Справа № 522/8952/22
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 р.м. ОдесаСправа № 522/8952/22

Суддя в суді І інстанції Абухін Р.Д. Рішення суду І інстанції ухвалено у м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

при секретарі Ісмієвій А.І.,

за участі:

представника апелянта Блащук О.Є.,

представника відповідача Білоконь Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства № 453 від 04 липня 2022 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог, судом першої інстанції безпідставно не надано правової оцінки доводам позивача про порушення порядку накладення на нього адміністративного стягнення та адміністративного затримання.

Також, апелянт зазначає, що примусове повернення до Вірменії загрожує його фізичній безпеці, так як наразі триває збройний конфлікт між Вірменією та Азербайджаном.

Крім того, апелянт вважає помилковими висновки суду першої інстанції про необхідність видворення апелянта за межі України, так як апелянт постійно проживає в Україні, має постійне місце проживання, перебуває у шлюбі з громадянином України, який потребує постійного догляду, а також має дитину в Україні.

Тому, апелянт вважає, що його видворення за межі України порушить його право на повагу до сімейного життя, а також права його родини, члени якої є громадянами України.

В свою чергу, міграційним органом подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про залишення без задоволення позовних вимог, так як позивач є іноземцем, який не має законних підстав для перебування на території України, а також порушує вимоги міграційного законодавства України.

При цьому, позивачем подано відповідь на відзив міграційного органу.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою Республіки Вірменії.

При цьому, Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області 28 травня 2022 року виявлено позивача та встановлено факт порушення міграційного законодавства.

В результаті проведеної перевірки наявних документів, відібраних пояснень та інформації з Інтегрованої міжвідомчої інформаційної телекомунікаційної системи щодо контролю осіб транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система Аркан) встановлено, що позивач легально прибув на територію України 29 вересня 2020 року, через КПП «Бориспіль».

В свою чергу, позивач не покинув Україну за наслідком закінчення легального строку перебування в Україні.

Тому, Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області 04 липня 2022 року прийнято рішення про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства № 453 від 04 липня 2022 року, яким позивача зобов`язано покинути територію України до 02 серпня 2022 року.

Не погоджуючись з правомірністю вказаного рішення, позивачем подано даний адміністративний позов.

За наслідком з`ясування обставин у даній адміністративній справі, судом першої інстанції зроблено висновок про залишення без задоволення позовних вимог, так як позивач не має законних підстав для перебування в Україні та порушує законодавство України, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлює правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України

Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства № 453 від 04 липня 2022 року, яким позивача зобов`язано покинути територію України.

В даному випадку, із зібраних матеріалів у справі та наданих сторонами пояснень вбачається, що позивач не має законних підстав для перебування в Україні.

При цьому, як вбачається із зібраних матеріалів у справі, після прибуття в Україну та після закінчення легального терміну перебування в Україні, позивачем не вчинялось жодних дій щодо легалізації свого перебування в Україні.

Між тим, як вбачається з вищевикладених положень законодавства, порушення іноземцем законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства є достатньою підставою для примусового повернення іноземця в країну походження.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність оскаржуваного рішення міграційного органу у даній справі.

В свою чергу, щодо доводів апеляційної скарги позивача про порушення міграційним органом порядку накладення на нього адміністративного стягнення та його адміністративного затримання, колегія суддів зазначає, що відповідні дії та рішення суб`єкта владних повноважень не входять до предмету спору у даній справі, а як наслідок не перевіряються колегією суддів.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача про те, що примусове повернення до Вірменії загрожує його фізичній безпеці, так як наразі триває Карабаський конфлікт між Вірменією та Азербайджаном, колегія суддів зазначає, що згідно паспорта позивача, місцем прописки позивача є м. Єреван, а тому на переконання колегії суддів, Карабаський конфлікт не несе прямої та очевидної загрози життю та здоров`ю позивача.

Крім того, колегія суддів зазначає, що станом на момент прийняття оскаржуваного рішення міграційного органу та на момент ухвалення рішення судом першої інстанції, на всій території України введено воєнний стан, а також тривають активні бойові дії по відсічі збройної агресії російської федерації.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача про можливе порушення його прав та прав його родини, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, в апеляційній скарзі позивачем зазначено, що він перебуває у шлюбі з громадянином України та має дитину в Україні.

Проте, колегія суддів зазначає, що сам по собі факт укладення шлюбу з громадянином Україні та наявність повнолітньої дитини в Україні не є самостійною підставою для легалізації перебування такого іноземця на території України, так як чинним законодавством встановлено спеціальну процедуру такої легалізації.

Між тим, як зазначалось вище та вбачається із зібраних матеріалів у справі, позивачем не вчинялось жодних дій для легалізації свого перебування в Україні.

Крім того, колегія суддів вважає, що факт введення в Україні карантинних обмежень у період перебування позивача в Україні, не може вважатись обставиною, що унеможливила звернення позивача до міграційного органу.

В свою чергу, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Тому, керуючись ст.ст. 272, 288, 308, 310, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2022 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Єщенко О.В. Крусян А.В.