Справа № 380/9780/22
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 380/9780/22 пров. № А/857/13391/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Ніколіна В.В., Пліша М.А.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року (головуючий суддя: Хома О.П., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 , 18.07.2022 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії МВС України щодо повернення без прийняття рішення заяви позивача про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності;

- зобов`язати МВС України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та за результатами її розгляду відповідно до п. 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, та прийняти відповідне рішення;

- зобов`язати ГУ МВС у Львівській області у 15-денний строк після отримання заяви та повного пакету документів, надіслати до МВС України подані документи та висновок щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та за результатами її розгляду відповідно до п. 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що проходив службу в Бориславському міському відділі ГУ МВС у Львівській області та був звільнений у запас Збройних Сил України на підставі пункту 65 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. Відповідно до довідки від 22.12.2021 серії 12ААА № 012179, ОСОБА_1 встановлено 45% втрати професійної працездатності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Відповідно до виписки з акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 604010 йому 22.12.2021 встановлена IIІ (третя) група інвалідності. Вважаючи дії відповідача щодо відмови у поверненні без прийняття рішення заяви про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням IІI групи інвалідності протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року позов задоволено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодилося Міністерство внутрішніх справ України та оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт покликається на те, що у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності, виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку зі змінами, не здійснюється.

Крім цього, вказує, що до спірних правовідносинах не може застосовуватися п. 14 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, який визначає вичерпний перелік підстав для відмови у виплаті спірної допомоги, оскільки цей пункт регламентує відносини сторін під час первинного призначення та виплати одноразової грошової допомоги.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Наказом ГУ МВС у Львівській області від 06.07.2015 № 476о/с старшого дільничного інспектора сектору дільничних інспекторів міліції Бориславського міського відділу ГУ МВС, з 07.07.2015 звільнено з органів внутрішніх справ у відповідності до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України за п. 64 «б» (через хворобу).

Відповідно до свідоцтва про хворобу від 22.06.2015 № 191 ОСОБА_1 непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

Згідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках (серія 12 ААА № 012179) від 22.12.2021 на підставі акта огляду МСЕК № 1899 ОСОБА_1 встановлено 45% втрати професійної працездатності.

Відповідно до Виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААВ від 22.12.2021, позивачу встановлена IIІ (третя) група інвалідності до 01.01.2023 у зв`язку з наявністю захворювання, пов`язаного з проходження служби в органах внутрішніх справ.

ОСОБА_1 10.01.2022 звернувся до Голови Ліквідаційної комісії ГУ МВС у Львівській області із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому третьої групи інвалідності. До вказаної заяви (рапорту) надано відповідні підтверджуючі документи.

МВС України листом від 22.06.2022 № 16261/15-2022 повернуто такі матеріали Ліквідаційній комісії ГУ МВС України У Львівській області без прийняття рішення на доопрацювання.

Згідно листа від 22.06.2022 № 16261/15-2022, документи містять недоліки, наявність яких унеможливила прийняття рішення за надісланими матеріалами відповідно до Порядку № 850.

Недоліки полягають у тому, що у надісланих матеріалах відсутня інформація про наявність чи відсутність у ОСОБА_1 попереднього установлення відсотка втрати професійної працездатності без установлення інвалідності, а також у не залученні представників закладу охорони здоров`я МВС до складу комісії при проведенні медико-соціальної експертизи ОСОБА_1

Ліквідаційна комісія ГУ МВС у Львівській області листом від 01.07.2022 № 24 повідомила позивача про повернення МВС України поданих ним матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії МВС України щодо повернення без прийняття рішення листом заяви ОСОБА_1 про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІII групи інвалідності, є такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, тому їх слід визнати протиправними.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

До набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» № 580-VIII, тобто до 07 листопада 2015 року, порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами ст. 23 Закону України «Про міліцію» № 565-ХІІ та постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» від 21 жовтня 2015 № 850 (далі Порядок № 850).

Пунктом 5 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», Закон України «Про міліцію» визнано таким, що втратив чинність.

Однак, за змістом пункту 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону, право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (п. 2 Порядку № 850).

Згідно з п. 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відповідно до п. 7 Порядку № 850, Працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції (п. 8 Порядку № 850).

У свою чергу, згідно з п. 9 Порядку № 850 Міністерство внутрішніх справ в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

З системного аналізу вищенаведених норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що передумовою отримання особою одноразової грошової допомоги, є звернення до уповноваженого органу, із відповідною заявою та іншими необхідними документами, які в установлений строк розглядаються цим органом, після чого складається висновок щодо виплати грошової допомоги, який направляється МВС для прийняття відповідного рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги.

Таким чином, Порядком № 850 передбачено прийняття, за результатами розгляду документів, рішень про призначення або про відмову у призначенні грошової допомоги.

Надаючи правову оцінку діям Міністерства внутрішніх справ України, щодо розгляду документів позивача стосовно призначення одноразової грошової допомоги, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що листом від 22.06.2022 № 16261/15-2022 МВС України, за результатом опрацювання матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги, повернув такі матеріали на доопрацювання, оскільки у надісланих матеріалах відсутня інформація про наявність чи відсутність у ОСОБА_1 попереднього установлення відсотка втрати професійної працездатності без установлення інвалідності, а також у не залученні представників закладу охорони здоров`я МВС до складу комісії при проведенні медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 .

Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що повернення матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги Порядком № 850 не передбачено, що свідчить про протиправність дій МВС України.

Також, суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до пункту 14 Порядку № 850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:

- учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку;

- учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;

- навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);

- подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що вищенаведені підстави є вичерпними і не підлягають розширеному тлумаченню.

Разом з тим, апелянт покликається, що до спірних правовідносин не може застосовуватися п. 14 Порядку № 850, оскільки цей пункт регламентує відносини сторін під час первинного призначення та виплати одноразової грошової допомоги. Однак, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними такі покликання, так як, доказів того, що питання про призначення і виплату одноразової грошової допомоги стосовно ОСОБА_1 вже вирішувалося не має. Крім цього, вказаний пункт не містить жодних застережень щодо його застосування, як під час первинного призначення та виплати одноразової грошової допомоги, так і при подальших призначеннях та виплатах цієї допомоги.

Щодо покликання апелянта, що у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності, виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку зі змінами, не здійснюється (п. 4 Порядку № 850), то суд апеляційної інстанції вважає, що у спірних правовідносинах, такі покликання є безпідставними. Оскільки, відповідно до Виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААВ (а. с. 14), позивачу встановлено IIІ (третю) групу інвалідності у зв`язку з наявністю захворювання, пов`язаного з проходження служби в органах внутрішніх справ, 22.12.2021 первинно.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що лист МВС України 22.06.2022 № 16261/15-2022 не може вважатися рішенням в розумінні пункту 9 Порядку № 850, оскільки таким листом не вирішено питання призначення чи відмови у призначенні грошової допомоги ОСОБА_1 , а тому висновок суду першої інстанції про задоволення позову є правильним.

Таким чином, апеляційна скарга Міністерства внутрішніх справ України не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року у справі № 380/9780/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
М. А. Пліш