Справа № 120/1809/19-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 вересня 2022 р. Справа № 120/1809/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Сміхульської В.В.,

представника позивача: Дмитрійчук А.А.,

представника відповідача: Андріюк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління ДПС у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10.12.2019, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2020, адміністративний позов задоволено.

Разом із тим, постановою Верховного Суду від 15.11.2021 частково задоволено касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області, скасовано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.12.2019 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2020, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

23.11.2021 матеріали справи надійшли на адресу Вінницького окружного адміністративного суду.

Автоматизованою системою документообігу суду відповідно до статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України визначено головуючого суддю в справі ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 19.11.2021 року справу прийнято до свого провадження, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання в справі. Запропоновано сторонам надати узагальнюючі письмові пояснення по суті спору, в тому числі з урахуванням висновків суду касаційної інстанції за результатами перегляду справи в касаційному порядку.

В обгрунтування заявлених позовних вимог представник позивача в позовній заяві зазначає, що за результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ОСОБА_1 належних сум податків до державного бюджету податковим органом виявлено ряд порушень, які викладені в акті від 18 грудня 2018 року. Зокрема, під час перевірки виявлено порушення підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, що полягає у неподанні податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2015 та 2017 роки та не відображення доходу, отриманого як додаткове благо, в сумі 1367591,09 гривень та в сумі 15000088,16 гривень відповідно. Також встановлено порушення підпунктів 1.2, 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

У зв`язку із виявленими порушеннями податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 05 лютого 2019 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 3716156,36 гривень, а також податкове повідомлення-рішення № від 05 лютого 2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «військовий збір» в сумі 306893,99 гривень.

ОСОБА_1 не погоджується із висновками, викладеними в акті перевірки, в частині допущення ним порушення підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України щодо неподання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2015 та 2017 роки, оскільки його не повідомлено у будь-який спосіб, що визначений підпунктом «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, про прощення (анулювання) боргу, що свідчить про невиконання кредитором відповідного обов`язку.

Відповідно до доводів поданого представником відповідача відзиву на позовну заяву зазначається, що згідно з відомостями, які містяться у базі даних фіскального органу, позивач від товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" у 2015 році отримав дохід у вигляді додаткового блага у сумі 1367591,09 гривень та у 2017 році - в сумі 15000088,16 гривень. Після надісланого до товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" запиту Головне управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області отримало підтвердження цієї інформації. Отримання позивачем доходу у вигляді додаткового блага знайшло підтвердження також в ході документальної позапланової невиїзної перевірки. В ході перевірки також виявлено, що позивач всупереч підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України не подав за 2015 та 2017 роки податкові декларації про майновий стан і доходи. У зв`язку із виявленими під час перевірки порушеннями винесено податкові повідомлення-рішення № та №, якими донараховано грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військовий збір.

У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що незважаючи на укладені додаткові договори, такі містять лише умови, за яких прощення (анулювання) боргу може відбутись після їх укладення, проте не містять самого повідомлення про прощення (анулювання) боргу. Тобто, кредитор не повідомляв позивача про прощення (анулювання) боргу як завершену дію. Також у відповіді на відзив йдеться про те, що у додаткових договорах не вказано склад сум, які підлягають прощенню (анулюванню). Окрім того, представник позивача звертає увагу на приписи пункту 56.21 статті 56 Податкового кодексу України, якою передбачено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

21.12.2021 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

21.12.2021 року розгляд справи не відбувся в звязку з перебуванням головуючої судді у відпустці.

18.01.2022 представником позивача подано до суду додаткові письмові пояснення.

Ухвалою суду від 18.01.2022 витребувано у ТОВ "ОТП Факторинг Україна" додаткові докази, необхідні для вирішення справи.

09.02.2022 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

10.02.2022 представником відповідача подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 10.02.2022 відкладено підготовче засідання в справі на 17 березня 2022 року.

15.02.2022 на адресу суду від ТОВ "ОТП Факторинг Україна" надійшли письмові пояснення щодо надання доказів, які витребовувались судом.

