Справа № 140/5892/22
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року ЛуцькСправа № 140/5892/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі ГУ ПФУ в Кіровоградській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 14.02.2022 №63 щодо відмови у переведенні з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області перевести з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», зарахувати період роботи в органах державної податкової служби з 24.12.1992 по 19.05.2003 та період роботи з 20.05.2003 по 01.05.2016 на посаді судді Ківерцівського районного суду Волинської області, до стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в Рожищенському об`єднаному Управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

09.02.2022 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу.

Рішенням УПФ у Кіровоградській області від 14.02.2022 №63 ОСОБА_1 відмовлено у переході на пенсію за статтею 37 Закону України Про державну службу у зв`язку з відсутністю стажу державної служби 20 років для її призначення, так як періоди роботи на посадах, де були присвоєні персональні чи спеціальні звання не можуть бути зараховані до державної служби.

Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки відповідачем неправомірно не зараховано до державної служби період її роботи на посадах в податкових органах з 24.12.1992 по 19.05.2003 та період роботи з 20.05.2003 по 01.05.2016 на посаді судді Ківерцівського районного суду Волинської області, які відповідно до вимог чинного законодавства повинні бути зараховані до державної служби. З врахуванням викладеного просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

03.10.2022 відповідачем ГУ ПФУ в Кіровоградській області подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 заперечує проти заявлених позовних вимог ОСОБА_1 . Свої заперечення обгрунтовує тим, що 09.02.2022 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію по віку відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».

При цьому відповідач вказує про відсутність підстав для зарахування до державної служби періоду роботи позивача в податкових органах на посадах, коли їй були присвоєні персональні чи спеціальні звання. Аналогічно звертає увагу, що ОСОБА_1 не надано жодних відомостей щодо присвоєння їй персонального звання за час перебування на посаді судді Ківерцівського районного суду Волинської області, що суперечить приписам постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №382.

У зв`язку з наведеним вважає оскаржуване рішення правомірним та просить відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача-2 у відзиві на позовну заяву від 27.10.2022 позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції вказав, що за результатами розгляду заяви позивача про переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу прийнято рішення про відмову, оскільки в позивача не було на це права та необхідного стажу.

Зазначає, що статтею 90 Закону України Про державну службу №889-VIII (далі - Закон №889-VIII) визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Згідно з пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення вказаного Закону визначено за яких умов може бути призначено пенсію відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу №3723. Даним Законом було визначено категорії посад, перебування на яких було віднесено до посад державної служби. У позивача відсутні підстави для зарахування до державної служби періоду її роботи в податкових органах на посадах, коли їй були присвоєні персональні чи спеціальні звання. Тому, виходячи із наведеного, періоди роботи позивача в податкових органах з 24.12.1992 по 19.05.2003 не можуть бути зараховані до стужу державної служби. Щодо зарахування до стажу державного службовця періоду роботи на посаді судді з 20.05.2003 по 01.05.2016, відповідач-2 вказує, що ОСОБА_1 не було надано доказів щодо присвоєння їй персонального звання, що унеможливлює зарахування вказаного періоду до стажу державної служби.

З врахуванням зазначеного вказує на те, що при прийняття оскаржуваного рішення, ГУ ПФУ в Кіровоградській області діяло правомірно, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Дослідивши письмові пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, а також письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у Пенсійному фонді як одержувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

09.02.2022 позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу.

Відповідно до положень пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів, (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 14.02.2022 №63 позивачу відмовлено у переході з одного виду пенсії на інший у зв`язку з відсутністю 20-річного стажу, який дає право на призначення пенсії державного службовця.

Рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 14.02.2022 №63 ОСОБА_1 було відмовлено в переведенні її на пенсію відповідно до Закону України Про державну службу.

Із змісту даного рішення вбачається, що відповідачем не зараховано до стажу державної служби періоди роботи позивача на посадах у податкових органах з 24.12.1992 по 19.05.2003, коли їй було присвоєно спеціальні звання, у зв`язку з чим у неї відсутні 20 років стажу державної служби для призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України По державну службу №3723.

Разом з тим, період з 24.12.1992 по 17.10.1994 (з дня прийняття на посаду державного службовця по день присвоєння спеціального звання) зарахований до стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723.

Всього стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців складає 1 рік 9 місяців 24 дні.

Позивач вважає таке рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області протиправним та таким, що порушує її права, оскільки згідно записів трудової книжки стаж державної служби станом на 01.05.2016 складає 23 роки 04 місяці 06 днів, в тому числі робота в державній податковій інспекції (адміністрації) з 24.12.1992 по 19.05.2003 - 10 років 4 місяці 26 днів та на посаді судді Ківерцівського районного суду Волинської області - 12 років 11 місяців 10 днів, тому звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон від 10.12.2015 № 889-VIII).

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723 (далі - Закон від 16.12.1993 №3723), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу, якими передбачено право державних службовців, за певних умов, на призначення пенсії за віком відповідно до цього закону.

