конституції України.

При цьому, з аналізу вищевикладених положень КАС України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Тобто, рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання ними повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до адміністративного суду.

З іншого боку, колегія суддів зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Відповідний правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду України від 15 грудня 2015 року, у справі № 800/206/15.

Між тим, із зібраних матеріалів у справі вбачається, що даний адміністративний позов направлено позивачем до Миколаївського окружного адміністративного суду 30 липня 2022 року.

Тобто, для задоволення позовних вимог у даній адміністративній справі, суду необхідно встановити наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, а саме станом на 30 липня 2022 року.

Між тим, як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження № 69374346 від 11 липня 2022 року, державним виконавцем зобов`язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів.

При цьому, з вищевикладених положень ЗУ «Про виконавче провадження» вбачається, що боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

В свою чергу, як вбачається із зібраних матеріалів у справі, а також зазначається самим позивачем, відповідна постанова про відкриття виконавчого провадження направлена учасникам виконавчого провадження 21 липня 2022 року.

При цьому, лише з наступного робочого дня після закінчення наданого у постанові про відкриття виконавчого строку, тривалістю 10 робочих днів, державний виконавець має розпочати процедуру перевірки виконання рішення боржником.

В свою чергу, лише після завершення процедури перевірки виконання рішення боржником, тривалість якої законодавцем не регламентована, державний виконавець наділяється правом, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення суду, винести постанову про накладення на боржника штрафу.

Між тим, як зазначено вище, до суду з даним адміністративним позовом позивач звернувся до закінчення встановленого у постанові про відкриття виконавчого провадження строку, тривалістю 10 календарних днів, наданого боржнику для виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відсутність постанови державного виконавця про накладення на боржника штрафу за невиконання без поважних причин рішення суду у справі № 400/5582/20, станом на 30 липня 2022 року, не порушує вимог ЗУ «Про виконавче провадження», а як наслідок не порушує прав та інтересів позивача, як стягувача у виконавчому провадженні № 69374346.

При цьому, колегія суддів зазначає, що перевірка правомірності подальших рішень та дій, прийнятих та вчинених державним виконавцем після 30 липня 2022 року, не входить до предмету спору у даній справі.

Крім того, до предмету спору у даній справі також не входить встановлення права позивача на отримання спірної довідки про розмір грошового забезпечення, із визначенням складових грошового забезпечення у бажаних ним розмірах, для здійснення перерахунку пенсії позивача.

З іншого боку, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи, достатніх для скасування рішення суду, не допущено.

Тому, керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Єщенко О.В. Крусян А.В.