Справа № 760/5876/22
Суддя: Кушнір С. І.
Дата ухвалення: 2022-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №760/5876/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.,

при секретарі - Федоренко Д.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області Петрова Дмитра Васильовича, Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області, третя особа: головний спеціаліст Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області Савченко Марія Володимировича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в травні 2022 р. звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить:

визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Петрова Д.В. серії ПНМКМ №010442 від 12.05.2022 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу та судовий збір.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 12.05.2022 р. Головним спеціалістом ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Савченко М.В., відносно нього було складено протокол серії ПНМКМ № 010442, відповідно якого позивач начебто порушив порядок надання житла громадянці Білорусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває з порушенням правил перебування. Місце скоєння правопорушення: АДРЕСА_1 .

Крім того зазначив, що із протоколу, друкованими літерами було заповнено пояснення позивача про те, що він не знав що, громадянка Білорусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на території України з порушенням правил перебування, але дана обставина не була об`єктивно перевірена, оцінена та не взята до уваги.

Позивач пояснював, що громадянка Республіки Білорусь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 прибула до України, м. Київ, через ПП «Бориспіль» з приватною метою, що підтверджується відміткою в паспорті про прибуття в Україну на сторінці 3 паспорту, в якості його нареченої та була зареєстрована за адресою позивача у встановленому законом порядку, що вбачається із копії паспорту громадянки Білорусі ОСОБА_3

18.10.2021 з підстав її територіального походження громадянка Республіки Білорусь ОСОБА_3 подала документи для отримання дозволу на імміграцію в порядку передбаченому пунктом 3 частини третьої статті 4 ЗУ "Про імміграцію", так як має право на набуття громадянства України за територіальним походженням, а саме народилась у м. Умань Черкаської області Україна, що підтверджується відміткою в її паспорті.

В паспорті ОСОБА_3 стоїть відмітка ЦМУ ДМС у м. Києві від 27.10.2021 р. про продовження терміну перебування в Україні до 25.04.2022 р. в якій вказано адресу проживання ОСОБА_3 - АДРЕСА_2 . Тобто, позивач надав житло ОСОБА_3 на законних підставах, а не в порушення встановлених правил перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні, як це передбачає диспозиція статті 206 КУпАП України.

При цьому, позивач у своїх поясненнях вказував, що з 08.03.2022 р. у зв`язку з воєнним станом запровадженим в Україні, який пов`язаний з агресією російської федерації проти України з 24.02.2022 р., він вступив до лав територіальної оборони Київської області та до 11.05.2022 р. перебував на службі у Київській області, отже не міг впливати на ситуацію за своєю адресою у період з 08.03.2022р. по 12.05.2022р.

Вважає, що його дії не містять складу адміністративного правопорушення, так як житло для ОСОБА_3 було надано в період її легального перебування, а у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Позивач також звернув увагу суду, що при складанні протоколу йому не було запропоновано скористатись правовою допомогою, забороняючи в самому протоколі дописувати пояснення рукою у відповідній графі, не було взято до уваги пояснення складені на окремому аркуші, при цьому знищили вже складений примірник протоколу, в якому позивач написав свої пояснення, не надали позивачу його примірник протоколу, а надали проект протоколу, тобто не підписаний посадовою особою, про що свідчить копія даного протоколу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 25.05.2022 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Ухвалою суду від 30.05.2022 р., відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області Петрова Дмитра Васильовича, треті особи: головний спеціаліст Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області Савченко Марія Володимировича, Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Визначено відповідачу та третім особам строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 162 КАС України, - 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Позивачу роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 163 КАС України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов.

Ухвалою суду від 01.07.2022 по справі залучено в якості співвідповідача Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву, однак відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань, тому відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Судом встановлено, що 12.05.2022 р. головним спеціалістом Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області Савченко М.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення, серії ПНМКМ №010442 за ст. 206 КУпАП відносно громадянина України ОСОБА_1

12.05.2022 р., заступником начальника Центрального міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, ЦМУ Петровим Д.В. складено постанову ПН МКМ № 010420 про притягнення громадянина України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 206 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що 12.05.2022 року о об 14-00 год. за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який порушив порядок надання житла громадянці Білорусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебувала з порушенням правил перебування.

Стаття 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та ін.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частин першої, другої статті 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Згідно з пунктом 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 №150, Іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території:

1) протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи в разі в`їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України;

2) не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС;

3) на період дії візи, але не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду за візою, оформленою до 11.09.2011.

Пунктами 5, 7 згаданого Порядку строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, паспортні документи або документи, що підтверджують особу без громадянства, яких зареєстровано посадовою особою Держприкордонслужби, продовжується територіальними органами або підрозділами ДМС.

Рішення про продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України понад встановлені цим Порядком строки приймається керівником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником у разі подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України та наявності підстав, які не дають змоги виїхати з України, відповідно до статті 22 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", а також Головою ДМС або його заступником в інших випадках за умови подання підтверджувальних документів.

Згідно положень ст. 206 КУпАП, надання громадянами іноземцям та особам без громадянства житла, транспортних засобів, сприяння їх незаконній реєстрації, оформленню документів на проживання чи навчання, прийняттю на роботу, а також надання інших послуг на порушення встановлених правил перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні і правил транзитного проїзду їх через територію України, якщо ці дії безпосередньо не пов`язані із незаконним переправленням осіб через державний кордон України, тягнуть за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач стверджує, що громадянка Білорусі ОСОБА_3 , 11.05.2021 прибула до України, до м.Києва з приватною метою, в якості його нареченої та була зареєстрована за адресою Позивача у встановленому законом порядку. 18.10.2021 з підстав її територіального походження громадянка Білорусі ОСОБА_3 подала документи для отримання дозволу на імміграцію в порядку передбаченому пунктом 3 частини третьої статті 4 ЗУ "Про імміграцію", так як має право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Згідно з пунктом 8 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 №150 встановлено процедуру звернення іноземця та особи громадянства для продовження строку перебування на території України, якою передбачено, що документи про продовження строку перебування в Україні оформляються на підставі письмових звернень іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України.

Крім того, стороною позивача надано довідку від 26.05.2022 року №445, як доказ того, що приймаюча сторона, позивач ОСОБА_1 , з 10 березня 2022 року здійснював охорону громадського порядку та виконував завдання ДФ ПТГ №1, утвореного згідно Закону України «Про основи національного спротиву» на території Жукинського старостинського округу.

Таким чином, у позивача були відсутні можливості вчасно звернутися з заявою про продовження строку перебування на території України у вказаний період в умовах воєнного стану.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2022 р. у справі № 755/4068/22, визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення від 12.05.2022 р. відносно громадянки республіки Білорусь ОСОБА_3 , за ст.203 КУпАП України та закритто справу про адміністративне правопорушення.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Кодексом України про адміністративні правопорушення закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. У сукупності ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб.

Статтею 268 КУпАП встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема: особа має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права; справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За вимогами ст. ст. 245, 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, з урахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Представником відповідача, не додано доказів, які підтверджують, наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 206 КУпАП та порушення останнім порядку надання житла іноземцю.

Таким чином, при вирішені питання про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, винесена відповідачем постанова розглядається як доказ у сукупності з іншими доказами (пояснення особи, яка притягається до відповідальності, свідків, висновки експерта, речові докази, фотоматеріали, протоколом про адміністративне правопорушення т. і.), тому не може виступати єдиним доказом, на основі якого встановлюється наявність адміністративного правопорушення.

Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постанові від 30.05.2018 року по справі № 337/3389/16-а (адміністративне провадження № К/9901/29775/18), встановлено наступне, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень. В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

При складені протоколу про адміністративне правопорушення головним спеціалістом ЦМУ ДМС України в м. Києві та Київській області Савченко М.В., зазначено, що позивач порушив порядок надання житла громадянка Білорусі ОСОБА_3 . При цьому, в протоколі не зазначено яке саме житло було надано позивачем, адреса та якими доказами підтверджується факт надання такого житла.

При цьому, судом встановлено, що громадянка Білорусі ОСОБА_3 має документ на право проживання в Україні, однак термін дії його закінчився.

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 , не містяться ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 206 КУпАП.

Згідно із положеннями ст. ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 4 ст. 90 КАС України, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 139 КАС України, з Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн.

Враховуючи наведене та керуючись Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення Державною міграційною службою України, ст. ст. 2, 5, 6-11, 13-15, 72-79, 90, 241-246, 268-271, 288 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до заступника начальника Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області Петрова Дмитра Васильовича, Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області, третя особа: головний спеціаліст Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області Савченко Марія Володимировича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення ПН МКМ №10420 від 12 травня 2022 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 206 КУпАП., та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 гривень.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ст. 206 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області (, адреса: м. Київ, вул. Березняківська, 4-А) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кушнір С.І.