Справа № 240/20830/21
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/20830/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Липа Володимир Анатолійович

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

02 листопада 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, викладене у листі №24665-27643/Д-02/8-0600/21 від 11.08.2021 року щодо зміни (зменшення) при перерахунку процентного розміру пенсії за вислугу років з 90% до 60% від місячної заробітної плати та обмеження пенсії її максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати без обмеження максимального розміру пенсії на підставі довідки Житомирської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії від 30.03.2021 року №21-154вих-21, починаючи з 02.07.2021 року відповідно до вимог частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (у первинній редакції) з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

В обґрунтування позову вказав, що обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність є звуженням прав позивача, оскільки новий порядок призначення (перерахунку) та виплати пенсій, встановлений Законами №1697-VII від 14.10.2014, №213-VIIІ від 02.03.2015, №3668-VI від 08.07.2011, №911-VII від 24.12.2015 не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності. Щодо зменшення при перерахунку пенсії основного розміру до 60% вважає протиправним, оскільки пенсія була призначена в основному розмірі 90%, а тому підстави застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч.2 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" відсутні, адже застосовується така норма лише при призначенні пенсії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2022 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати.

30.03.2021 року Житомирською обласною прокуратурою видано довідку №21-154вих-21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії. Довідка видана на підставі Рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020р.№6-р/2020 та ст.81 Закону України "Про прокуратуру" на підставі якої відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача.

02.07.2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії відповідно до довідки Житомирської обласної прокуратури від 30.03.2021 №21-154вих-21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) для перерахунку пенсії.

Листом від 11.08.2021 відповідач повідомив позивача про здійснення перерахунку його пенсії на підставі довідки Житомирської обласної прокуратури від 30.03.2021 №21-154вих-21, виходячи з 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, та встановлено до виплати в максимальному розмірі згідно з частиною 15 статті 86 Закону №1697-VII, а саме: з 01.04.2021-17690,00 грн., а з 01.07.2021-18540,00 грн.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо зменшення при перерахунку пенсії її відсоткового розміру та обмеження суми максимальним розміром, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначаючись щодо зменшення відсоткового розміру пенсії до 60%, колегія суддів зазначає наступне.

На час призначення позивачу пенсії діяв Закон України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 (далі Закон №1789) відповідно до якого з 09.04.1998 року позивачу було призначено пенсію за вислугу років у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення.

15.07.2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 (далі Закон №1697).

Згідно пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1697-VII визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом: Закон України "Про прокуратуру", крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 462, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів.

Отже з 15.07.2015 питання призначення та перерахунку пенсій, призначених прокурорським працівникам, регулюються Законом №1697-VII.

Відповідно до частини 2 статті 86 Закону №1697-VII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до частини 20 статті 86 Закону №1697-VII (в редакції, чинній на час набрання ним чинності) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Отже відповідно до Закону №1697-VII відбулось звуження прав прокурорських працівників щодо розміру призначеної пенсії.

Згідно зі ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи

З огляду на вказані приписи ч. 2 ст. 86 Закону №1697-VII підлягає застосуванню при призначенні пенсії прокурорським працівниками після 15.07.2015.

Натомість умовою перерахунку пенсій прокурорським працівникам є підвищення заробітної плати. Інші умови щодо розміру пенсії, який застосовується під час перерахунку перерахунок пенсій, ч. 1 ст. 86 Закону №1697-VII не містить.

Отже, при перерахунку пенсій прокурорським працівникам застосуванню підлягає розмір, з якого була призначена пенсія.

01.01.2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VII, відповідно до якого частина 18 статті 50-1 Закону України №1789 (яка діяла до 15.07.2015) та частина 12 статті 86 Закону України №1697-VІІ викладені в такій редакції: Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Однак, у період з 2015 року по 2019 рік Кабінетом Міністрів України нормативно-правові акти щодо встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури не приймалось.

У подальшому рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII, яка передбачала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 встановлений такий порядок його виконання: - частина 20 статті 86 Закону №1697 не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення; - частина 20 статті 86 Закону № 1697-VІІ підлягає застосуванню в первинній редакції: 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Також, Рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону № 1697-VІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішень від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 та від 26.03.2020 №6-р/2020 у позивача виникло право на звернення за перерахунком пенсії в порядку, визначеному частиною 20 статті 86 Закону № 1697-VІІ, з дня підвищення заробітної плати працівникам прокуратури на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Відповідач на підставі довідки Житомирської обласної прокуратури від 30.03.2021 №21-154вих-21 здійснив перерахунок пенсії позивача виходячи з 60% грошового забезпечення, визначеного вказаною довідкою та з урахуванням обмеження пенсії десятьма розмірами прожиткового мінімуму.

Водночас пенсія за вислугу років була призначена позивачу починаючи з 1998 року у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати. Саме в такому розмірі позивач отримував пенсію до здійснення відповідачем останнього перерахунку.

Суд зауважує, що основний розмір пенсії позивача обчислений відповідачем із застосуванням максимального відсотку розрахунку пенсії за вислугу років, передбаченого частиною другою статті 86 Закону № 1697-VІІ, в редакції, чинній на момент проведення перерахунку.

Отже, у даному випадку, максимальний відсоток розрахунку пенсії за вислугу років обчислений за нормою, згідно з якою такий розмір не повинен перевищувати 60 від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури.

Зазначена норма введена Законом № 1697-VІІ, який набрав чинність 15.07.2015, тобто після призначення пенсії позивачеві.

Таким чином, внаслідок внесення змін до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а також набрання чинності Законом № 1697-VІІ рівень фінансового забезпечення пенсіонерів, яким призначена пенсія відповідно до Закону № 1789-ХІІ, в частині визначення максимального відсотку розрахунку пенсії за вислугу років, погіршився.

Водночас стаття 86 Закону № 1697-VІІ врегульовує порядок призначення пенсій, а не її перерахунок. Слова "призначення" та "перерахунок" не є тотожними і відповідно носять різний зміст. Зокрема, під "призначенням" в Законі № 1697-VІІ необхідно розуміти первинні дії органів Пенсійного фонду України щодо соціально-фінансового забезпечення особи, яка вийшла на пенсію, тоді як, під "перерахунком" необхідно розуміти вторинні дії органів Пенсійного фонду України щодо поліпшення соціально-фінансового забезпечення особи. Призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення.

Враховуючи соціальну спрямованість держави, базові гарантії позивача при призначенні пенсії не можуть бути звужені в подальшому, при здійсненні перерахунку пенсії. Зазначене твердження обґрунтоване положеннями статті 22 Конституції України, відповідно до якої закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані та при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсязі існуючих прав і свобод.

Враховуючи, що положення частини 2 статті 86 Закону № 1697-VІІ щодо розміру пенсії застосовуються при призначенні пенсій прокурорським працівникам у разі реалізації ними первинного права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, призначеної позивачу, має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Отже, пенсія позивача підлягає перерахунку виходячи із відсоткового значення станом на час призначення позивачу пенсії, а саме: у розмірі 90% грошового забезпечення, тому перерахунок пенсії позивача із застосуванням розміру пенсії 60% грошового забезпечення є протиправним.

Визначаючись щодо обмеження пенсії максимальним розміром при здійсненні її перерахунку, колегія суддів враховує наступне.

Матеріалами справи підтверджується, та сторонами не заперечується, що позивачу пенсія була призначена відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-XII від 05.11.1991, із 09.04.1998.

Редакція Закону України "Про прокуратуру" №1789-XII від 05.11.1991 станом на дату призначення позивачу пенсії за вислугу років не містила жодних обмежень щодо максимального розміру пенсії.

Законом №213-VІІІ внесено зміни до ч. 15 ст. 50-1 Закону №1789, згідно з якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Однак, вказана норма набрала чинності після призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Відповідно до положень ч.1 ст.2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI який, набрав чинності 01.10.2011 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України "Про прокуратуру", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з ч. 18 ст. 86 Закону №1697-VII у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 року №911-VIII (далі - Закон №911-VIII), яка набрала чинності з 01.01.2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з нормами абз. 1 п. 2 розд. ІІ "Прикінцевих та перехідних положення" Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Наведені в пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI норми є спеціальними, оскільки їх дія розповсюджується на окрему групу суб`єктів, яка обумовлена певними особливостями (зокрема, осіб, пенсія яким призначена до набрання чинності цим Законом, в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом тощо).

Судова колегія Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в постанові від 17.09.2020 у справі №826/11471/18 зазначила, що положення цього пункту спрямовані на врегулювання питань, які виникають у зв`язку із застосуванням Закону №3668 щодо осіб, права яких внаслідок такого застосування могли підлягати звуженню. У зв`язку з цим положення пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668, а саме - усі його чотири абзаци, застосовуються у системному зв`язку між собою.

Також, звертає на себе увагу факт, що норми пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI встановлюють межі застосування норм інституту "обмеження максимального розміру пенсії" за колом осіб в момент набуття чинності Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI та спрямовані на збереження соціальних прав і інтересів в сфері пенсійних відносин, реалізація яких мала місце до набуття вступу в силу даного Закону.

Верховний Суд у постанові від 10.12.2020 у справі №580/492/19 зазначив, що з часу набрання чинності Законом №3668 він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсію за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 22, ч. 1 ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, суд зазначає, що зміни внесені Законом №3668 стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку, та застосування цих положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам ч.1 ст.58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність.

Колегія суддів вважає, що безпідставним є застосування до правовідносин норм Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VІІ в цій частині, оскільки вказаний закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності. Отже, зміни стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Натомість, позивачу пенсія призначена відповідно до ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ, тобто до набрання чинності Законом №1697-VІІ і Законом №3668.

Враховуючи, що позивач є пенсіонером і пенсія йому була призначена у 1998 році, тому до розміру пенсії не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, встановлені зазначеними законами.

Як встановлено з матеріалів пенсійної справи із 01.04.2021 позивачу проведено перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Житомирської області від 30.03.2021. Основний розмір пенсії становив 52080,00 грн. Встановлено до виплати з 01.04.2021 - 17690,00 грн., з 01.07.2021-18540,00 грн.

Тобто, пенсія із вказаної дати виплачується в розмірі, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності дій відповідача в частині обмеження максимальним розміром, пенсії позивача із 02.07.2021 (дата подання заяви по пенсійного органу про перерахунок пенсії).

Водночас, колегія суддів зауважує, що в матеріалах пенсійної справи відсутнє рішення відповідача №24665-27643/Д-02/8-0600/21 від 11.08.2021, яке б відповідало критеріям індивідуального акта.

З метою захисту порушеного права позивача, суд вважає, що позов слід задовольнити в даній частині шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо застосування обмежень максимального (граничного) розміру при перерахунку та виплаті пенсії позивача та зобов`язання відповідача здійснити з 02.07.2021 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років без обмеження її максимального (граничного) розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.

Таким чином, враховуючи, що судом визнано протиправними дії відповідача щодо здійснення перерахунку та виплати позивачеві пенсії за вислугу років на підставі довідки Житомирської обласної прокуратури від 30.03.2021 року №21-154вих-21, виходячи із 60% від місячної заробітної плати та обмеження пенсії максимальним розміром, то відповідно з метою відновлення порушених прав та інтересів позивача, слід зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачеві пенсії за вислугу років на підставі вказаної довідки у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати без обмеження максимального розміру пенсії, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Отже, враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону рішення відповідає.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Ватаманюк Р.В.