Справа № 320/13111/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Головенко О.Д. суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року Справа № 320/13111/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Центренерго» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року у справі

за позовом Головного управління Державної служби України

з надзвичайних ситуацій у Київській області

до публічного акціонерного товариства «Центренерго»

про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (далі - Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до публічного акціонерного товариства «Центренерго» (далі - Відповідач) про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівлі та споруди Дошкільного навчального закладу «Альонушка» Публічного акціонерного товариства «Центренерго» за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, вул. Юності, 9, шляхом зобов`язання відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкту до повного усунення порушень зазначених в акті планової перевірки від 16.07.2021 № 878.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку наявні достатні правові підстави для застосування до Відповідача крайнього заходу реагування, оскільки виявлені порушення Відповідачем правил пожежної та техногенної безпеки створюють загрозу життю і здоров`ю людей.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, стверджуючи, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, розглянувши справу без повідомлення Відповідача про відкриття відповідного провадження.

Водночас Апелянт зазначає, що він не отримував ані копію ухвали про відкриття провадження в цій справі, ані копію позовної заяви, не знав про розгляд цієї справи і був позбавлений можливості подати відзив.

Також Апелянт зазначає, що він не отримував копію рішення суду та дізнався про нього з Єдиного державного реєстру судових рішень.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2022 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2022 витребувано додаткові докази у справі.

31.10.2022 та 01.11.2022 від Позивача та Відповідача надійшли додаткові докази.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу та посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 25.06.2021 № 4670, Позивачем проведено позапланову перевірку Дошкільного навчального закладу «Альонушка» Публічного акціонерного товариства «Центренерго» за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, вул. Юності, 9.

За результатами вказаної перевірки Позивачем складено акт від 16.07.2021 № 878.

У вказаному акті перевірки встановлено наступні порушення, а саме:

- порушено п. 1.15 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки України (далі - ППБУ) - при в`їзді на територію закладу не встановлено схему розміщення будівель, водойм, проїздів;

- порушено п. 1,1 п. 1.2 розділу V ППБУ; ДБН В.2.5-56:2014; ДСТУ-Н CEN/TS 54-14:2009 - частина наявної системи пожежної сигналізації та оповіщення про пожежу знаходиться в несправному стані;

- порушено п. 2.26 розділу IV ППБУ - підключення побутових кондиціонерів в приміщеннях об`єкту не виконано через окремий автомат захисту від струмів короткого замкнення;

- порушено п. 1.4 розділу V ППБУ - відсутній 10% резервний запас пожежних сповіщувачів відповідно до вимог п. 7.2.22 ДБН в.2.5-56:2014;

- порушено пп. 1.1, 1.2 розділу V ППБУ - система оповіщення старших груп № 1, 2 знаходиться в несправному стані;

- порушено п. 1.2 глави 1 розділу V ППБУ; ДБН В .2.5-56:2014; ДСТУ-Н CEN/TS 54-14:200 - при монтажі систем протипожежного захисту не демонтовано обладнання застарілої (несправної) системи протипожежного захисту;

- порушено пп. 1.1, 1.2 розділу V ППБУ; дод. А ДБН В.2.5-56:2014 - приміщення біля сходів не обладнано системою пожежної сигналізації;

- порушено п. 2.23 глави 2 розділу ІІІ ППБУ; п. 7.2.7 ДБН В.1.1-7:2016 - ширина одного із полотен двохстулкових дверей головного виходу, дверей біля сходів, вихід з приміщення яслей, вихід з середньої групи менше 0,8 м;

- порушено п. 2.23 розділу ІІІ ППБУ - двері виходу біля сходів влаштовано шириною менше 0.8 м, чим порушено вимоги п. 7.2.7 ДБН в 1.1-7:2016;

- порушено п. 2.23 розділу ІІІ ППБУ - двері головного виходу, двері біля сходів, вихід з середньої - - групи влаштовано висотою менше 2 м, чим порушено вимоги п. 7.2.7 ДБН в 1.1-7:2016;

- порушено п. 2.37 розділ ІІІ ППБУ; п. 7.2.11 ДБН В. 1.1-7:2016 коридори поверхів не відокремлено від сходових кліток дверима з пристроями само зачинення та ущільнення у притулах;

- порушено п. 2.37 розділу ІІІ ППБУ - на шляхах евакуації влаштовано перепади висот;

- порушено п. 2.23 розділу ІІІ ППБУ; п. 7.3.20 ДБН В.1.1-7:2016 - огорожу сходів типу с3 влаштовано висотою менше 1.2 м;

- порушено п. 2.23 розділу ІІІ ППБУ; п. 7.3.20 ДБН В.1.1-7:2016 - ширина сходів типу с3 менше 0.8 м;

- порушено п. 22 розділу ІІ, п. 2.23 розділу ІІІ ППБУ; п. 7.3.3 ДБН В.1.1-7:2016 - облицювання стін коридорів на поверхах будівлі влаштовано матеріалами з вищою пожежною небезпекою ніж г2, в2, д2, т2;

- порушено п. 2.31 розділу ІІІ ППБУ - коридори, проходи на другому поверсі по шляхам евакуації не забезпечено евакуаційним освітленням;

- порушено п. 2.28 розділу ІІІ ППБУ - килими на шляху евакуації не закріплені до підлоги;

- порушено п. 22 розділу ІІ, п. 2.2 розділу V ППБУ; п. 9.3 ДБН В.2.5-64:2012 - систему внутрішнього протипожежного водопроводу в будівлі виконано пластиковими трубами;

- порушено п. 1.6 розділу ІV ППБУ - з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів в розподільчих коробках не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;

- порушено п. 1.18 розділу ІV НАПБ А.01.001-2014 - лампи розжарення не захищені суцільним склом;

- порушено п. 1.21 розділу ІV ППБУ - не проведено роботи по захисту будівлі від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів;

- порушено п. 2.2 розділу V ППБУ - відсутні отвори для провітрювання в шафах пожежних кранів;

- порушено п. 1.1 п. 1.2 глави 1 розділу V ППБУ; ДБН В.2.5-56:2014; ДСТУ-Н CEN/TS 54-14:2009 - у приміщенні де встановлено ППКП не вивішено інструкцію про порядок дій чергового персоналу про появу сигналів про пожежу або несправність;

- порушено п. 1.1 п. 1.2 глави 1 розділу V ППБУ; ДБН В.2.5-56:2014; ДСТУ-Н CEN/TS 54-14:2009 - у приміщенні де встановлено ППКП не вивішено схеми з зазначенням приміщень, що підлягають захисту та номери шлейфів, які обслуговують дані зони;

- порушено п. 1.1 1.2 розділу V ППБУ - не підтверджено класи вогнестійкості кабелів системи оповіщення про пожежу у відповідності до п. 5.16.1 ДБН в.2.5-56:2014;

- порушено п. 1.1 п. 1.2 розділу V ППБУ; ДБН В.2.5-56:2014; ДСТУ-Н CEN/TS 54-14:2009 - приміщення групи комор не обладнані системою пожежної сигналізації та оповіщення про пожежу;

- порушено п. 2.5 розділу ІІІ ППБУ - не виконано вогнезахисне обробляння дерев`яних елементи горищних покриттів засобами вогнезахисту, які забезпечують і групу вогнезахисної ефективності будівель групи комор на території;

- порушено п. 3.11 глави 3 розділу V ППБУ - пожежний щит на території об`єкту не доукомплектований протипожежним інвентарем який повинен становити: вогнегасники - 3 шт., ящиком з піском - 1 шт., покривалом з негорючого теплоізоляційного матеріалу або повстю, розміром 2 x 2 м - 1 шт., гаком - 3 шт., лопатою - 2 шт., ломом - 2 шт., сокирою - 2 шт.

На підставі виявлених порушень було складено рапорт про необхідність звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівлі відповідача.

Позивач, вважаючи, що виявлені порушення становлять загрозу для життя та здоров`я людей, зокрема дітей, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Конвенцією Генеральної Асамблеї ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII (далі - Конвенція), Кодексом цивільного захисту України (далі - КЦЗ України), Законами України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V), «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-III (далі - Закон № 2402-ІІІ).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині третій статті 3 Конвенції ООН визначено, що держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я.

Статтею 3 Конституції України регламентовано, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 4 Закону № 2402-ІІІ передбачено, що система заходів щодо охорони дитинства в Україні включає, зокрема забезпечення належних умов для гарантування безпеки, охорони здоров`я, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей.

Згідно зі статтею 1, частинами першою, другою, сьомою статті 7 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Частиною першою статті 55 КЦЗ України передбачено, що забезпечення пожежної та техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Статтею 64 КЦЗ України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Згідно зі статтею 66 КЦЗ України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

У пункті 12 частини першої статті 67 КЦЗ України зазначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до частини другої статті 68 КЦЗ України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

У пунктах 1, 2 частини першої, частині другій статті 70 КЦЗ України закріплено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Висновки суду апеляційної інстанції.

1. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що правовою підставою для застосування адміністративним судом заходів реагування є одночасна наявність таких умов: 1) факт порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей; 2) звернення компетентного органу, який здійснює державний нагляд у сфері пожежної і техногенної безпеки, із відповідним адміністративним позовом до суду; 3) наявність обов`язку у підконтрольного суб`єкта, зупинення експлуатації приміщень якого вимагає відповідний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, забезпечувати дотримання вимог пожежної безпеки у відповідному приміщенні.

2. Аналізуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що станом на час звернення Позивача до суду з цим позовом та на час ухвалення судом першої інстанції рішення в цій справі порушення, виявлені Позивачем, Відповідачем усунуті не були.

3. Водночас, колегія суддів установила, що 27.10.2022 Позивачем було проведено позапланову перевірку ДНЗ «Альонушка», який перебуває на балансі Відповідача, за результатами якої складно акт № 83.

У вказаному акті перевірки встановлено, що Відповідач частково усунув порушення, зафіксовані в акті первісної перевірки від 16.07.2021 № 878. Неусунутими залишилися наступні порушення:

1) порушено п. 2.23 глави 2 розділу ІІІ ППБУ; п. 7.2.7 ДБН В.1.1-7:2016 - ширина одного із полотен двохстулкових дверей головного виходу, дверей біля сходів, вихід з приміщення яслей, вихід з середньої групи менше 0,8 м;

2) порушено п. 2.23 розділу ІІІ ППБУ - двері виходу біля сходів влаштовано шириною менше 0.8 м, чим порушено вимоги п. 7.2.7 ДБН в 1.1-7:2016;

3) порушено п. 2.23 розділу ІІІ ППБУ - двері головного виходу, двері біля сходів, вихід з середньої - - групи влаштовано висотою менше 2 м, чим порушено вимоги п. 7.2.7 ДБН в 1.1-7:2016;

4) порушено п. 1.1 п. 1.2 розділу V ППБУ; ДБН В.2.5-56:2014; ДСТУ-Н CEN/TS 54-14:2009 - приміщення групи комор не обладнані системою пожежної сигналізації та оповіщення про пожежу;

5) порушено п. 2.5 розділу ІІІ ППБУ - не виконано вогнезахисне обробляння дерев`яних елементи горищних покриттів засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності будівель групи комор на території.

4. Зазначені порушення, що залишилися неусунутими Відповідачем, у їх сукупності створюють реальну загрозу для життя і здоров`я людей, включаючи дітей, які перебувають у приміщеннях ДНЗ, та є достатньою самостійною підставою для застосування до Відповідача заходів реагування, заявлених ГУ ДСНС у Київській області в цій справі.

Водночас колегія суддів зазначає, що деякі з наведених п`яти порушень, що наразі не усунуті Відповідачем, а саме відсутність системи пожежної сигналізації та оповіщення про пожежу у групі комор та відсутність вогнезахисного оброблення дерев`яних елементи горищних покриттів засобами вогнезахисту, є самостійними підставами для застосування вищевказаних заходів реагування, оскільки кожне з них, навіть за відсутності будь-яких інших порушень, створює реальну загрозу для життя і здоров`я людей, які перебувають у відповідних приміщеннях (будівлі ДНЗ).

Аналогічний правовий підхід застосовано в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 по справі № 823/589/16.

Водночас, апеляційний суд відзначає, що виходячи з вищенаведених норм Конвенції ООН, а також національного законодавства, зокрема Закону № 2402-ІІІ, об`єкт перевірки, в якому за його цільовим призначенням перебувають діти, вимагає найбільш прискіпливого ставлення до дотримання вимог безпеки відповідних приміщень.

У контексті викладеного судова колегія наголошує на тому, що на Україну як державу-учасницю вказаної Конвенції ООН покладається безумовний обов`язок забезпечити відповідність навчальних закладів нормативним вимогам у галузі безпеки й охорони здоров`я.

5. Також колегія суддів відзначає, що часткове усунення порушень, установлених Позивачем у первісному акті перевірки від 16.07.2021 № 878, зафіксовано в порядку, визначеному законодавством лише 27.10.2022, тобто на стадії апеляційного перегляду цієї справи.

Доказів щодо усунення хоча б одного з порушень, вказаних в акті від 16.07.2021 № 878, станом на час вирішення цієї справи в суді першої інстанції (30.06.2022) суду апеляційної інстанції не надано.

Втім, виходячи з приписів ст. 308 КАС України, апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції здійснюється з урахуванням обставин, які існували саме на час його прийняття.

6. Доводи Апелянта про те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, розглянувши цю справу без повідомлення Відповідача про відкриття відповідного провадження, а також про те, що він не отримував ані копію ухвали про відкриття провадження в цій справі, ані копію позовної заяви, не знав про розгляд цієї справи і був позбавлений можливості подати відзив, колегія суддів приймає до уваги, але зазначає, що це не призвело до неправильного вирішення спору в цій справі і, згідно зі ст. 317 КАС України, не є достатньою правовою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Водночас апеляційний суд зазначає, що судовий розгляд цієї справи здійснювався судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження, тому підстави для скасування рішення суду, визначені в п. 3 ч. 3 ст. 317 КАС України, застосуванню не підлягають, оскільки стосуються судового розгляду справи виключно у відкритому судовому засіданні.

7. З приводу доводів Апелянта про те, що він не отримував копію рішення суду та дізнався про нього з Єдиного державного реєстру судових рішень, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи містяться докази направлення відповідної копії рішення суду на адресу електронної пошти Відповідача /т.1 а.с.125/.

Крім того, вказані обставини також не спростовують правильності вирішення судом першої інстанції спору по суті, мають значення для вирішення питання щодо дотримання Апелянтом строків звернення зі скаргою на рішення суду в цій справі та були враховані апеляційним судом при відкритті апеляційного провадження.

8. Аналізуючи апеляцію Відповідача, колегія суддів також звертає увагу й на те, що у своїй скарзі Апелянт просить, зокрема направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, але згідно зі ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції не наділений такими повноваженнями за результатами розгляду скарги на рішення суду першої інстанції.

Отже, Апелянтом, окрім вищевикладеного, неправильно обрано спосіб захисту при зверненні з цією апеляційною скаргою.

9. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

10. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.

11. Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та вирішено спір по суті спірних правовідносин.

12. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

13. Таким чином, апеляційна скарга публічного акціонерного товариства «Центренерго» підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року - без змін.

14. Розподіл судових витрат.

З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Центренерго» - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 01 листопада 2022 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.В. Карпушова