Так, відповідно до частини першої статті 37 Закону від 16.12.1993 №3723 на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Механізм обчислення стажу державної служби визначений Порядком обчислення стажу державної служби, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 (далі - Порядок №229).

Пунктом 4 Порядку №229 встановлено, що стаж державної служби обчислюється відповідно до частини другої статті 46 Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу».

Так, статтею 46 цього Закону визначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема: час перебування на посаді державної служби відповідно до Закону; час перебування на посадах на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання та час перебування на посадах суддів.

У пункті 6 Порядку також зазначено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 №889-VIII стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом (до 01.05.2016) обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Системний аналіз цих норм дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію, відповідно до вимог статті 37 Закону України «Про державну службу», є досягнення такими особами певного віку та наявність відповідного страхового стажу. При цьому, зазначений вік визначається положеннями статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Тобто, до 01.05.2016 право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016 відповідно до статті 90 Закону від 10.12.2015 № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Разом з тим, законодавець визначив певні умови за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723.

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" №889 державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону України "Про державну службу" №3723 та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статті 25 Закону України "Про державну службу" №3723 та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723 в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону від 10.12.2015 №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723 в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії, відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723 після 01.05.2016, є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону від 16.12.1993 №3723 і Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 № 889-VIII, а саме щодо віку, стажу державної служби або стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно даних трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 зазначено такі періоди роботи позивача:

- 24.12.1992 прийнята в Державну податкову інспекцію по Ківерцівському району на посаду старшого державного податкового інспектора відділу податкових розслідувань;

- 17.11.1993 переведена на посаду головного юрисконсульта;

- 20.10.1994 переведена на посаду державного податкового інспектора сектору по податках з фізичних осіб управління аудиту;

- 26.11.1996 у зв`язку з ліквідацією ДПІ по Ківерцівському району і створенням на її базі Державної податкової адміністрації у Ківерцівському районі переведена на посаду виконуючого обов`язки начальника відділу справляння податків з фізичних осіб;

- 23.11.1997 призначена на конкурсній основі начальником відділу справляння податків з фізичних осіб;

- 10.04.1998 переведена на посаду начальника відділу оподаткування фізичних осіб з функцією документальних перевірок;

- 14.09.1998 звільнена у зв`язку з переведенням у Ківерцівську міжрайонну Державну податкову інспекцію;

- 15.09.1998 призначена на посаду начальника відділу оподаткування фізичних осіб в порядку переводу з ДПІ у Ківерцівському районі;

- 01.06.2000 переведена на посаду заступника начальника відділу оподаткування фізичних осіб;

- 02.01.2002 переведена на посаду головного державного податкового ревізора інспектора групи документальних перевірок відділу оподаткування фізичних осіб;

- 19.05.2003 звільнена із займаної посади згідно пункту 5 статті 36 КЗпП України.

- 20.05.2003 призначена суддею Ківерцівського районного суду Волинської області;

- 29.01.2009 обрана суддею Ківерцівського районного суду Волинської області безстроково;

- 22.11.2017 рішенням вищої ради правосуддя звільнена з посади судді Ківерцівського районного суду Волинської області.

Також згідно записів трудової книжки 18.10.1994 ОСОБА_1 присвоєно персональне звання інспектора податкової служби третього рангу, а 27.05.1999 - спеціальне звання інспектора податкової служби другого рангу; 06.09.1994 - прийняла присягу державного службовця.

Крім того, за період роботи суддею позивачу 26.09.2003 присвоєно п`ятий кваліфікаційний клас, 21.12.2006 - четвертий кваліфікаційний клас, 25.12.2009 - третій кваліфікаційний клас.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідачем, враховуючи дані трудової книжки позивача, не було зараховано періоди роботи ОСОБА_1 в податкових органах в періоди, коли їй було присвоєно спеціальні звання, а також період роботи суддею Ківерцівського районного суду Волинської області, а відтак, відсутні 20 років стажу на посадах віднесених до певної категорії, то право на пенсію відсутнє. При цьому, період з 24.12.1992 по 17.10.1994 (з дня прийняття на посаду державного службовця по день присвоєння спеціального звання) зарахований до стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723.

З приводу умов призначення пенсії державним службовцям по Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 № 889-VIII, суд вже зазначав вище.

Щодо зарахування стажу роботи позивача на посадах у податкових органах з 24.12.1992 по 19.05.2003, коли ОСОБА_1 було присвоєно спеціальні звання до державної служби, що дає право на пенсію державного службовця, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 37 Закону від 19.12.1993 № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

В пунктах 5, 7 частини 2 статті 46 Закону № 889-VIII від 10.12.2015 визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах суддів та час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №229 від 25.03.2016, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII Про державну службу.

Як зазначалося судом вище, відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 №889-VIII, стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом (до 01.05.2016) обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Таким чином, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою КМУ від 03.04.1994 №283 (далі - Порядок №283).

Пунктом 1 Порядку № 283 регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) (в тому числі): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України Про державну службу, а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком; на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання;

Пунктом 4 Порядку №283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи. […].