17.03.2022 року підготовче засідання в справі не відбулося ( справу знято з розгляду ) в зв`язку з неодноразовим оголошенням на території Вінницької області сигналу « Повітряна тривога», відтак участь учасників судового процесу у відкритому судовому засіданні створювала небезпеку для їх життя та здоров`я.

04.07.2022 від представників сторін надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 04.07.2022 відкладено підготовче засідання в справі на іншу дату.

21.07.2022 представником позивача подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Усною ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 21.07.2022 відкладено підготовче засідання в справі на 01.08.2022.

У судовому засіданні 01.08.2022 представниками сторін подано заяву в порядку ч. 7 ст. 181 КАС України, в якій вони просять закрити підготовче провадження та перейти до розгляду справи по суті, у зв`язку з чим, усною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті у той же самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 01.08.2022, у зв`язку з необхідністю повторного витребування доказів у ТОВ "ОТП Факторинг Україна", оголошено перерву у судовому засіданні до 13.09.2022.

01.09.2022 та 05.09.2022 від ТОВ "ОТП Факторинг Україна" на адресу суду надійшли витребуванні докази.

13.09.2022 представником відповідача подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

У судовому засіданні 13.09.2022 представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві, заяві про уточнення прохальної частини позову, додаткових письмових поясненнях.

Представниця відповідача проти позовних вимог заперечувала, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву та додаткових письмових поясненнях, просила в позові відмовити.

Суд, з`ясувавши доводи сторін, викладені в заявах по суті справи, заслухавши усні пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Між закритим акціонерним товариством ОТП Банк та ОСОБА_1 04 грудня 2007 року укладено кредитний договір №CNL-B00/205/2007 року, згідно з умовами якого банк зобов`язується надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 90000,00 доларів США. Водночас, ОСОБА_1 зобов`язується прийняти вказані кошти та повернути їх банку в порядку та на умовах, визначених в договорі, не пізніше 04 грудня 2012 року.

21 січня 2008 року між закритим акціонерним товариством ОТП Банк та ОСОБА_1 укладено договір №CM-SMEB00/176/2008, згідно з умовами цього договору банк зобов`язується надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 375000,00 доларів США. Водночас, ОСОБА_1 зобов`язується прийняти вказані кошти та повернути їх банку в порядку та на умовах, визначених в договорі, не пізніше 19 січня 2018 року.

06 березня 2008 року між закритим акціонерним товариством ОТП Банк та ОСОБА_1 укладено договір №CM-SMEBOO/199/2008, згідно з умовами якого банк зобов`язується надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 200000,00 доларів США. Водночас, ОСОБА_1 зобов`язується прийняти вказані кошти та повернути їх банку в порядку та на умовах, визначених в договорі, не пізніше 05 березня 2018 року.

В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 10 грудня 2010 року акціонерне товариство ОТП Банк відступило товариству з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна право вимоги боргових зобов`язань за вказаними вище кредитними договорами.

18 серпня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна та ОСОБА_1 укладено додатковий договір №6 до кредитного договору CNL-B00/205/2007 від 04 грудня 2007 року. Згідно з пунктом 2.1 додаткового договору сторони його домовилися внести зміни та доповнення до кредитного договору наступного змісту: незважаючи на інші положення кредитного договору сторони домовились, що позичальник до 18 серпня 2015 року зобов`язується погасити боргові зобов`язання в розмірі 345000 гривень. Також сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів буде здійснюватися в національній валюті України гривні із застосуванням для розрахунку платежу офіційного курсу долара США до української гривні, встановленого Національним банком України на день сплати. Порядок виконання боргових зобов`язань шляхом внесення готівки на поточний рахунок банку. Пунктом 2.1.3 додаткового договору визначено, що за умови належного виконання позичальником умов кредитного договору та цього додаткового договору сторони домовились, зокрема, що кредитор здійснює анулювання (прощення) боргу в розмірі еквівалентному 1367591,09 гривень і позичальник буде вважатись таким, що погасив свої боргові зобов`язання перед кредитором в повному обсязі. Пунктом 3.4 додаткового договору також визначено, що підписанням цього додаткового договору позичальник підтверджує, що кредитор повідомив його про необхідність відображення суми прощеного боргу у річній податковій декларації.

Також 15 лютого 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна та ОСОБА_1 укладено додатковий договір №7 до кредитного договору №CM-SMEB00/176/2008 від 21 січня 2008 року. Згідно з пунктом 2.1 додаткового договору сторони його домовилися внести зміни та доповнення до кредитного договору наступного змісту: незважаючи на інші положення кредитного договору сторони домовились, що позичальник до 15 лютого 2017 року зобов`язується погасити боргові зобов`язання в розмірі 2000000 гривень та витрати на ведення претензійно-позовної роботи. Також сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів буде здійснюватися в національній валюті України гривні із застосуванням для розрахунку платежу офіційного курсу долара США до української гривні, встановленого Національним банком України на день сплати. Порядок виконання боргових зобов`язань шляхом внесення готівки на поточний рахунок банку. Пунктом 2.1.3 додаткового договору визначено, що за умови належного виконання позичальником умов кредитного договору та цього додаткового договору сторони домовились, зокрема, що кредитор здійснює анулювання (прощення) боргу в розмірі еквівалентному 10001156,16 гривень і позичальник буде вважатись таким, що погасив свої боргові зобов`язання перед кредитором в повному обсязі. Пунктом 2.1.4 додаткового договору також визначено, що при прощенні боргу у позичальника відповідно до вимог підпункту д підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України виникає оподатковуваний дохід та позичальник зобов`язаний подати до податкового органу декларацію, сплатити податки та збори з такого доходу в порядку та у розмірах, встановлених чинним законодавством України. Шляхом підписання позичальником додаткового договору позичальник стверджує, що кредитор проінформував його про необхідність сплати податків і зборів з суми прощеного боргу. Водночас, до пункту 2.1.4 додаткового договору вказано примітку, у якій наведено зміст підпункту д підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент підписання додаткового договору).

15 лютого 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна та ОСОБА_1 також укладено додатковий договір №6 до кредитного договору №CM-SMEBOO/199/2008 від 06 березня 2008 року. Згідно з пунктом 2.1 додаткового договору сторони його домовилися внести зміни та доповнення до кредитного договору наступного змісту: незважаючи на інші положення кредитного договору сторони домовились, що позичальник в період часу до 15 лютого 2017 року зобов`язується погасити боргові зобов`язання в розмірі 850000 гривень. Також сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів буде здійснюватися в національній валюті України гривні із застосуванням для розрахунку платежу офіційного курсу долара США до української гривні, встановленого Національним банком України на день сплати. Порядок виконання боргових зобов`язань шляхом внесення готівки на поточний рахунок банку. Пунктом 2.1.3 додаткового договору визначено, що за умови належного виконання позичальником умов кредитного договору та цього додаткового договору сторони домовились, зокрема, що кредитор здійснює анулювання (прощення) боргу в розмірі еквівалентному 4998932,00 гривень і позичальник буде вважатись таким, що погасив свої боргові зобов`язання перед кредитором в повному обсязі. Пунктом 2.1.4 додаткового договору передбачено, що при прощенні боргу у позичальника відповідно до вимог підпункту д підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України виникає оподатковуваний дохід та позичальник зобов`язаний подати до податкового органу декларацію, сплатити податки та збори з такого доходу в порядку та у розмірах, встановлених чинним законодавством України. Шляхом підписання позичальником додаткового договору позичальник стверджує, що кредитор проінформував його про необхідність сплати податків і зборів з суми прощеного боргу. Водночас, до пункту 2.1.4 додаткового договору вказано примітку, у якій наведено зміст підпункту д підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент підписання додаткового договору).

У період з 10 по 14 грудня 2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Вінницькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих як додаткове благо, в період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року, з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт №6123/13/ від 18 грудня 2018 року, у якому зафіксовано виявлені в ході перевірки порушення, що полягають у неподанні ОСОБА_1 податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік та не відображенні доходу, отриманого платником як додаткове благо в сумі 1367591,09 гривень, а також неподанні податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік та не відображенні доходу, отриманого платником як додаткове благо в сумі 15000088,16 гривень, у зв`язку із чим не сплачено податку з відповідних сум. У висновках акту перевірки йдеться про те, що в ході перевірки виявлено порушення ОСОБА_1 : підпункту д підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 2972925,09 гривень, в тому числі за 2015 рік 272909,22 гривень, за 2017 рік 2700015,87 гривень; підпунктів 1.2, 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з військового збору в розмірі 245515,19 гривень, в тому числі за 2015 рік 20513,87 гривень, за 2017 рік 225001,32 гривень.

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби у Вінницькій області 05 лютого 2019 року прийнято податкові повідомлення-рішення №, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 3716156,36 гривень, а також №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір в розмірі 306893,99 гривень.

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Особливості адміністрування податку на доходи фізичних осіб визначені розділом IV Податкового кодексу України (надалі ПК України; підлягає застосуванню редакція, чинна на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 162 ПК України платниками податку є: фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання) (підпункти 163.1.1, 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 ПК України).

Згідно з абзацами 2 та 3 пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року.

В свою чергу, пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України визначено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу (підпункти 1.1, 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України).

За визначеннями, наведеними у підпунктах 14.1.54, 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України, дохід з джерелом їх походження з України - це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні; додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до положень підпункту д підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу), у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Підпунктом 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що додатковим благом є кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку.

Дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем митних органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Аналіз наведених норм законів дає підстави для висновку, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід. Разом з тим проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, та підвищені проценти, нараховані у разі прострочення платежу, не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, та підвищених процентів, нарахованих у разі прострочення платежу, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

В постанові від 28 липня 2021 року Верховний Суд у складі суддів судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у справі №826/12872/17 сформував наступні висновки:

- додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі, коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг;

- під додатковим благом розуміється основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором;

- якщо кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу відповідності до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Підсумовуючи викладене, під додатковим благом розуміється основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором.

Разом з тим слід зауважити, що 07.05.2015 набув чинності Закон України від 09.04.2015 №321-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань (далі - Закон №321-VIII), згідно з яким підрозділ 1 розділу ХХ Перехідні положення ПК України доповнено пунктом 8 у наступній редакції: не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, непогашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року. При цьому, згідно з пунктом 8 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, обов`язковою умовою для застосування зазначеної норми є зміна валюти зобов`язання за відповідним кредитом з іноземної валюти у гривню

В ході судового розгляду встановлено, що листом товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна вих. №8541 від 13 листопада 2018 року, що адресований Головному управлінню Державної фіскальної служби у Вінницькій області, підтверджуються факти анулювання (прощення) ОСОБА_1 саме основної суми боргу («тіла кредиту») на підставі додаткових договорів №6 від 18 серпня 2015 року та №6 та №7 від 15 лютого 2017 року на загальну суму 16367679,2 гривень. При цьому зазначено, що фізична особа боржник ОСОБА_1 положеннями вказаних додаткових договорів повідомлений про необхідність відображення суми прощеного боргу у річній податковій декларації. В свою чергу, ТОВ « ОТП Факторинг Україна» подало до територіального органу ДФС форму №1ДФ, в якій відобразило нарахований дохід ОСОБА_1 .

Зазначене підтверджується, зокрема, наданими податковим органом податковими розрахунками сум доходу, нарахованого ( сплаченого ) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 3 квартал 2015 року та 1 квартал 2017 року, що подані ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Відповідно до вказаних розрахунків ОСОБА_1 за звітний період 3 квартал 2015 року було нараховано та виплачено дохід в сумі 1367591,09 грн, при цьому сума утриманого податку 0,00 грн, ознака доходу 126; за звітний період 1 квартал 2017 року було нараховано та виплачено дохід в сумі 15000088,16 грн, при цьому сума утриманого податку 0,00 грн, ознака доходу 126.

Факту анулювання (прощення) лише основної суми боргу не заперечувався і позивачем в ході розгляду справи.

При цьому, встановлено, що відповідач, здійснюючи розрахунок податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, виходив із того, що ОСОБА_1 отримав додаткове благо в розмірі 16367679,2 гривень, а тому саме з цієї суми і визначено грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.

Виходячи з підстав скасування Верховним Судом попередніх судових рішень в даній справі та надаючи оцінку доводам позивача, що до складу загального річного оподатковуваного доходу позивача за 2015 та 2017 роки було включено всю суму прощеного (анульованого) боргу, в тому числі суму, що відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України не вважається додатковим благом, суд зазначає таке.

Верховний Суд у складі суддів судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 28 липня 2021 року у справі №826/12872/17 дійшов висновку, що у разі, якщо кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень ПК України, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу відповідно до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Відповідно до письмових пояснень ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 09.02.2022 року, які надійшли на адресу суду 15.02.2022 року, відповідно до умов Додаткового договору № 6 від 18.08.2015 до Кредитного договору № CNL-BOO/205/2007 від 04.12.2007, до умов Додаткового договору № 7 від 15.02.2017 до Кредитного договору № СМ-SМЕВ00/176/2008 від 21.01.2008 та до умов Додаткового договору № 6 від 15.02.2017 р. до Кредитного договору № СМ-SМЕВ00/199/2008 від 06.03.2008 р. вказані додаткові договори є угодами сторін про зміну валюти зобов"язання з іноземної валюти у гривню. Сторони вище зазначених Додаткових угод здійснили переведення іноземної валюти кредиту долара США в українську гривню, зазначивши у вище вказаних Додаткових договорах суму заборгованості по Кредитних договорах у гривні, визначивши суму і кошти, які необхідно сплатити позичальнику для виконання порядку і умов прощення валютного кредиту в гривні та зазначили суму до списання в гривні, змінивши валюту виконання кредитних зобов"язань.

Крім того, як встановлено судом з наданої ТОВ «ОТП Факторинг Україна» інформації від 31.08.2022 року №11172 на вимогу ухвали суду, у відповідності до умов Додаткового договору № 6 від 18.08.2015 до Кредитного договору № CNL-BOO/205/2007 від 04.12.2007 ОСОБА_1 було анульовано (прощено) основну суму боргу у розмірі 1 367 591,09 грн.; у відповідності до умов Додаткового договору № 7 від 15.02.2017 до Кредитного договору № СМ-SМЕВ00/176/2008 від 21.01.2008 ОСОБА_1 було анульовано (прощено) основну суму боргу у розмірі 10 001 156,16 грн.; у відповідності до умов Додаткового договору № 6 від 15.02.2017 р. до Кредитного договору № СМ-SМЕВ00/199/2008 від 06.03.2008 р. ОСОБА_1 було анульовано (прощено) основну суму боргу у розмірі 4 998 932,00 грн.

Відповідно до вищевикладеного, ОСОБА_1 у формі № 1-ДФ були зазначені суми анулювання (прощення) боргу за кредитними договорами № CNL-BOO/205/2007 від 04.12.2007 року, № СМ-SМЕВ00/176/2008 від 21.01.2008 року, № СМ-SМЕВ00/199/2008 від 06.03.2008 року без зазначення курсової різниці, розрахованої кредитором відповідно до п. 8 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України.

Таким чином, в рамках спірних правовідносин встановлено, що ТОВ " ОТП Факторинг Україна " було анульовано ( прощено ) основну суму боргу ( кредиту ), а не суму різниці, розрахованої кредитором відповідно до пункту 18 підрозділу 1 розділу ХХ " Перехідні положення " ПК України.

Відтак, вказана сума прощеного боргу відповідно до абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є додатковим благом платника податку (позивача) та підлягає включенню до його загального місячного (річного) оподатковуваного доходу за 2015 рік.

У спірних правовідносинах підтверджено дотримання кредитором умов, з якими положення абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України пов`язують обов`язок платника податків відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно визначено позивачу грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, обраховані з суми прощеного (анульованого) кредитором основного боргу (кредиту), та застосовано штрафні санкції з означених податку та збору.

За встановлених судом фактичних обставин та вищенаведеного правового регулювання, суд приходить до висновку, що відповідач законно та обгрунтовано нарахував позивачу грошові зобов`язання та штрафні санкції, застосовані оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями №№ та від 05.02.2019 року.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що вищевказані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем з дотриманням вимог ч.2 ст.2 КАС України, а тому не підлягають скасуванню.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За встановлених та вищенаведених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги положення ст. 139 КАС України розподіл судових витрат в справі не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП, НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, ).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна