Справа № 400/6245/20
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 р. Справа № 400/6245/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Державного підприємства «Миколаївський бронетанковий завод», вул. 1 Слобідська, 120, м. Миколаїв, 54017,
до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Миколаївський бронетанковий завод» (далі позивач, ДП «МБТЗ») звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі також відповідач, ГУ ДПС), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Миколаївській області щодо збільшення податкового боргу Державного підприємства «Миколаївський бронетанковий завод» за рахунок нарахування штрафних санкцій на частину чистого прибутку на 954068,80 грн. за період з 01.12.2016 року до 31.12.2019 року;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Миколаївської області відкоригувати в інформаційній системі органів ДФС дані інтегрованої картки платника шляхом виключення штрафу у розмірі 954068,80 грн., нарахованого на частину чистого прибутку Державного підприємства «Миколаївський бронетанковий завод» за період з 01.12.2016 року до 31.12.2019 року.

Ухвалою від 05.01.2021 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до даних, відображених в ІКП позивача, за період з 01.12.2016 року до 31.12.2019 року ГУ ДПС нарахувало позивачу як податковий борг штрафні санкції за невчасну подачу декларації та невчасну сплату частини чистого прибутку на загальну суму 954068,80 грн.

Як зазначає позивач, посилаючись на практику Верховного Суду, частина чистого прибутку не є податковим платежем у розумінні норм ПК України. Цей платіж не віднесений ні до загальнодержавних податків та зборів, ні до місцевих податків. Отже, застосування до позивача штрафних санкцій із посиланням на ст. 120, 126 ПК України не відповідає змісту вищевказаної норми, дія якої поширюється виключно на випадки несплати платником податків грошових зобов`язань.

При цьому, покладення на контролюючі органи повноважень щодо обліку таких платежів, а також сплата його до державного бюджету України, не змінює правової природи такого платежу.

Отже, дії відповідача щодо нарахування штрафних санкцій за період з 01.12.2016 року по 31.12.2019 року за невчасну подачу декларації та невчасну сплату частини чистого прибутку у розмірі 954068,80 грн. є протиправним.

Відповідач надав відзив, в якому просив провадження у справі закрити. У своєму відзиві ГУ ДПС зазначило, що за даними ІКП за кодом бюджету « 21010100» ДП «МБТЗ» за період з 01.12.2016 року по 31.12.2019 року довідково нараховано штрафні санкції за несвоєчасну сплату частини чистого прибутку доходу в сумі 953559,10 грн. Зазначена сума носить інформаційний характер про розраховані штрафи і не збільшує податковий борг платника.

Щодо штрафних санкцій за несвоєчасне подання Розрахунків частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями (далі Розрахунок), то відповідно до абз. 3 п. 2 ч. 4 розділу IV Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року № 422 (далі Порядок № 422), за фактом порушення законодавчо встановленого терміну подання Звітного документа автоматично здійснюється розрахунок штрафу за його неподання або несвоєчасне подання. Структурні підрозділи органів ДФС. що відповідають за оформлення рішень про застосування штрафів до платників податків за неподання або несвоєчасне подання звітності, отримують доступ до інформації про розраховані штрафи. Суми штрафів після прийняття керівником органу ДФС відповідного повідомлення - рішення відображаються в ІКП у порядку, визначеному у розділі V Порядку № 422.

За період з 01.12.2016 року по 31.12.2019 року за несвоєчасне подання Розрахунку ДП «МБТЗ» прийнято одне податкове повідомлення-рішення (Форма «ПС») на суму 170,00 грн. Податкове повідомлення-рішення від 17.11.2016 року № складено на підставі акту перевірки СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС м. Одеса від 28.10.2016 року № 146/28-08-41/07856371. Штрафні санкції нараховані в ІКП платника 02.12.2016 року, в результаті чого податковий борг збільшився на суму 170,00 грн. Зазначена штрафна санкція скасована 27.12.2019 року.

Ухвалою від 31.10.2022 року суд відмовив у закритті провадження у справі.

Ухвалою від 31.10.2022 року суд замінив відповідача у справі Головне управління ДПС у Миколаївській області () на його правонаступника Головне управління ДПС у Миколаївській області ().

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

ДП «МБТЗ» зареєстровано як юридична особа та перебуває на обліку в органах ДПС України як платник податків.

У 2016 році відповідачем нарахована позивачу штрафна санкція у розмірі 170,00 грн. за невчасну подачу позивачем декларації; у 2017 році відповідачем нарахована штрафна санкція у розмірі 170,00 грн. за невчасну подачу позивачем декларації; у 2018 році відповідачем нарахована штрафна санкція у розмірі 252560,60 грн. за невчасну сплату позивачем частини чистого прибутку; у 2019 році відповідачем нарахована штрафна санкція у розмірі 701168,20 грн. за невчасну сплату позивачем частини чистого прибутку.

Загалом за даними ІКП ДП «МБТЗ» за період з 01.12.2016 року по 31.12.2019 року довідково нараховано штрафні санкції за несвоєчасну сплату частини чистого прибутку доходу в сумі 954068,80 грн.

Не погоджуючись з вказаним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України (далі та раніше за текстом ПК України) неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом. тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Відповідно до ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності;

Податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Перелік загальнодержавних податків та зборів, а також місцевих податків встановлено ст.ст. 9 та 10 ПК України відповідно, та частина чистого прибутку не віднесено у жодній із цих статей.

