Справа № 120/7470/22
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 листопада 2022 р. Справа № 120/7470/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі ГУПФУ у Вінницькій області, управління, відповідач) про :

- визнати протиправними дії щодо відмови в перерахунку та виплаті призначеної пенсії, з урахуванням середньої заробітної плати в Україні за 2018 -2020 роки (9 188, 81 грн.);

- зобов`язати здійснити перерахунок та виплачувати пенсію за віком з 01.03.2021 р. згідно статті 26 та в порядку ч.2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2018 -2020 роки (9 188, 81 грн.);

- зобов`язати виплатити різницю між виплаченою пенсією та перерахованою згідно порядку, передбаченого ч.2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2018 -2020 роки (9 188, 81 грн.);

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що він по 28.02. 2021 р. отримував пенсію по інвалідності відповідно до вимог Закону України «Про державну службу». В березні 2021 р. позивача переведено на пенсію за віком на загальних підставах. Однак, при обчисленні пенсії застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з яких сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки.

Позивач не погоджується з такими діями управління, оскільки, на його думку, він не був пенсіонером в розумінні Закону №1058-IV та в 2021 р. пенсія йому призначена на підставі ЗУ «Про державну службу», відтак відповідач в березні 2021 р. мав призначити йому пенсію і застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, за 2018-2020 роки.

27.09.2022 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статті 263 КАС України.

18.10.2022 р. надійшов відзив, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову, вказуючи на те, що позивача переведено на пенсію за віком на загальних підставах і застосовано показник середньої заробітної плати за 2014 -2016 роки, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Ухвалою від 01.11.2022 р. відмовлено в задоволенні заяви про поновлення строків звернення до суду.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 по 28.02.2021 р. отримував пенсію по інвалідності відповідно до вимог статті 37 Закону України «Про державну службу», що не заперечується сторонами та підтверджується листом управління датованим 16.08.2022 р. (а.с . 12 ) .

01.03.2021 р. позивача автоматично переведено на пенсію по інвалідності згідно Закону № 1058-IV. При цьому, при обчисленні пенсії застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з яких сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки.

25.07.2022 р. ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою щодо проведення перерахунку пенсії із урахуванням показника середнього заробітку за три роки, що передуть переведенню на пенсію по Закону № 1058-IV.

Однак, перерахунок пенсії не проведено та повідомлено листом про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначенні Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до частини 1 статті 9, частини 1 статті 10 Закону № 1058-IV, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 1 статті 27 Закону № 1058-IV встановлено, що розмір пенсії за віком розраховується із заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; коефіцієнту страхового стажу застрахованої особи, визначеного відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону № 1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно із частиною 1 статті 44 Закону № 1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 № 2148-VIII, який набрав чинності 11.10.2017, розділ XV Закону № 1058-IV доповнено пунктами 4-3, 4-7, в саме:

- 4-3. Пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %;

- 4-7. Особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4 3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію / щомісячне довічне грошове утримання за нормами законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява".

Із змісту наведених правових норм Закону № 1058-IV вбачається, що починаючи з 1 жовтня 2017 року перерахування пенсій, призначених до набрання чинності Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", проводиться із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, тільки у тому разі, якщо пенсії призначені відповідно до цього Закону.

Згідно ч.3 ст.45 Закону №1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Системний аналіз зазначених положень дозволяє дійти висновку, що переведення з одного виду пенсії на інший відбувається тільки у разі, якщо такі пенсії призначені на підставі одного закону, поряд з цим, якщо особа має право на отримання декількох видів пенсії, які визначені різними законами, і отримувала пенсію на підставі одного закону та згодом виявила бажання отримувати пенсію, яка передбачена іншим законом, то у такому випадку переведення з одного виду пенсії на інший унеможливлене, оскільки такі дії не врегульовані діючим законодавством про пенсійне забезпечення, тому відбувається призначення пенсії в порядку, визначеному іншим законом для первісного звернення особи до органу ПФУ за призначенням такого виду пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 19.06.2018 по справа №381/1405/17.

Крім того відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №876/5312/17, якщо особа отримувала пенсію за іншим Законом, звертається за призначенням пенсії згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом №1058-IV.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 31.01.2019 у справі №639/2751/17 та від 18.01.2019 у справі №577/5237/16-а.

Крім того аналогічні висновки у подібних правовідносинах застосовані Сьомим апеляційним адміністративним судом, зокрема, у постановах від 29.03.2022 у справі № 560/13910/21, від 30.05.2022 у справі № 560/16898/21, від 28.06.2022 у справі 600/5988/21-а та від 12.07.2022 у справі № 560/13291/21, від 560/14971/21 від 04.08.2022 р.

Таким чином враховуючи, що позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, та те, що позивачу пенсія відповідно до Закону №1058-ІV призначається та розраховується вперше з 01.03.2021, то при обчисленні пенсії по інвалідності вперше відповідно до Закону №1058-IV слід застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі № 560/18509/21.

При цьому, оцінюючи позовні вимоги про визнання дій протиправними щодо незастосування показника середньої заробітної плати за 2018 -2020 роки, суд вказує наступне.

Згідно загальних засад права, бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

В свою чергу, дії - це юридично значуща активна (тобто врегульована нормами права) поведінка суб`єкта владних повноважень, що спричиняє юридичні наслідки.

При цьому, відповідач не застосував при обчисленні пенсії в березні 2021 р. розмір середньої заробітної плати по країні за 2018 -2020 роки, відтак така бездіяльність є протиправною.

При цьому, обираючи ефективний спосіб захисту прав позивача, керуючись ст. 245 КАС України, суд обирає інший спосіб захисту і вказує, що достатнім та ефективним способом захисту прав позивача є здійснити нарахування призначеної пенсії по інвалідності із врахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (автоматичного переведення), а саме: за 2018, 2019, 2020 роки, починаючи з 01.03.2021, та здійснити виплату різниці із врахуванням виплачених позивачу сум пенсійних виплат за вказаний період.

При цьому, суд не вважає за доцільне вказувати суми такої (середньої заробітної плати) в резолютивній частині рішення суду, оскільки це є передчасним, адже відповідні обчислення із урахуванням середньої заробітної плати по Україні за 2018 -2020 роки ще не проведено.

Одночасно, надаючи оцінку вимозі "виплачувати пенсію", то суд підстав для її задоволення не вбачає, виходячи з наступного.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (ст. 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм випливає, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, а не можливіть їх порушення у майбутньому.

Отже, вимога про зобов`язання "виплачувати пенсію" є передчасною, адже відповідний перерахунок не здійснено, а отже спір в цій частині фактично не існує.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Разом з тим, відповідно до статті 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору, відтак такий не сплачувався, а отже не підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не застосування ОСОБА_1 при проведенні з 01.03.2021 р. розрахунку пенсії розміру середньої заробітної плати по Україні за 2018 -2020 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.03.2021 р. ОСОБА_1 нарахування призначеної пенсії по інвалідності із врахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018, 2019, 2020 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виплатити з 01.03.2021 р. ОСОБА_1 різницю між виплаченою пенсією та перерахованою згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2018 -2020 роки.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач : ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ).

Повний текст рішення виготовлено : 07.11.2022 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна