Справа № 520/6042/22
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 листопада 2022 року № 520/6042/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченко А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області, , щодо призначення ОСОБА_1 пенсії у розмірі 74 % замість 79 % відповідних сум грошового забезпечення, з 23.12.2010 року по 01.01.2016.

-визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області, , щодо призначення ОСОБА_1 пенсії у розмірі 70 % замість 79 % відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 по день перерахунку пенсії.

-зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області, код СДРПОУ: 14099344 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію у розмірі 79% сум відповідних сум грошового забезпечення з 23.12.2010 року.

-зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області, код СДРПОУ: 14099344 здійснити позивачу виплату суми всієї перерахованої пенсії за весь період з 23.12.2010 по дату перерахунку пенсії.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що у період з 18 вересня 1992 по 22 грудня 2010, ОСОБА_1 , проходив службу в органах внутрішніх справ України на різних посадах.

22 грудня 2010 року наказом №193 о/с ГУМВС України в Харківській області майор міліції ОСОБА_1 був звільнений з органів внутрішніх справ України за п. 64 "Б" /через хворобу/ з посади старшого дільничного інспектора міліції СДІМ Нововодолазького РВ ГУМВС України в Харківській області.

ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 74% грошового забезпечення, у зв`язку з чим він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.

В грудні 2010 року майором міліції ОСОБА_1 пройдено військово-лікарську комісію госпіталю ГУМВС України в Харківській області за результатами якої було складено свідоцтво про хворобу №462 від 13.12.2010.

Відповідно до вказаного свідоцтва про хворобу ОСОБА_1 був встановлений наступний діагноз: «Гіпертонічна хвороба 2 ст. СН-Іст: хронічний калькульозний холецистит з рідкісними загостреннями.»

Також комісією було встановлено, що дане захворювання пов`язано з проходження служби в органах внутрішніх справ, а також те, що ОСОБА_1 не придатний до військової служби на основі статей 39-6, 55-в.

14 лютого 2020 року рішенням Обласної медико-соціальної експертної комісії м. Харкова ОСОБА_1 було встановлено 3 (третю) групу інвалідності у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ України, що підтверджується довідкою серії 12ААА №989852 від 21.02.2020 р.

31 січня 2022 року ОСОБА_1 пройшов черговий переогляд Обласної медико-соціальної експертної комісії №3 м. Харкова, рішенням якої йому встановлено 2 (другу) групу інвалідності у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ України, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною комісією серія 12ААВ №326439.

Оскільки, вислуга років ОСОБА_1 на день звільнення в пільговому обчисленні складає 28 років, 03 міс, 15 днів, розмір пенсії останнього повинен складати 79 відсотків.

Враховуючи викладене, позивач вважає протиправними дії відповідача, які полягають у нарахуванні йому пенсії у розмірі 74%. бо вважає, що відповідач повинен був нарахувати йому пенсію у розмірі 79 %. А тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» 1 Хі 2262-ХІІ від 09.04.1992 року (далі - Закону № 2262-ХІІ) в розмірі 74 % грошового забезпечення з 23.12.2010.

Встановлено, що З 01.01.2016 року пенсію позивача перераховано відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ ті постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103, за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальні страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі довідки, виданої Ліквідаційною комісією Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області.

Відповідно ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (в редакції Закону №1166 від 27.03.2014 року, що діє на час виникнення права на перерахунок) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

В зазначеній редакції положення Закону № 2262-ХІІ були застосовані відповідачем при обчисленні розміру пенсії позивачу при її перерахунку з 01.01.2016 року.

Матеріалами справи підтверджено, що розмір пенсії позивача після проведених перерахунків збільшився.

Таким чином, суд приходить до висновку, що умови його пенсійного забезпечення не погіршилися, позаяк відповідачем не було вчинено дій, спрямованих на зменшеної розміру пенсії у порівнянні з попереднім розміром.

Щодо зобов`язання здійснити виплату пенсії однією сумою, суд зазначає, що спосіб виконання дій, які має вчинити за рішенням суду суб`єкт владних повноважень, не визначений в спірних правовідносинах нормативно. У разі задоволення позову та набрання чинності рішенням суду про зобов`язання сплатити недоплачену частину пенсії перерахування недоплачених сум буде вважатися належним виконанням судового рішення, як у разі перерахування присудженої суми єдиним платежем, так і кількома платежами, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці.

Вимога щодо здійснення виплати суми недоплаченої частини основного розміру пенсії єдиним платежем не підлягає задоволенню, оскільки з системного аналізу положень ч. 1 ст. 2 та ч. З ст. 2 КАС України в кореспонденції з приписами ст. 6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади, вбачається, що суд не може перебирати на себе функції суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта.

Кількість платежів у межах однієї суми коштів не порушує прав особи на соціальний захист у формі пенсійного забезпечення, адже метою судового захисту є спонукання владного суб`єкта до належного виконання адміністративних функцій у повному обсязі, що (у даному конкретному випадку) полягає у проведенні розрахунку за усією належною до одержання сумою пенсії.

Отже, суд вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та не законними.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та не законними, а тому в задоволенні адміністративного позову відмовляє.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.