Абзацом ч. 1 ч 5 ст. 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» від 21.09.2006 року № 185-V (далі Закон № 185) встановлено, що господарська організація, у статутному капіталі якої є корпоративні права держави, за підсумками календарного року зобов`язана спрямувати частину чистого прибутку на виплату дивідендів згідно з порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Згідно абз. 4 7 ч. 5 ст. 11 Закону № 185, господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, до 1 травня року, що настає за звітним, приймають рішення про відрахування не менше 30 відсотків чистого прибутку на виплату дивідендів.

Господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, сплачують до Державного бюджету України дивіденди у строк не пізніше 1 липня року, що настає за звітним, нараховані пропорційно розміру державної частки (акцій, паїв) у їх статутних капіталах.

Господарські товариства, 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв) яких знаходяться у статутних капіталах господарських товариств, частка держави в яких становить 100 відсотків, сплачують дивіденди безпосередньо до Державного бюджету України у строк не пізніше 1 липня року, що настає за звітним, у розмірі базових нормативів відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів, але не менше 30 відсотків, пропорційно розміру державної частки (акцій, паїв) у статутних капіталах господарських товариств, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій.

На суму дивідендів на державну частку, несвоєчасно сплачених господарським товариством, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, та господарським товариством, 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв) яких знаходяться у статутному капіталі господарського товариства, частка держави якого становить 100 відсотків, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, нараховується пеня, яка сплачується до загального фонду Державного бюджету України з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від суми недоплати, розрахованої за кожний день прострочення платежу, починаючи з наступного дня після настання строку платежу і по день сплати включно.

Порядок відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 року № 138 (далі Порядок № 138).

Пунктом 1 Порядку № 138 визначено, що згідно з цим Порядком частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями (крім державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Украерорух» відповідно до Закону України «Про приєднання України до Багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів», державного підприємства із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами, а також державних підприємств «Міжнародний державний центр «Артек» і «Український дитячий центр «Молода гвардія») до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку як підсумок суми чистого фінансового результату (прибутку) та суми капіталу в дооцінках, яка підлягає перенесенню до нерозподіленого прибутку, з урахуванням того, що до такого підсумку також може бути включена частка нерозподіленого прибутку або невикористаних фондів, утворених внаслідок розподілу прибутку в обсязі, визначеному рішенням органу управління, за наявності фінансових ресурсів у підприємства, у розмірі: 30 відсотків державними підприємствами, що є суб`єктами природних монополій, та державними підприємствами, плановий розрахунковий обсяг чистого прибутку яких перевищує 50 млн. гривень; 15 відсотків іншими державними унітарними підприємствами.

Згідно п. 2 Порядку № 138, частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств.

Відповідно до п. 3 Порядку № 138 частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Розрахунок частини чистого прибутку (доходу) разом з фінансовою звітністю, складеною відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, подається державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до органів державної податкової служби у строк, передбачений для подання декларації з податку на прибуток підприємств.

Нормами ст. ст. 120, 126 ПК передбачено застосування штрафу до платника податків за несвоєчасну сплату платником податків грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом.

Враховуючи нормативні визначення вищевказаних понять (грошове зобов`язання, податкове зобов`язання), частина чистого прибутку не є податковим платежем, у розумінні норм ПК. Цей платіж не віднесений ні до загальнодержавних податків та зборів, ні до місцевих податків. Отже, застосування до позивача штрафних санкцій із посиланням на ст. 120, 126 ПК України не відповідає змісту вищевказаної норми, дія якої поширюється виключно на випадки несплати платником податків грошових зобов`язань.

При цьому, покладення на контролюючі органи повноважень щодо обліку таких платежів, а також сплата його до державного бюджету України, не змінює правової природи такого платежу. Це, однак, не звільняє позивача від обов`язку, встановленого ст. 11 Закону № 185 щодо сплати частини чистого прибутку.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 01.08.2018 року у справі № 826/19797/16 (К/9901/35737/18) та від 23.07.2019 року у справі № 2340/4069/18.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, дії відповідача щодо нарахування штрафних санкцій за період з 01.12.2016 року по 31.12.2019 року за невчасну подачу декларації та невчасну сплату частини чистого прибутку у розмірі є протиправним.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 та 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 19, 77, 139, 241 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства «Миколаївський бронетанковий завод» (вул. 1 Слобідська, 120, м. Миколаїв, 54055, ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Миколаївській області щодо збільшення податкового боргу Державного підприємства «Миколаївський бронетанковий завод» за рахунок нарахування штрафних санкцій на частину чистого прибутку на 954068,80 грн. за період з 01.12.2016 року до 31.12.2019 року.

3. Зобов`язати Головне управління ДПС у Миколаївської області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) внести корегування до інтегрованої картки платника платника податквів шляхом виключення штрафу у розмірі 954068,80 грн., нарахованого на частину чистого прибутку Державного підприємства «Миколаївський бронетанковий завод» (вул. 1 Слобідська, 120, м. Миколаїв, 54055, ) за період з 01.12.2016 року до 31.12.2019 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь Державного підприємства «Миколаївський бронетанковий завод» (вул. 1 Слобідська, 120, м. Миколаїв, 54055, ) судові витрати у сумі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 31.10.2022 року.

Суддя О.В. Малих