Справа № 174/561/22
Суддя: Борцова А. А.
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЄУН 174/561/22
н/п 2-а/174/7/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

01 листопада 2022 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Борцової А.А.,

за участю секретаря - Килинчук Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, згідно якого просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ № 474963 від 06.10.2022 р., винесену старшим інспектором СРПП ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції Семеновим Г.М. та закрити провадження по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 06.10.2022 р. він знаходився на присадибній ділянці біля будинку АДРЕСА_1 , який належить йому на праві приватної власності. Алкогольні напої в той день не вживав. Приблизно о 17,30 год. він побачив, як в двері його будинку швидко увійшли дві жінки. Хто це був, він не мав можливості роздивитись, оскільки знаходився на значній відстані від них. Коли він підійшов до вхідних дверей, то побачив на проїзній частині дороги автомобіль патрульної поліції. Він підійшов до працівників поліції та запитав у них, хто тільки що увійшов до його будинку, на що вони йому нічого не відповіли та на його неодноразові намагання з`ясувати це, ніяких пояснень від них він не отримав. Він попередив, що в такому випадку він буде змушений зателефонувати до служби «102», щоб викликати наряд поліції. Вони проти цього не заперечували, але через деякий час капітан поліції ОСОБА_2 , як він потім дізнався його прізвище, повідомив йому, що патрульний екіпаж, який приїхав за викликом, це саме вони, а в будинку знаходиться його дружина, та дійсно через деякий час вийшла з нього. На теперішній час, вони вирішили з нею розлучитись, а тому майже не спілкуються. Працівник поліції почав складати на нього постанову за завідомо неправдиве повідомлення на лінію «102», на що він зазначив, що з цим не погоджується, оскільки на момент виклику поліції він дійсно не знав, хто потрапив до його будинку. Однак поліцейський все одно виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та призначив штраф, максимально передбачений цією статтею 3400 грн., не прийнявши до уваги його пояснення. В самій постанові навіть не вказав прізвище та ім`я його дружини та безпідставно зазначив, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння, протокол про адміністративне правопорушення не складався. В порушення ч.3 ст.258 КУпАП старший інспектор Семенов Г.М. розглянув справу на місці, чим суттєво порушив його права, а саме не дав можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі, скористатися правничою допомогою адвоката. Крім того, інспектор проігнорував вимоги ст.33 КУпАП. Розгляд справи на місці унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. До постанови не долучені відомості, чи взагалі поступив його виклик до чергової частини поліції, хто його прийняв та як цей виклик розглянуто, не долучено документи на підтвердження шлюбних стосунків. При розгляді справи він заявив клопотання про перегляд відеозапису правопорушення, про який зазначено в постанові на пристрої, яким було зафіксовано обставини правопорушення, але і в цьому йому було відмовлено інспектором. У постанові інших доказів, які б підтверджували факт вчинення ним правопорушення не зазначено, адже таких доказів не існує. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Тобто ОСОБА_2 грубо порушив вимоги ст.ст.278,279 КУпАП.

Вважає, що вищевказана постанова винесена з порушенням його прав та чинного законодавства України, є необґрунтованою та незаконною. Просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. (а.с.14)

Представник позивача Неминущій Г.Л. в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, надав заяву про розгляд справи без його часті та без участі позивача ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримує (а.с.48)

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Талалаєв О. в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи судом повідомлений належним чином, надав відзив на позов, згідно з яким проти позову заперечує, мотивуючи тим, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена з урахуванням норм діючого законодавства, з дотриманням вимог ст.283 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376. В діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, тому просить у задоволенні позову відмовити, справу розглянути у його відсутність. (а.с.37-39)

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши відзив на позов та письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Так, в судовому засіданні встановлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи та матеріалами справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , які оглянуті в судовому засіданні, що 06.10.2022 р. старший інспектор СРПП ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції Семенов Г.М. виніс відносно позивача ОСОБА_1 постанову серії ГАБІ № 474963 в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП, згідно з якою останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. за те, що він 06.10.2022 року о 17.50 год. знаходився в стані алкогольного сп`яніння за адресою АДРЕСА_1 та повідомив про те, що до нього в квартиру зайшли дві невідомі жінки, хоча це його дружина, тим самим здійснив завідомо неправдиве повідомлення на лінію «102». (а.с.4)

Статтею 246 КУпАП визначено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

У відповідності до вимог ч.3 ст.254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу, однак до цих випадків не віднесено вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, але протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в наданих суду матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній, як і будь-які письмові докази на підтвердження винуватості останнього, мається лише оспорювана відповідачем постанова, що дає суду підстави для висновку, що такий протокол посадовою особою не складався, а вказані докази не збиралися.

Відповідно до ч.2 ст.19, ст.55 та ч.3 ст.62 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.251 КУпАП, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Згідно зі ст.252 КУпАП, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ст.183 КУпАП.

Відповідно до ст.183 КУпАП, завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, тобто вина особи, яка є обов`язковим елементом суб`єктивної сторони складу кожного адміністративного правопорушення, обов`язково підлягає встановленню посадовою особою при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний, зокрема, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, відповідач, підтверджуючи правомірність свого рішення про притягнення позивача до відповідальності, повинен надати суду всі наявні у нього докази, що свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові, а протокол про адміністративне правопорушення є засобом фіксації вчинення правопорушення та доказом цього правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду від 8 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю прямого умислу, тобто, особа, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183 КУпАП заперечує, а в порушення вимог ст.258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення посадовою особою не складався, будь-які докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 не збиралися, зокрема, і на підтвердження перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності також не містить зазначення доказів, на яких ґрунтується висновок посадової особи про вчинення позивачем ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення та обставин, які обтяжують та пом`якшують його відповідальність, хоча накладено адміністративне стягнення у максимальному розмірі, передбаченому ст.183 КУпАП, що, в цілому, позбавляє суд можливості достовірно встановити дотримання відповідачем як процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, яка встановлена КУпАП, так і доведеність його винуватості у вчиненні даного правопорушення.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що відповідачем поза розумним сумнівом не доведено, що притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності здійснено поліцейським Семеновим Г.М. з дотриманням вимог закону, достатніх та безсумнівних доказів на підтвердження винуватості позивача ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП відповідачем не надано, а відтак постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ № 474963 від 06.10.2022 р., винесена старшим інспектором СРПП ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції Семеновим Г.М. про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ст.183 КУпАП винесена поліцейським Семеновим Г.М. без достатніх підстав, є протиправною і підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП оскільки можливості збирання доказів вичерпані.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить з наступного.

Так, ст.132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом ч.3 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.4 ст.134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.5 ст.134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 року у справі № 810/3806/18, що враховується судом відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача Неминущій Г.Л. надав клопотання, згідно з яким просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 грн.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано: акт виконаних робіт від 31.10.2022 р. до договору про надання правничої допомоги адвоката від 12.10.2022 року, згідно з яким адвокат Неминущій Г.Л. виконав роботи з надання правничої допомоги, а саме: попередня консультація - 500 грн., складання позовної заяви - 500 грн., супровід судового розгляду - 500 грн.; додаткову угоду від 12.10.2022 року до договору про надання правничої допомоги адвоката від 12.10.2022 року, згідно з яким оплата за договором здійснюється на підставі акту виконаних робіт; квитанцію до акту виконаних робіт від 31.10.2022 р., згідно з якою адвокатом Неминущим Г.Л. прийнято від ОСОБА_1 1500 грн. (а.с.44-47)

Перевіривши зміст наведених документів, суд дійшов висновку, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу вартістю 1500,00 грн. є співмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі заявлених вимог.

Судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору також слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст.19,55,62 Конституції України та керуючись ст.ст.9,183,222,245,247, 251,252,254,280,283,286,288 КУпАП, ст.ст.2,77,242-246,286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ № 474963 від 06.10.2022 року, винесену старшим інспектором СРПП ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції Семеновим Г.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 496,20 грн. судового збору та 1500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду

Головуючий - суддя: підпис А.А.Борцова