Справа № 560/7998/22
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/7998/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Польовий О.Л.

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

02 листопада 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В серпні 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про скасування постанови про накладення штрафу від 19.07.2022 ВП №52417604.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

2. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2022 року в задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

3. Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області /надалі- апелянт/, не погодившись з судовим рішенням подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

4. В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

5. Апелянт в обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що державний виконавець безпідставно наклав на пенсійний орган штраф за повторне невиконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 23.03.2016 у справі №686/346/16-а.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом встановлено, що в Управлінні забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебуває на виконанні виконавче провадження №52417604 з виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду у справі від 27.09.2016 №686/346/16-а про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому провести індексацію пенсії ОСОБА_1 на виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03.09.2014 у справі №686/141/14-а та постанови Хмельницького міськрайонного суду від 04.03.2015 у справі 686/492/15-а, здійснюючи нарахування індексації наростаючим підсумком і залишивши без зміни базовий місяць індексації пенсії та виплатити ОСОБА_1 неотриману у зв`язку з цим суму пенсії.

7. Постановою від 19.07.2022 головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) за невиконання рішення Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/346/16-а наклав на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області штраф в розмірі 10200,00 грн.

8. Позивач оскаржив вказану постанову до суду.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

9. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

10. Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (Закон №1404-19) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

11. Згідно пункту 1 частини першої статі 3 Закону №1404-19 примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України .

12. Статтею 5 Закону №1404-19 визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

13. Згідно частин першої, другої статті 63 Закону №1404-19 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

14. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

15. Відповідно до частини першої статті 75 Закону №1404-19 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

16. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в процесі судового розгляду Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не надало доказів виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/346/16-а, а отже оскаржувана постанова є правомірною.

17. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

18. Системний аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» надає підстави стверджувати, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

19. При цьому, умовами для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є: невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) та відсутність поважних причин невиконання виконавчого документа (судового рішення).

20. Тобто, державному виконавцю для реалізації виконання належних повноважень при примусовому виконанні відповідного рішення суду, надано право за невиконання його ж постанов про примусове виконання рішень суду накладати відповідні штрафи на боржника, у порядку та розмірі визначеному Законом №1404-VІІІ.

21. При цьому, лише невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

22. Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

23. З матеріалів справи встановлено, що постановою від 23.03.2016 у справі №686/346/16-а Хмельницький міськрайонний суд зобов`язав Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому провести індексацію пенсії ОСОБА_1 на виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03.09.2014 у справі №686/141/14-а та постанови Хмельницького міськрайонного суду від 04.03.2015 у справі №686/492/15-а, здійснюючи нарахування індексації наростаючим підсумком і залишивши без зміни базовий місяць індексації пенсії, та виплатити ОСОБА_1 не отриману у зв`язку з цим суму пенсії.

24. На виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.03.2016 у справі №686/346/16-а позивач додав до позову розпорядження начальника Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому від 08.09.2016 №138979, згідно якого здійснене проведення індексації пенсії ОСОБА_1 наростаючим підсумком і залишивши без змін базовий місяць індексації пенсії.

25. Однак вказане розпорядження не підтверджує виконання пенсійним органом судового рішення шляхом належного проведення індексації пенсії ОСОБА_1 на виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03.09.2014 у справі № 686/141/14-а та постанови Хмельницького міськрайонного суду від 04.03.2015 у справі № 686/492/15-а, здійснюючи нарахування індексації наростаючим підсумком і залишивши без зміни базовий місяць індексації пенсії, та належної виплати ОСОБА_1 не отриманої у зв`язку з цим суми пенсії.

26. Крім цього, факт невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницькій області рішення суду підтверджений Висновком судово-економічної експертизи, зробленим за заявою стягувача судовим експертом Крижанівським О.М. за №05 - 01/09 від 08.05.2019.

27. Відповідно до вказаного висновку експерт зазначив, що документально не підтверджено розрахунок суми індексації пенсії ОСОБА_1 , проведений Управлінням Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому згідно розпорядження від 08.09.2016 №138979 та розрахунку від 16.12.2016 №28265/09 за період з червня 2013 року по вересень 2016 року, наданому Управлінням Пенсійного фонду у м. Хмельницькому на виконання вимоги державного виконавця від 25.11.2016 щодо виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду від 23.03.2016 у справі №686/346/16-а. Розрахунки наведені в розпорядженні від 08.09.2016 №138979 містять численні виправлення, та не містять розрахунку індексації ОСОБА_1 .

28. 18.02.2022 відповідачем прийнята постанова №52417604 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/346/16-а.

29. Рішенням від 27.04.2022 у справі №560/4379/22, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.06.2022, Хмельницький окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про скасування постанови від 18.02.2022 ВП №52417604.

30. Тобто, вказаними судовими рішеннями встановлена правомірність накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/346/16-а.

31. Враховуючи вищевикладена колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що державний виконавець правомірно прийняв постанову про накладення на пенсійний орган штрафу в розмірі 10200,00 грн за повторне невиконання рішення суду.

32. Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

33. Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

34. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

35. У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апелянту надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

36. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

37. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

38. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

39. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

40. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.