Справа № 520/20232/21
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

03 листопада 2022 р. справа № 520/20232/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Підприємства "Інвестконтракт" Харківського обласного об`єднання осіб з інвалідністю "Слов`янська єдність" (, 62458, Харківська обл., Харківський р-н, смт Високий, вул.Нова, 11) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (61057, Харківська обл., місто Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, ) про скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Підприємство "Інвестконтракт" Харківського обласного об`єднання осіб з інвалідністю "Слов`янська єдність" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, в якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській області №6 від 09.06.2021 року, винесене на підставі акту про результати камеральної перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за березень 2021 року № 8405/20-40-18-06-08/3389926 від 17.05.2021.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2021 року вирішено справу за позовом Підприємства "Інвестконтракт" Харківського обласного об`єднання осіб з інвалідністю "Слов`янська єдність" (, 62458, Харківська обл., Харківський р-н, смт Високий, вул.Нова, 11) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (61057, Харківська обл., місто Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, ) про скасування податкового повідомлення - рішення розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по адміністративній справі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 року суд вирішив перейти до розгляду справи №520/20232/21 в порядку письмового провадження, закрити підготовче провадження та перейти до судового розгляду справи по суті.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що позивач є платником податку на додану вартість на підставі реєстрації в податковому органі за №107. Відповідно до діючого Податкового Кодексу підприємство подало до податкових органів Декларацію з податку на додану вартість за березень 2021 року, в якій відповідно до ПК заявило до відшкодування з бюджету податок в розмірі 91169,00 грн. Ця податкова декларація з ПДВ була прийнята контролюючими органами 20.04.2021 року реєстраційний №. Відповідно до п.200.10 ст.200 розділу V ПКУ в порядку встановленому ст. 76 глави 8 розділу II Кодексу була проведена камеральна перевірка достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок. ГУ ДПС у Харківській області « 09» червня 2021 р., на підставі акту про результати камеральної перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за березень 2021 року № 8405/20-40-18-06-08/3389926 від 17.05.2021 р., винесено податкове повідомлення-рішення №6 від 09.06.2021 р., згідно якого позивачу відмовлено у наданні суми бюджетного відшкодування на поточний рахунок у банку по податковій декларації з ПДВ за березень 2021 року у розмірі 91169 грн., у зв`язку з встановленим порушенням зазначеним в акті камеральної перевірки п.200.1, п.200.4, ст.200 Податкового кодексу України (далі - ПКУ). З огляду на викладене, позивач просив скасувати податкове повідомлення - рішення №6 від 09.06.2021 року.

Представником відповідача надано до суду відзив на адміністративний позов, в якому проти позову заперечував, посилаючись на те, що камеральною перевіркою податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2021 року встановлено порушення Підприємством «ІНВЕСТКОНТРАКТ "ХОООІ "СЄ" п. 200.1, п. 200.4, ст. 200 ПК України, щодо неправомірності застосування ставки 0, передбаченої п. 8. підрозділу 2 розділу XX ПК України, внаслідок чого Підприємству "ІНВЕСТКОНТРАКТ" ХОООІ "СЄ" відмовлено в наданні суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку по податковій декларації з ПДВ за березень 2021 року у розмірі 91169, 00 гривень. Причиною виникнення від`ємного значення, яке задеклароване до бюджетного відшкодування Підприємством "ІНВЕСТКОНТРАКТ" ХОООІ "СЄ" є здійснення операцій, які оподатковуються за 0 ставкою згідно з п. 8. підрозділу 2 розділу XX ПК України. У березні 2021 року згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних Підприємством «ІНВЕСТКОНТРАКТ «ХОООІ «СЄ» складено податкові накладні на адресу покупців з номенклатурою поставки «колесо автомобільне пневматичне вироблене з авто дисків та з автошин та відбалансоване» та зазначенням у податкових накладних кодом УКТ ЗЕД - , який в подальшому відкориговано на код УКТ ЗЕД - 870870, що не вплинуло на зміст реалізованої продукції. Актом камеральної перевірки по податковій декларації з ПДВ за березень 2021 року по Підприємству "ІНВЕСТКОНТРАКТ" ХОООІ "СЄ" встановлено, що підприємством не здійснювалось виготовлення товарів за номенклатурою колеса автомобільні, змонтовані на диски, оскільки автомобільні диски підприємством не придбавались, а мало місце лише монтування придбаних шин на автомобільні диски замовника та фактично здійснено продаж автомобільних шин та послуг з монтування автомобільних шин на автомобільні диски, надані замовником (покупцем) з подальшим балансуванням.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав позицію, викладену у адміністративному позові та зазначив, що підприємство є безпосереднім виробником товарів/послуг в розумінні норми Закону та у своїй господарській діяльності правомірно застосувало нульову ставку податку на додану вартість при реалізації обсягів виробленого ним товару.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Підприємство "Інвестконтракт" Харківського обласного об`єднання осіб з інвалідністю "Слов`янська єдність" (далі - Підприємство "Інвестконтракт" ХОООІ "СЄ") зареєстровано як юридичну особу в установленому законом порядку. Відомості щодо юридичної особи внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 24.12.2005 року. Позивач перебуває на обліку Головного управління ДПС у Харківській області за кодом суб`єкта господарювання за . Місцезнаходження позивача: 62458, Харківська обл., Харківський р-н, смт Високий, вул.Нова, 11.

Розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації №179 від 10.04.2020 року «Про надання дозволу на право користування пільгами з оподаткування» Підприємству "Інвестконтракт" ХОООІ "СЄ" надано з 01.04.2020 року по 31.03.2021 року (включно) дозвіл на право користування пільгами з оподаткування, передбаченими пунктом 142.1 статті 142 «Звільнення від оподаткування» розділу III «Податок на прибуток підприємств», пунктом 197.6 статті 197 розділу V «Податок на додану вартість» та абзацом першим пункту 8 підрозділу 2 «Особливості справляння податку на додану вартість» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Головним державним ревізором-інепектором відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків Головного Управління ДПС у Харківській області відповідно до п.200.10 ст.200 розділу V Податкового кодексу України в порядку, встановленому ст.76 глави 8 розділу II Кодексу в період з 21.04.2021 року по 17.05.2021 року проведено камеральну перевірку достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за березень 2021 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 20.04.2021 року № ).

За наслідками перевірки складено акт №8405/20-40-18-06-08/3389926 від 17.05.2021 року про результати камеральної перевірки Підприємства "Інвестконтракт" ХОООІ "СЄ" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за березень 2021 року, яким встановлено порушення Підприємством "Інвестконтракт" ХОООІ "СЄ" () п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПКУ, з урахуванням висновків акту документальної позапланової виїзної перевірки управління податкового аудиту ГУ ДПС у Харківській області (№6982/20-40-07-07- 09/33899926 від 28.12.2020) та Рішення про результати розгляду скарги ДПС України (№8291/6/99-00-06-01-05-06 від 13.04.2021) щодо неправомірності застосування ставки "0", передбаченої п. 8. підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, внаслідок чого Підприємству "Інвестконтракт" ХОООІ "СЄ" () відмовлено в наданні суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку по податковій декларації з ПДВ за березень 2021 року у розмірі 91169,00 грн.

На підставі акту про результати камеральної перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за березень 2021 року №8405/20-40-18-06-08/3389926 від 17.05.2021 року, контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення №6 від 09.06.2021 р., згідно якого позивачу відмовлено у наданні суми бюджетного відшкодування на поточний рахунок у банку по податковій декларації з ПДВ за березень 2021 року у розмірі 91169 грн.

Позивач, не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням - рішенням, звернувся з адміністративним позовом до суду.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відносно тверджень позивача, що камеральна перевірка податкової декларації з ПДВ за березень 2021 року позивача мала бути проведена винятково за документами податкової звітності, даних СЕА ПДВ, однак контролюючий орган під час зазначеної перевірки брав до уваги не лише такі дані, як передбачено ПКУ, судом встановлено наступне.

Пункти 200.10, 200.11 статті 200 ПК України визначають зокрема передумови отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Згідно з цими пунктами у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання). Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу. Контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу. Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що платник податків має право на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість у разі узгодження такої суми за результатами проведення камеральної або документальної перевірки.

При цьому за змістом пункту 200.14 статті 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування, в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

За процедурою повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ, за якою відповідно п. 200.4 ст. 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню, може бути повернута платнику податків (відшкодована) на розсуд та за ініціативою такого платника (якщо немає податкового боргу).

Пунктом 200.12 ст. 200 ПК України зазначено, що заявлена до відшкодування сума може бути узгоджена за результатами фактично проведеної перевірки та відсутності порушень платника.

Згідно з п. 200.10 ст. 200 ПК України для узгодження суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, проводиться камеральна перевірка даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання). Строк проведення такої перевірки становить 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання декларації (уточнюючих розрахунків), а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання, та не пізніше закінчення 1095 дня вказаних строків подання (п. 76.3 ст. 76 ПК України).

Отже, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених п. 75.1 ст. 75 ПК України, та за своєю правовою сутністює формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності та інформації, що наявна у контролюючого органу.

Податковий кодекс України передбачає проведення документальної перевірки як контрольного заходу у такі етапи: встановлення підстав для проведення перевірки; прийняття органом контролю рішення про проведення перевірки, яке оформлюють наказом керівника цього органу доходів і зборів; допуск до перевірки; вивчення наданих платником податків документів та інших матеріалів; оформлення результатів перевірки.

Суд зазначає, що в межах даної справи у контролюючого органу були відсутні підстави для проведення документальної перевірки сумбюджетного відшкодування, які менші 100 тис. грн. (пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України).

З урахуванням вище наведених статей ПК України узгодженням сумменьше 100 тис. грн. є виключно камеральна перевірка.

У спірних правовідносинах контролюючий орган забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та з урахуванням приписів ПКУ.

Відносно суті встановлених актом перевірки порушень судом встановлено наступне.

За твердженнями позивача, в березні 2021 року Підприємство «Інвестконтракт» здійснювало свою господарську діяльність за основними видами, а саме виробництво автоколіс пневматичних та ремонт і технічне обслуговування вантажних автомобілів. При виробництві коліс автомобільних пневматичних в березні місяці 2021 року підприємством були використані шини, які були придбані підприємством в жовтні 2020 року у ТОВ «Н.К.С.-13» і обліковувались як перехідні залишки, шини з перехідних залишків січня та лютого 2021 року. Окрім, того при виробництві коліс пневматичних в березні 2021 року були використані авто диски, придбані безпосередньо підприємством за прямими договорами в грудні 2020 року у ТОВ « Кременчугські колеса» та авто диски придбані підприємством у ПОГ «Автосервіс» у березні місяці 2021 року. На думку позивача, товар - авто колесо, виготовляється із складових частин (комплектуючих), а саме: гумових автошин (в деяких випадках і гумових автокамер) та авто дисків шляхом їх перетворення в авто колеса. В подальшому, в залежності від замовлень покупця, підприємство здійснює в процесі виробництва монтаж шин (а в деяких випадках із автокамерами) на колісні диски (на шино- монтувальному обладнанні, яке належить підприємству на праві оренди), накачує їх повітрям до визначного тиску та здійснює їх балансування (на балансувальному обладнанні, яке належить підприємству на праві оренди), комплектує їх в партії та реалізує замовнику.

При цьому, контролюючий орган у акті перевірки встановив, що у березні 2021 року згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних Підприємством «ІНВЕСТКОНТРАКТ «ХОООІ «СЄ» складено податкові накладні на адресу покупців з номенклатурою поставки «колесо автомобільне пневматичне вироблене з авто дисків та з автошин та відбалансоване» та зазначенням у податкових накладних кодом УКТ ЗЕД , який в подальшому відкориговано на код УКТ ЗЕД - 870870, що не вплинуло на зміст реалізованої продукції. При цьому, підприємством не здійснювалось виготовлення товарів за номенклатурою колеса автомобільні, змонтовані на диски. Крім того, згідно з даними бухгалтерського обліку, первинними документами не встановлено отримання, придбання та наявність сировини та матеріалів, необхідних для здійснення робіт по монтуванню шин на автомобільні диски з їх балансуванням, а саме: вентилі, балансувальні тягарці, монтажна паста. За позицією відповідача, вказані господарські операції не можна вважати переробкою (обробкою чи іншими видами перетворення) у розумінні поняття «безпосереднє виготовлення», що наведене у пункті 8 підрозділу 2 «Особливості справляння податку на додану вартість» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України.

Отже, спірним у цій справі питанням є, зокрема, застосування положень пункту 8 підрозділу 2 Перехідних положень ПК України в частині визначення критеріїв, за наявності яких товар вважається безпосередньо виготовленим.

Порядок визначення суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені ст. 200 Податкового кодексу України.

За змістом пунктів 200.1, 200.2 цієї статті сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу,

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 8 підрозділу 2 «Особливості справляння податку на додану вартість» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України визначено, що на період до 1 січня 2020 року за нульовою ставкою оподатковується податком на додану вартість постачання товарів (крім підакцизних товарів) та послуг (крім послуг, що надаються під час проведення лотерей і розважальних ігор та послуг з постачання товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого платника податку (далі - комісіонера) здійснювати постачання товарів від імені та за дорученням іншої особи (далі - комітента) без передання права власності на такі товари), що безпосередньо виготовляються підприємствами та організаціями громадських організацій інвалідів, які засновані громадськими організаціями інвалідів і є їх власністю, де кількість інвалідів, які мають там основне місце роботи, становить протягом попереднього звітного періоду не менше 50 відсотків середньооблікової кількості штатних працівників, і за умови, що фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менше 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці, що відносяться до складу витрат виробництва.

Безпосереднім вважається виготовлення товарів/послуг, внаслідок якого сума витрат, понесених на переробку (обробку, інші види перетворення) сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, які використовуються у виготовленні таких товарів, становить не менше 8 відсотків продажної ціни таких виготовлених товарів.

Зазначені підприємства та організації громадських організацій інвалідів мають право застосовувати цю пільгу за наявності реєстрації у відповідному контролюючому органі, яка здійснюється на підставі подання відповідної заяви платника податку про бажання отримати таку пільгу та позитивного рішення уповноваженого органу відповідно до Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

Податкова звітність таких підприємств та організацій надається у порядку, встановленому законодавством.

З аналізу наведених правових положень слідує, що застосування нульової ставки оподаткування податком на додану вартість, передбаченої підпунктом 8 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, можливе за умови дотримання сукупності наступних критеріїв:

- постачання товарів та послуг (за виключенням: підакцизних товарів; послуг при проведенні лотерей і розважальних ігор; послуги з постачання товарів, отриманих у межах посередницьких договорів, договорів довірчого управління, а також інших цивільно-правових договорів, за якими постачання товарів здійснюється від імені та за дорученням іншої особи без передачі права власності на них) має здійснюватись виключно підприємствами та організаціями громадських організацій інвалідів, які засновані громадськими організаціями інвалідів і є їх власністю;

- кількість осіб з інвалідністю за основним місцем роботи має становити протягом попереднього звітного періоду не менше 50 % середньооблікової чисельності штатних працівників;

- фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менше 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці, що відносяться до складу витрат виробництва;

- товари та послуги мають бути виготовленими безпосередньо таким підприємством;

- наявність реєстрації підприємства або організації у відповідному контролюючому органі на підставі позитивного рішення уповноваженого органу відповідно до Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

За визначенням, наведеним у підпункті 8 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, для того, щоб вважати відповідну діяльність безпосереднім виготовленням необхідно, щоб під час такої діяльності працівниками підприємства здійснювалась саме переробка (обробка, інші види перетворення) сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, поряд із понесенням на таку переробку суми витрат у розмірі не меншому, ніж 8 відсотків продажної ціни таких виготовлених товарів.

Під переробкою слід розуміти такий технологічний процес, що здійснюється на підприємстві, внаслідок якого змінюється форма, властивості чи склад сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів (в тому числі готової продукції) задля отримання нової продукції.

Така переробка має бути наслідком трудової діяльності працівників зазначених підприємств, на що вказував і Верховний Суд України в постанові від 30 вересня 2009 року (справа № 21-1300во09).

Таким чином, вказана пільга з оподаткування пов`язана, серед іншого, із виготовленням підприємствами певного нового товару внаслідок переробки (обробки, іншого перетворення).

Суд зазначає, що позивачем не надано до суду доказів про наявність технологічних процесів, вартість яких становить понад 8% відсотків продажної ціни таких виготовлених товарів.

Дослідивши наявні матеріали справи судом встановлено, що відсутні підстави вважати, що позивачем здійснювалась будь-яка переробка (обробка, інше перетворення) сировини чи покупного товару, внаслідок чого створювався би новий продукт.

Таким чином, суд приходить до висновку, що твердження позивача, що він є виробником товару - є помилковим, не підтвердженим жодним доказом та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Відтак, позиція контролюючого органу про неправомірне користування позивачем нульовою ставкою оподаткування ПДВ на підставі пункту 8 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, з огляду на відсутність факту безпосереднього виготовлення товару, як обов`язкової передумови для застосування такої пільги, є правильною.

Суд відмічає, що складання (ви?робу) технологічний процес утворення з`єднань складових виробу (поєднання, координування і фіксація деталей у вузли, а вузлів у готовий виріб). У результаті складання досягається необхідне взаємне розташування деталей, що поєднуються, відносна рухомість або нерухомість елементів, що сполучаються, і міцність конструкції. Будь-який виріб складається з окремих частин, з яких найпростішою є деталь (елемент), що не містить жодних з`єднань. Сукупність декількох деталей, що з`єднані і скріплені між собою і представляють самостійну частину машини, називається вузлом. Залежно від конструкції і числа деталей у вузлі вони можуть бути різної складності.

Деталь або вузол, з якого починається складання, називається базовою деталлю або базовою складальною одиницею. Базова деталь визначає положення всіх інших складальних одиниць. Щоб полегшити процеси складання, використовують технологічні схеми складання, на яких умовно зображена послідовність процесу.

Таким чином, позивач фактично з`єднав між собою декілька деталей не здійснюючи переробку (обробка, інше перетворення) сировини чи покупного товару.

Окремо суд зазначає, що відповідно до абзацу першого пункту 86.7 статті 86 ПК у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Також, абзацом першим пункту 44.6 статті 44 ПК визначено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Згідно з абзацами першим та другим пункту 44.7 статті 44 ПК у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

Протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

Відповідно до частини першої пункту 85.2 статті 85 ПК платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Ці норми ПК кореспондуються із нормою частини другої статті 74 КАС, згідно з якою обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наведені норми вимагають наявність документів на час складення податкової звітності, встановлюють правило щодо надання платником податків документів для перевірки, а також юридичний наслідок недотримання цього правила - виключення факту наявності документів на час складення податкової звітності. Вони є складовою механізму правового регулювання податкового обліку і не входить в будь-яку конкуренцію з процесуальними нормами, якими встановлені правила доказування в адміністративному судочинстві.

Отже, платник податків не може посилатися в судовому процесі на підтвердження показників, які відображені ним у податковій звітності, на документи, які не були надані під час перевірки або впродовж десяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 06.08.2019 у справі №160/8441/18, від 29.05.2020 у справі №826/27811/15, від 13.06.2022 у справі №420/5345/19.

З огляду на викладене, твердження представника позивача, що у березні 2021 р. підприємство також здійснювало постачання безпосередньо виготовлених власними силами коліс автомобільних, виготовлених з авто дисків та з шин, при цьому, використовувало лише покупні автомобільні комплектуючи - диски та авто шини і в жодному разі не використовувало автомобільні диски замовника на давальницьких умовах, не беруться судом до уваги, оскільки надані до суду документи, не були надані під час перевірки або впродовж десяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки.

За таких умов суд дійшов висновку, що податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській області №6 від 09.06.2021 року, винесене на підставі акту про результати камеральної перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за березень 2021 року № 8405/20-40-18-06-08/3389926 від 17.05.2021, відповідає суті виявлених контролюючим органом порушень, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

З огляду на те, що позивач не спростував правомірності прийняття контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява N 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення винесено контролюючим органом на підставі, у порядку та у спосіб, що визначені законом, а тому є правомірним. Доказів, що свідчать про протилежне, до суду не надано.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Підприємства "Інвестконтракт" Харківського обласного об`єднання осіб з інвалідністю "Слов`янська єдність" (, 62458, Харківська обл., Харківський р-н, смт Високий, вул.Нова, 11) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (61057, Харківська обл., місто Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, ) про скасування податкового повідомлення - рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 03.11.2022 року.

Суддя Біленський О.О.