Справа № 460/20347/22
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2022 року м. Рівне №460/20347/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач-2), у якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача-1 щодо непризначення позивачу з 04 січня 2022 року пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку у відповідності до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

зобов`язати відповідача-1 призначити позивачу з 04 січня 2022 року пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку у відповідності до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"

Стислий виклад позицій сторін.

За змістом позовної заяви, вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на тому, що після досягнення 56 річного віку, він звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». За принципом екстериторіальності заява позивача про призначення пенсії була скерована для розгляду до відповідача-2. В свою чергу, відповідач-2 прийняв рішення № 87 від 05 травня 2022 року, яким відмовив позивачу в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, мотивуючи це тим, що надані останнім документи не підтверджують факт проживання, роботи в зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років станом на 01 січня 1993 року. При цьому, в рішенні про відмову в призначенні пенсії наголошено, що рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 21 лютого 2022 року по справі № 556/2552/21, яким встановлено юридичний факт щодо проживання позивача в населеному пункті, що знаходиться в зоні гарантованого добровільного відселення, з 23 квітня 1084 року по 01 липня 1986 року, з 05 травня 1988 року по 12 грудня 1989 року, не містить положень про зобов`язання пенсійного органу призначити пенсію. Позивач не погоджується з бездіяльністю відповідача-1 щодо призначення йому пенсії, оскільки наданими ним документами в повній мірі підтверджується набуття ним права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку. З підстав, наведених у позовній заяві, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

16.08.2022 через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач-1 заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що надані позивачем одночасно з заявою про призначення пенсії документи підтверджують факт проживання (роботи) останнього в зоні добровільного гарантованого відселення або посиленого радіологічного контролю протягом періоду, що дає право на зниження пенсійного віку на 6 або 5 років, відповідно. При цьому, відповідач-1 вказує, що рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 21 лютого 2022 року по справі № 556/2552/21 його не було зобов`язано взяти до відома факт проживання позивача в селі Єльне Рокитнівського району Рівненської області з 23 квітня 1084 року по 01 липня 1986 року, з 05 травня 1988 року по 12 грудня 1989 року та призначити останньому пенсію із заниженням пенсійного віку згідно зі статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". З наведених у відзиві підстав, просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідачем 2 у встановлений судом строк відзив на позовну заяву подано не було, тому в силу вимог частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заяви, клопотання учасників справи.

Заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору до суду не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 06.07.2022 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвалою суду від 26.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

Позивач є громадянином, який потерпів від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 19 грудня 1993 року.

03 січня 2022 року позивачу виповнилося 56 років.

25 березня 2022 року позивач звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка за принципом екстериторіальності була скерована для розгляду до відповідача-2.

05 травня 2022 року відповідачем-2 прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу у зв`язку з не підтвердженням проживання в зоні гарантованого добровільного відселення. Так, у рішенні вказано, що позивачем надано рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 21 лютого 2022 року по справі № 556/2552/21 про встановлення факту проживання в селі Єльне Рокитнівського району Рівненської області з 23 квітня 1084 року по 01 липня 1986 року, з 05 травня 1988 року по 12 грудня 1989 року, проте не зобов`язано управління Пенсійного фонду України призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку.

Не погоджуючись з бездіяльністю щодо призначення йому пенсії та вважаючи її протиправною, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Докази відхилені судом та мотиви їх відхилення.

Суд не відхиляє докази подані учасниками справи. Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та оцінка аргументів сторін.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796).

Згідно зі статтею 49 Закону № 796, пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 55 Закону № 796 визначені умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Так, пунктом другим частини першої вказаної статті передбачено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання або роботи, але не більше 6 років.

Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

З аналізу наведеної норми вбачається, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які постійно проживали чи працювали у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993 року не менше 3 років, при цьому початкова величина зниження пенсійного віку на 3 роки встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії (26 квітня 1986 року) по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Аналогічний правовий висновок міститися у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року справі № 556/1153/17 та від 11 квітня 2018 року по справі № 565/1829/17 та враховується при вирішенні цієї справи в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, згідно з якою при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Так, матеріалами справи підтверджено, що позивач 25 березня 2022 року звернувся до відповідача-1 з заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку згідно із статтею 55 Закону № 796.

Згідно з довідкою Томашгородської сільської ради № 1595 від 26 жовтня 2020 року, позивач постійно проживав та був зареєстрований в селі Єльне Рокитнівського району Рівненської області з 01 липня 1986 року по 04 травня 1988 року.

Крім того, рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 21 лютого 2022 року по справі № 556/2552/21, яке набрало законної сили 24 березня 2022 року, встановлений факт проживання позивача в селі Єльне Рокитнівського району Рівненської області з 23 квітня 1986 року по 01 липня 1986 року та з 05 травня 1988 року по 12 грудня 1989 року.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене, з урахуванням вимог частини четвертої статті 78 КАС України, факт проживання позивача в селі Єльне Рокитнівського району Рівненської області з 23 квітня 1986 року по 01 липня 1986 року та з 05 травня 1988 року по 12 грудня 1989 року додаткового доказування не потребує.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року № 106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи", село Єльне Рокитнівського району Рівненської області відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Оскільки позивач проживав в зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії (26 квітня 1986 року) по 01 липня 1986 року, то він має право на встановлення початкової величини зниження пенсійного віку в розмірі 3 роки.

Разом з тим, загальний строк проживання позивача в селі Єльне Рокитнівського району Рівненської області з 23 квітня 1986 року по 01 липня 1986 року та з 05 травня 1988 року по 12 грудня 1989 року становить 1 рік 9 місяців 12 днів, у зв`язку з чим позивач не набув права на додаткове зниження пенсійного віку ще на один рік.

При цьому, суд наголошує, що в ході судового розгляду позивачем не було надано та судом не здобуто жодних доказів на підтвердження факту проживання в зоні гарантованого добровільного відселення протягом періоду, що дає право на зниження пенсійного віку більше ніж на 3 роки.

Проте, суд повторює, що за змістом абзацу 1 частини першої статті 55 Закону № 796 особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно зі статтею 26 Закону № 1058, загальний пенсійний вік становить 60 років, а тому з врахуванням права позивача на зменшення пенсійного віку на 3 роки, пільгова пенсія могла бути призначена йому після досягнення віку 57 років.

Разом з тим, станом на день звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, останній досягнув віку 56 років та, відповідно, ще не набув права на призначення такого виду пенсії.

Висновки суду.

Судом встановлено, що, відмовляючи позивачу в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону № 796, відповідачі діяли в межах повноважень та у спосіб, встановленні Конституцією та законами України.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду адміністративної справи відповідачі виконали процесуальний обов`язок доказування та підтвердили повну правомірність своїх дій, натомість позивачем не доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 03 листопада 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7,м.Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7,м.Вінниця,Вінницька область,21028, ЄДРПОУ/РНОКПП 13322403)

Суддя О.В. Поліщук