Справа № 560/6330/22
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/6330/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Михайлов О.О.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

01 листопада 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Курка О. П. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його трудової діяльності з 30.11.1981 по 15.03.1990, згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його трудової діяльності з 30.11.1981 по 15.03.1990, згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 .

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2022 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо неврахування при призначенні пенсії ОСОБА_1 весь період роботи з 30.11.1981 по 15.03.1990 в Сухожинецькому торфопідприємстві Ізяславського району, Карпилівському торфопідприємстві Білогірського району та Грузевицької виробничої ділянки Хмельницького району Хмельницької області.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 30.11.1981 по 15.03.1990 в Сухожинецькому торфопідприємстві Ізяславського району, Карпилівському торфопідприємстві Білогірського району та Грузевицької виробничої ділянки Хмельницького району Хмельницької області, з врахуванням вже зарахованих періодів роботи.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахувати та виплатити з дати призначення пенсії - 16.12.2021, ОСОБА_1 пенсію з дорахуванням стажу роботи з 30.11.1981 по 15.03.1990 в Сухожинецькому торфопідприємстві Ізяславського району, Карпилівському торфопідприємстві Білогірського району та Грузевицької виробничої ділянки Хмельницького району Хмельницької області (з врахуванням вже зарахованих періодів роботи), з урахуванням проведених виплат.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 16.12.2021 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області як одержувач пенсії відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV).

Пенсію позивачу обчислено з урахуванням страхового стажу 28 років 7 місяців 7 днів (зараховано по 31.12.2021) заробітної плати за періоди роботи з 01.01.1992 по 31.12.1996 (згідно довідки про заробітну плату) та з 01.07.2000 по 31.12.2021.

15.04.2022 позивач, звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо правильності обчислення страхового стажу.

Листом головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області №2200-0304-8/34251 від 27.05.2022 позивача повідомлено про відсутність підстав для зарахуванням періодів роботи з 30.11.1981 по 15.03.1990 згідно записів №№4-8 трудової книжки, оскільки в трудовій книжці позивача про прийняття на роботу не зазначено назву підприємства на яке прийнято на роботу, та наявне виправлення дати прийняття на роботу. Крім того, запис про прийняття на роботу завірено печаткою, яку неможливо ідентифікувати, тобто трудова книжка позивачки заповнена з порушенням вимог пункту 2.13 Інструкції, Інших документів на підтвердження спірного періоду роботи, що передбачено Порядком 637 позивач не надав.

Вважаючи, що йому протиправно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу період роботи з 30.11.1981 по 15.03.1990 в Сухожинецькому торфопідприємстві Ізяславського району, Карпилівському торфопідприємстві Білогірського району та Грузевицької виробничої ділянки Хмельницького району Хмельницької області, позивач звернувся до суду для захисту порушеного права.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу у проведенні перерахунку пенсії з дорахуванням стажу роботи, не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

При цьому, суд зауважив, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання про призначення пенсії. Окрім того, трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Колегія суддів, переглядаючи рішення суду, погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (абзац перший частини другої статті 24 Закону №1058-ІV).

Відповідно до п. д) ч.3 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Із 01.01.2004 законодавцем запроваджено поняття «страховий стаж», для отримання якого обов`язковою умовою є сплата страхових внесків; трудовий стаж, набутий до 01.01.2004, прирівнюється до страхового.

Згідно зі статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Порядок ведення трудових книжок на час виникнення спірних правовідносин регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР №162 від 20.06.1974 (далі - Інструкція).

Згідно із п.2.3 Інструкції усі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

З наведеного вбачається, що записи у трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем.

Відмовляючи позивачу у проведенні перерахунку пенсії з дорахуванням стажу роботи, пенсійний орган мотивував свої рішення тим, що запис про зміну прізвища в трудовій книжці не завірено згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР № 162 від 20.06.1974 року.

Проте, як зазначено у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання про призначення пенсії.

Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Водночас, підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Враховуючи, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, залишив поза увагою, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, та протиправно не включив у підрахунок страхового стажу позивача період з 30.11.1981 по 15.03.1990 , суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до загального стажу позивача для обчислення пенсії період з 30.11.1981 по 15.03.1990, починаючи з дати призначення пенсії - 16.12.2021.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Курко О. П. Боровицький О. А.