У додатку до Порядку № 283 наведений Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби.

Зокрема, згідно з додатком до Порядку №283 до стажу державної служби зараховується період роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби та на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання;

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України від 04.12.1990 № 509-XII «Про державну податкову службу в Україні» (далі - Закон № 509-XII), а з 12.08.2012 - Податковий кодекс України (далі ПК України).

Пунктом 342.4 статті 342 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Згідно з абзацами першим, другим пункту 344.1 статті 344 ПК України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

В постанові від 22.10.2013 у справі №21-340а13 (№ рішення в ЄДРСР 35667359) Верховний Суд України з посиланням на норми Закону № 509-XII вказав, що посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання, займають посади в державних органах щодо практичного виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, а отже, перебувають на державній службі та є державними службовцями.

В зазначеній постанові колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Також колегія суддів в постанові зазначила, що розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.09.1997 №503-р Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовців не є підставою для відмови у зарахуванні до стажу державної служби періоду служби у податкових органах посадових осіб, які мають спеціальне звання, оскільки зазначений акт виданий для врегулювання правового статусу працівників цих органів, що не мають спеціальних звань, та не змінює правового статусу посадових осіб податкових органів, які такі звання мають.

Частиною другою статті 46 Закону №889-VIII та Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 (далі Порядок № 229), які діють з 01.05.2016, закріплено, що до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

При цьому, пунктом 5 Порядку 229 визначено, що стаж державної служби обчислюється у днях, місяцях і роках.

У зв`язку з чим висновок відповідача стосовно того, що періоди роботи посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання - не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, є невірним, оскільки суперечать нормам діючого законодавства.

Аналогічного висновку дійшов суд щодо не зарахування періоду роботи позивача на посаді судді Ківерцівського районного суду Волинської області в період з 20.05.2003 по 01.05.2016, оскільки згідно пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283, до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

При цьому, як слідує з оскаржуваного рішення, відповідач-1 жодним чином не мотивував не врахування до такого стажу період роботи позивача на посаді судді.

Крім того, Порядком №283 встановлено, що надбавка за вислугу років обчислюється за фактично відпрацьований час, виходячи із посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби, визначеного відповідно до затвердженого цією постановою Порядку.

Надбавка за вислугу років виплачується у розмірах, установлених статтею 52 Закону України «Про державну службу», згідно якої надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу.

Як вбачається з довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області про суддівську винагороду від 09.02.2022 №318/04-37 ОСОБА_1 отримувала надбавку за вислугу років в розмірі 50%, яка визначена на підставі Закону України «Про державну службу».

Враховуючи викладене, періоди роботи позивача в податкових органах з 24.12.1992 по 19.05.2003 та з 20.05.2003 по 01.05.2016 на посаді судді Ківерцівського районного суду Волинської області слід зарахувати до стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців для переведення на інший вид пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Отже, станом на 09.02.2022 стаж роботи позивача на вищезазначених посадах, які дають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу складав більше 20 років.

З врахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що відповідачем безпідставно не зараховано до стажу державної служби позивача її роботу в податкових органах, коли їй було присвоєно спеціальне звання та відмовлено в переведенні на пенсію, відповідно до Закону України "Про державну службу №3723- XII від 16.12.1993 на підставі поданої заяви від 09.02.2022, а відтак оскаржуване рішення ГУ УПФ у Волинській області про відмову у проведенні перерахунку ОСОБА_1 від 14.02.2022 № 63 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку відповідач-1 належними та допустимими доказами не довів правомірності прийнятого рішення щодо відмови позивачу в переведенні її на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», а тому суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити повністю.

Щодо вимоги позивача про переведення з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», то суд зазначає наступне.

Частинами 2, 3 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Тобто, за змістом даних норм, пенсія призначається один раз, а у разі набуття права особою на інший вид пенсії приймається відповідне рішення про переведення на інший вид пенсії.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується учасниками справи позивачу призначена пенсія по інвалідності, а тому з врахуванням викладеного та вимог статті 245 КАС України належним способом захисту порушеного права буде зобов`язання ГУ УПФ у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців період її роботи в органах державної податкової служби з 24.12.1992 по 19.05.2003 та період роботи з 20.05.2003 по 01.05.2016 на посаді судді Ківерцівського районного суду Волинської області та здійснити переведення на пенсію державного службовця відповідно 3акону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» (на підставі Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 № 889-VIII,) з врахуванням вказаного стажу, з 09.02.2022 (з дня звернення з відповідною заявою).

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, Кіровоградська область, місто Кропивницький, вулиця Соборна, 7-а, ) про відмову у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії від 14.02.2022 №63 відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців період роботи в органах державної податкової служби з 24.12.1992 по 19.05.2003 та період роботи з 20.05.2003 по 01.05.2016 на посаді судді Ківерцівського районного суду Волинської області та здійснити переведення на пенсію державного службовця відповідно 3акону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» (на підставі Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 №889-VIII,) з врахуванням вказаного стажу, з 09.02.2022.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський