Справа № 199/3428/22
Суддя: ЯКИМЕНКО Л. Г.
Дата ухвалення: 2022-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/3428/22
(2-а/199/55/22)
РІШЕННЯ

Іменем України

28.10.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Маляренко В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 09.05.2022 року, серії РАП №534429433, до повідомлення серії ЛВ №00022946, від 30.03.2022 року, винесеної спеціалістом першої категорії - інспектора з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування відділу інспекторів із паркування управління Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Сінайка Олександра Євгеновича, якою притягнуто до адміністративної відповідальності Хмельова Андрія Вікторовича керівника ТОВ «Завод «Світондейл» за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що у вказаній постанові зазначено, що 30.03.2022 року о 15:41 годині водієм транспортного засобу TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_1 , здійснено зупинку за адресою:в м. Львів пл. Галицька, 14, чим порушено вимоги пункту 3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306. Зупинку заборонено.

Позивач вважає, що вказана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки вказаного у постанові адміністративного правопорушення позивач не вчиняв, бо в дату та час вчинення правопорушення (зупинка нібито в забороненому місці 30.03.2022 року об 15:41 на автомобілі TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Львів на площі Галицькій, 14) та протягом усього дня 30.03.2022 року позивач, особа за якою закріплено транспортний засіб та сам автомобіль TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_1 , знаходилися на відстані приблизно 1000 кілометрів від місця вчинення правопорушення - у м.Кам`янське, Дніпропетровської області (за місцезнаходженням юридичної особи - власника транспортного засобу).

Вказана обставина підтверджується тим, що відповідно до розміщеної на офіційному сайті Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради за посиланням http://inspector.lviv.ua/ фотофіксацією зображення транспортного засобу вбачається, що на них зображено інший автомобіль.

Так, із зображення транспортного засобу розміщених на офіційному сайті http://inspector.lviv.ua/ вбачається, що на них зображено автомобіль TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_1 , коричневого кольору, з наявними хромованими вставками по боках переднього бамперу, з тонуванням вітрового скла та вікон водія і переднього пасажиру.

У той час, автомобіль TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ «ЗАВОД СВІТОНДЕЙЛ», на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , чорного кольору, не має декоративних хромованих елементів переднього бамперу (у комплектації і фактично) та тонування вітрового скла та вікон водія і переднього пасажиру, на підтвердження чого до матеріалів позову надано фотокартки.

Справжність реєстраційних документів на автомобіль ТОВ «ЗАВОД «СВІТОНДЕЙЛ» та відповідність відомостей, внесених до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу фактичному номеру кузову автомобіля TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_1 , підтверджуються копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля серії НОМЕР_3 , виданого ТСЦ 1244 та фотографією номера кузова вказаного транспортного засобу.

До того ж, особа, за якою закріплено транспортний засіб TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до наказу №83 від 21.12.2018 року - ОСОБА_2 у відрядженні протягом березня 2022 року не перебував, що підтверджується випискою з табелю обліку використання робочого часу за березень 2022 року.

Враховуючи вказані обставини щодо транспортного засобу TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_1 , позивач та належний користувач транспортного засобу не знаходились і не могли знаходитись за адресою вчинення адміністративного правопорушення, а відтак не вчиняли адміністративного правопорушення, визначеного постановою про накладення адміністративного стягнення серії РАП №534429433, до повідомлення серії ЛВ №00022946 від 30 березня 2022 року.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 09.05.2022 року, серії РАП №534429433 до повідомлення серії ЛВ №00022946 від 30.03.2022 року, винесену спеціалістом першої категорії - інспектором з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування відділу інспекторів з паркування управління Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Сінайком Олександром Євгеновичем, якою притягнуто до адміністративної відповідальності Хмельова Андрія Вікторовича керівника ТОВ «Завод «Світондейл» за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська прийнята позовна заява до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської надав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що позов є необґрунтованим, вказував на правомірність дій інспектора при складанні постанови та відповідність нормам законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09.05.2022 року спеціалістом першої категорії - інспектором з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування відділу інспекторів з паркування управління департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Сінайком Олександром Євгеновичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення від 09.05.2022 року, серії РАП №534429433 до повідомлення серії ЛВ №00022946 від 30.03.2022 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 керівника ТОВ «Завод «Світондейл» за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

У постанові зазначено, що 30.03.2022 року о 15-41 год. водієм транспортного засобу TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснено зупинку за адресою: м.Львів, пл. Галицька, 14, чим порушено вимоги пункту 3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , транспортний засіб TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, належить Товариству з обмеженою відповідальністю «СВІТОНДЕЙЛ».

Як вбачається із матеріалів на офіційному веб-сайті Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Управління безпеки Львівської міської ради за посиланням http://inspector.lviv.ua/, а саме, фотофіксації стоянки автомобіля TOYOTA CAMRY, 30.03.2022 року о 15-41 год. у м.Львів, пл. Галицька, 14, дійсно зафіксований автомобіль TOYOTA CAMRY з д.н.з. НОМЕР_1 . Разом з тим, при порівнянні видно, що автомобіль, фото якого здійснено інспектором з паркування, темно-коричневого кольору з наявними хромованими вставками по боках переднього бамперу, з тонуванням вітрового скла та вікон водія та переднього пасажиру.

Вказані обставини надають підстави вважати, що 30.03.2022 року о 15-41 год. у м.Львів, пл. Галицька, 14, зафіксовано транспортний засіб TOYOTA CAMRY з д.н.з. НОМЕР_1 , не належний ТОВ «СВІТОНДЕЙЛ», а інший автомобіль (двійник).

Відповідно до ст.5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України "Продорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до примітки ст.122 КУпАП суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першійстатті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Відповідно до ч.1 ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно з ч.5 ст.279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові ВС/КАС від 08.07.2020 у справі N 463/1352/16-а, де вказано, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі N 338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення не дотримано вимог ст. ст. 7, 248, 249, 268, 280 КУпАП, та постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить жодного доказу в підтвердження вчинення ОСОБА_1 , як керівником ТОВ «Завод «Світондейл», адміністративного правопорушення, чим порушено права та законні інтереси позивача, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і поновлення таких прав можливе шляхом скасування постанови.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Будь-яких інших доказів щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, до суду не надано.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Заявлені позивачем вимоги про визнання оспорюваної постанови протиправною не підлягає задоволенню, оскільки не відповідає завданням адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав позивача. Крім того, положеннями ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності не передбачено вирішення судом питань про визнання рішення суб`єкта владних повноважень протиправним.

Отже, оскільки у справі немає беззаперечних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, то склад цього правопорушення відсутній, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення від 09.05.2022 року серії РАП №534429433 до повідомлення серії ЛВ №00022946 від 30.03.2022 року, винесену спеціалістом першої категорії - інспектора з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування відділу інспекторів з паркування управління департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Сінайка Олександра Євгеновича, якою притягнуто до адміністративної відповідальності Хмельова Андрія Вікторовича керівника ТОВ «Завод «Світондейл» за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач просила розподілити судові витрати, які складаюся із сплати судового збору та витрат на професійну правову допомогу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу позивачем надано договір №31/05/22 про надання правової допомоги від 31.05.2022 року, укладеного між адвокатом Кот Євгеном Олександровичем та Хмельовим Андрієм Вікторовичем.

Матеріали справи містять документи, які свідчать про реальність надання правової допомоги. Позивачем надано акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) та оплати послуг до договору №31/05/22 про надання правової допомоги від 31.05.2022 року, в якому зазначено перелік правових послуг адвоката та їх ціна, відповідно до якого загальна вартість послуг адвоката становить 2000,00 грн., які сплачені позивачем.

Таким чином, з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи виконання адвокатом всіх передбачених умовами договору послуг, судові витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. є реальними.

У постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року по справі №640/18402/19, наведені правові висновки, про те, що положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року №5076-VI

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону №5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону №5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи ту обставину, що позов задоволено частково, тому за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради слід стягнути судовий збір в розмірі 496,20 гривень, а також та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 20, 77, 242, 243-244, 263, 286 КАС України, суд, ст.ст. 9, 122, 251, 247, 258, 280 КУпАП України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 09.05.2022 року серії РАП №534429433 до повідомлення серії ЛВ №00022946 від 30.03.2022 року, винесену спеціалістом першої категорії - інспектора з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування відділу інспекторів з паркування управління департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Сінайка Олександра Євгеновича, якою притягнуто до адміністративної відповідальності Хмельова Андрія Вікторовича керівника ТОВ «Завод «Світондейл» за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В іншій частині позову, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 , судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 , витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Л.Г. Якименко