Справа № 120/3761/22
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 листопада 2022 р. Справа № 120/3761/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: військової частини НОМЕР_1

про: визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до військової частини НОМЕР_1 в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність командування військової частини НОМЕР_1 щодо відмови позивачу у зарахування його та членів його сім`ї у загальній черзі потребуючих осіб поліпшення житлових умов, шляхом забезпеченням житлом для постійного проживання із збереженням черги з 13.10.2008 на підставі протоколу №89 від 13.10.2008, затвердженого начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 та першочергову чергу з 19.09.2017, на підставі посвідчення учасника бойових дій від 07.09.2016 серії НОМЕР_2 ;

- зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 зарахувати позивача та членів його сім`ї у загальній черзі потребуючих осіб поліпшення житлових умов, шляхом забезпеченням житлом для постійного проживання із збереженням черги з 13.10.2008 на підставі протоколу №89 від 13.10.2008, затвердженого начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 та першочергову чергу з 19.09.2017, на підставі посвідчення учасника бойових дій від 07.09.2016 серії НОМЕР_2 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 22.04.2022 звернувся до командування військової частини НОМЕР_1 з рапортом про зарахування його на квартирний облік із збереженням черги з 13.10.2008. Відповідачем відмовлено йому з тих підстав, що за наявними документами його особової справи, у військової частини НОМЕР_1 відсутні правові підстави для зміни дати перебування його перебування на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, та у відповідних списках в загальному та першочерговому порядку, оскільки на даний час рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.07.2017 №5 чинне та підлягає обов`язковому врахуванню згідно вимог чинного законодавства.

Позивач не погоджується із такою відмовою, що стало підставою для звернення до суду.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому наведено заперечення проти заявлених позовних вимог. Аргументуючи свою позицію, відповідач зазначив, що

Відповідач звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 вперше звернувся до органу, уповноваженого здійснювати зарахування військовослужбовців на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов, під час проходження військової служби в Управління внутрішньої та власної безпеки " ІНФОРМАЦІЯ_2 " Державної прикордонної служби України. Так, рішенням засідання ІНФОРМАЦІЯ_2 , відображеним у протоколі від 19.07.2017 №5, позивача зараховано на квартирний облік, складом сім`ї чотири особи та до списку осіб, що потребують першочергового отримання житла, як учасника бойових дій з 19.07.2017.

Тобто, у зв`язку із тим, що позивач за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 не звертався з рапортом щодо зарахування його на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов - квартирний облік, тому його вперше за результатами розгляду звернення зараховано на облік ІНФОРМАЦІЯ_2 з визначенням відповідних дат зарахування, які мають бути враховані іншими військовими частинами при переміщенні по службі та зарахування на облік.

У подальшому, після переміщення по військовій частині та повернення до військової частини НОМЕР_1 відсутні правові підстави для зміни дати перебування позивача на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, та у відповідних списках в загальному та першочерговому порядку, оскільки, відповідачем абсолютно законно зараховано позивача на квартирний облік з датою зарахування 19.07.2017.

23.06.2022 представник відповідача подав до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з мотивів пропуску позивачем строку звернення до суду.

Визначаюсь щодо поданого клопотання, суд виходив із того що питання пропуску строку звернення до суду вирішувалося судом на стадії відкриття провадження у даній справі. Ухвалою суду від 12.05.2022 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу подати до суду заяву з обґрунтуванням причин пропуску строку звернення до суду.

На виконання вимог зазначеної ухвали суду позивачем було подано заяву про поновлення строку звернення до суду. Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку про відкриття провадження у справі.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

Інших заяв по суті до суду не надходило.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

У період з 15.11.2007 по 05.12.2011 позивач був військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до рішення житлової комісії від 13.10.2008 №89 ОСОБА_1 зараховано до списку осіб, що потребують службового житлового приміщення, зі складом сім`ї одна особа на підставі рапорту від 18.07.2008.

У подальшому, під час проходження ОСОБА_1 служби в інших органах охорони державного кордону з грудня 2011 до вересня 2017 він не перебував у списках осіб, що потребують отримання службових приміщень, відповідних підрозділів Державної прикордонної служби України, в яких проходив службу.

11.08.2017 ОСОБА_1 звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 із рапортом щодо зарахування його та членів його сім`ї до списку осіб, що потребують отримання службових приміщень.

Зазначений рапорт розглянутий житловою комісією та прийнято спільне рішення командування та житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 про зарахування ОСОБА_1 до списку осіб, що потребують отримання службових житлових приміщень з 19.09.2017.

В той час, 16.05.2017 позивач звернувся з рапортом на ім`я Начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 генерадл-майора ОСОБА_2 про зарахування його на квартирний облік у м. Львів.

Рішенням засідання Львівської загальногарнізонної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , відображеним у протоколі від 19.07.2017 №5, позивача зараховано на квартирний облік, складом сім`ї чотири особи з 19.07.2017 та до списку осіб, що потребують першочергового отримання житла, як учасника бойових дій з 19.07.2017.

06.07.2020 у зв`язку із призначенням ОСОБА_1 на посаду заступника начальника відділу внутрішньої та власної безпеки по ІНФОРМАЦІЯ_5 " Державної прикордонної служби України, позивач звернувся з рапортом на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 щодо зарахування його та членів його сім`яї на квартирний облік.

Згідно виписки з Протоколу №9 від 27.07.2020, спільним рішенням командування та житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 зараховано ОСОБА_1 на квартирний облік, складом сім`ї чотири особи з 19.07.2017 та до списку осіб, що потребують першочергового отримання житла, як учасника бойових дій з 19.07.2017.

В подальшому, 22.04.2022 позивач звернувся з рапортом на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 про зарахування його на облік потребуючих осіб поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення житлом для постійного проживання із збереженням черги з 13.10.2002 та першочергову чергу з 07.09.2016, як учасника бойових дій.

За результатами розгляду такого звернення ОСОБА_1 повідомлено, що за наявними документами його особової справи, у військової частини НОМЕР_1 відсутні правові підстави для зміни дати перебування його перебування на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, та у відповідних списках в загальному та першочерговому порядку, оскільки на даний час рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.07.2017 №5 чинне та підлягає обов`язковому врахуванню згідно вимог чинного законодавства.

Не погоджуючись із такою відмовою відповідача, позивач за захистом своїх прав звернувся з позовною заявою до суду.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціальної) - захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Забезпечення військовослужбовців належним житлом за безперервну військову службу є певною соціальною допомогою, підтримкою, додатком до основних джерел існування і спрямовані на реалізацію конституційного права кожного громадянина на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (стаття 48 Конституції України). Таким чином, при вступі на службу позивачу державою було гарантоване певне забезпечення і компенсації, які фінансуються із бюджету. Зупинення або звуження змісту і обсягу Конституційних соціальних прав є недопустимим і не повинні погіршувати становище особи.

Згідно статей 1, 1-1, 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів. У зв`язку з особовим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

На виконання пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Кабінет Міністрів України постановою від 03 серпня 2006 року №1081 затвердив Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок №1081).

Цей Порядок №1081 визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Згідно пункту 3 даного Порядку №1081 військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081 "Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями" та з метою приведення нормативно-правових актів Адміністрації Державної прикордонної служби України у відповідність до чинного законодавства, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України 20.12.2007р. №1040 затверджено Інструкцію про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України (далі - Інструкція №1040).

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання (п. 1.4 Інструкція №1040).

Забезпечення за рахунок Державної прикордонної служби України військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання здійснюється шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту на будівництво (купівлю) житла в установленому порядку (п.1.5 Інструкція №1040).

Усі питання, пов`язані з наданням та забезпеченням житловою площею військовослужбовців, вирішуються за місцем проходження ними служби та перебування на обліку житловими комісіями органів Держприкордонслужби або в судовому порядку (п.1.7 Інструкція №1040).

На облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов, зараховуються військовослужбовці, які не забезпечувались постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей (п.3.1 Інструкція №1040).

З метою дотримання вимог чинного законодавства при веденні обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, контролю за розподілом та використанням житлової площі в органах Державної прикордонної служби утворюються житлові комісії в установленому порядку (п.3.2 Інструкція №1040).

Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії органу Державної прикордонної служби, яке затверджується начальником цього органу. У рішенні житлової комісії органу Державної прикордонної служби зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, у першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, які користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови у зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства (п.3.4 Інструкція №1040).

Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією органу Державної прикордонної служби винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік (п.3.6 Інструкція №1040).

Як уже встановлено судом, вперше для зарахування на квартирний облік позивач звернувся в травні 2017 року з рапортом на ім`я Начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 генерал-майора ОСОБА_2 .

Рішенням засідання ІНФОРМАЦІЯ_2 , відображеним у протоколі від 19.07.2017 №5, позивача зараховано на квартирний облік, складом сім`ї чотири особи з 19.07.2017 та до списку осіб, що потребують першочергового отримання житла, як учасника бойових дій з 19.07.2017.

Тобто, позивач перебуває на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання з 19.07.2017.

В той час, як на підставу для звернення до суду позивач посилається на рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.10.2008 №89, згідно якого ОСОБА_1 зараховано до списку осіб, що потребують службового житлового приміщення, зі складом сім`ї одна особа на підставі рапорту від 18.07.2008.

Так, порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сім`ї службовими житловими приміщеннями врегульовано Розділом ІІ Інструкції №1040. В той час, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на п. 3.9 Розділу ІІІ зазначеної Інструкції, яким врегульовано порядок обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов - квартирний облік.

В розрізі встановлений обставин справи, суд дійшов висновку, що позивач плутає поняття "облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов" та "список осіб, що потребують надання службових житлових приміщень".

Суд звертає увагу ОСОБА_1 , що рішенням житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.10.2008 №89 його включено до списку осіб, які потребують надання службових житлових приміщень, що не є тотожним обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що відповідачем правомірно відмовлено ОСОБА_1 у зміні дати перебування на квартирному обліку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_3 )
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 )

Суддя Комар Павло Анатолійович