Справа № 420/13677/22
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивачка звернулася з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій просить:

- рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 28 від 18.08.2022 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах визнати протиправним та скасувати;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 16 лютого 2022 року.

В обгрунтування заявлених вимог позивачка зазначає, що має право на призначення пільгової пенсії на підставі ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки досягла 45 років та має відповідний страховий стаж. 16.02.2022 року звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії на пілгових умовах. У призначенні пенсії було відмовлено у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. У судовому порядку рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії скасовано, зобов`язано розглянути повторно заяву із урахуванням висновків суду. Заява була розглянута та у призначенні пенсії знову відмовлено, оскільки позивачка не досягла пенсійного віку передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 114 Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивачка не погоджується із оскаржуваним рішенням та вважає, що Головне управління протиправно застосовує ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а не ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач у відзиві зазначив, що позовні вимоги не визнає. Така позиція грунтується на тому, що на момент звернення позивачці виповнилось 45 років 2 місяці, що є недостатнім віком для призначення пенсії на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". У задоволенні позовних вимог просить відмовити.

У відповіді на відзив позивачка підтримала заявлені вимоги та зазначила, що застосуванню у цьому спорі підлягають норми Закону України "Про пенсійне забезпечення", а не Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Також позивачка зазначила про те, що відповідач неправильно обрахував страховий стаж.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд установив таке.

16.02.2022 року ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (робота за списком №1), за розглядом якої ГУ ПФУ в Закарпатській області (за принципом екстериторіальності) прийнято рішення №28 від 23.02.2022 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Вважаючи рішення пенсійного органу протиправним позивачка звернулася до суду із позовною заявою.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 року, по адміністративній справі № 420/6181/22, яке набрало законної сили 22.08.2022 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково.

Суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 № НОМЕР_1 вiд 23.02.2022 року.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.02.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.

На виконання рішення суду Головне управління повторно розглянуло заяву позивачки від 16.02.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду та прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії №28 від 18.08.2022 на заміну рішення про відмову у призначенні пенсії №28 вiд 23.02.2022 року.

За змістом оскаржуваного рішення:

"Вік заявника 45 років 2 місяці.

Відповідно до частини 1 пункту 2 статті 114 Закону України "Пpo загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

З урахуванням висновків Одеського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 року по справі №420/6181/22 повторно розглянуто заяву від 16.02.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Страховий стаж особи становить 31 рік 8 місяців 8 днів, в т.ч. за Списком №1 - 11 років.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: за наданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи; до пільгового стажу зараховані періоди роботи, що підтверджуються даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (п. 20 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки: або відповідних записів у ній", затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року №637)

Не працює.

Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату - 01.12.2026.

На обліку в територіальних органах пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.".

З огляду на викладене, підставою для відмови у призначенні пенсії позивачці на пільгових умовах за Списком №1 слугувало те, що на момент звернення позивачка не досягла п`ятидесятирічного віку, передбаченого частиною 1 пункту 2 статті 114 Закону України "Пpo загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Натомість позивачка вважає, що вона має право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. а ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України Про пенсійне забезпечення та Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

03.10.2017 року Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнений вищенаведеною статтею 114 Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій".

Відповідно до п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення (в редакції Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення на пільгових умовах") на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

До внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення на пільгових умовах" пункт а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачав, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 (36-2003-п ) виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Таким чином, редакція п. «а» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення на пільгових умовах" встановлювала, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1, і за результатами атестації робочих місць, жінки після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Виходячи з наведеного, Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 45 років до 50 років.

23.01.2020 року Конституційний Суд України ухвалив рішення по справі № 1-р/2020, яким зокрема визнано такою що не відповідає Конституції України (неконституційною), статтю 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213VIII.

Стаття 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213VIII, втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

З дня ухвалення Конституційним Судом України вищенаведеного Рішення застосуванню підлягає стаття 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

"На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.".

Згідно зі статтею 1512 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Вирішуючи спір, Суд бере до уваги, що у рішенні від 23 січня 2020 року Конституційний Суд України зробив висновок щодо неконституційності підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах.

Як встановлено судом, на момент звернення позивачки із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, а саме 16.02.2022 року, вона досягла віку 45 років 2 місяці.

На виконання рішення суду, Головним управлінням зараховано до страхового стажу позивачки 31 рік 8 місяців 8 днів, в тому числі за Списком № 1 - 11 років.

З огляду на викладене, на момент звернення позивачка мала право на призначення пенсії відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213VIII як особа, яка працювала до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаній нормі.

Необхідно зауважити, що Верховний Суд розглядав зразкову справу та надав оцінку аналогіним спірним правовідносинам.

Так, 21.04.2021 року Верховний Суд ухвалив рішення за результатами розгляду зразкової справи №360/3611/20, у якому сформував такий правовий висновок:

"до категорії осіб, на яких поширюється дія Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, і відповідно мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за положеннями Закону № 1788-ХІІ після 23.01.2020 (набрання чинності Рішення КСУ № 1-р/2020) належать особи, які працювали до 01.04.2015, були зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, мали стаж роботи, визначений статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до 01.04.2015, та досягли віку, визначеного цією статтею, на момент звернення до Пенсійного фонду за призначенням пенсії".

Велика Палата Верховного Суду переглядаючи рішення у зразковій справі №360/3611/20, 03.11.2021 ухвалила Постанову, у якій, зокрема дійшла висновку, що на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному.

Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-ІV, серед іншого, пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

З аналізу встановлених обставин справи, приписів нормативно - правових актів, а також беручи до уваги правові висновки Конституційного Суду України та Верховного Суду, Суд дійшов висновку про невідповідність оскаржуваного рішення вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, а відтак і його протиправність та необгрунтованість.

Таким чином, рішення пенсійного органу про відмову у призначенні позивачці пенсії за віком на пільгових умовах підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню, шляхом зобов`язання відповідача призначити позивачці пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 з дати звернення на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Окремо необхідно зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. У позовних вимогах позивачка оскаржила рішення пенсійного органу та просила суд зобов`язати відповідача призначити пенсію на пільгових умовах. При цьому, обгрунтовуючи заявлені вимоги, позивачка додатково посилалась на неправильне обрахування її страхового стажу. Проте суд, у даному випадку, не надає оцінку цьому питанню, оскільки позивачкою не заявлено у позовних вимогах спір щодо зарахування певних періодів работи до її страхового стажу. Враховуючи, що визначений відповідачем страховий стаж позивачки, у тому числі і пільговий, є достатнім для призначення пенсії на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд не вбачає підстав для виходу за межі позовних вимог відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України.

Спір щодо правильності обчислення страхового стажу може бути предметом іншого спору.

Сплачений позивачкою судовий збір підлягає стягненню з відповідача на її користь на підставі ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 №28 від 18.08.2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 16.02.2022 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов