Справа № 320/334/22
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2022-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2022 року Київ № 320/334/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі Відповідач, ГУ ПФУ України у Київській області), в якій просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області № 14050-22581/Г-02/8-1000/21 від 23.12.2021 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 , як судді Бородянського районного суду в Київській області у відставці, щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки № 485 вих. від 11 вересня 2020 року, виданої ТУ ДСА України в Київській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 , щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 88 % суддівської винагороди, визначеної у довідці № 485 вих. від 11 вересня 2020 року, виданої ТУ ДСА України в Київській області, в якій зазначена суддівська винагорода в розмірі 107 202, 00 грн, починаючи з 14 вересня 2020 року без обмеження граничним розміром, з урахуванням фактично проведених виплат.

Ухвалою від 18.01.2022 суд залишив позовну заяву без руху, зазначивши її недоліки, спосіб і строк для їх усунення. Позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.

Ухвалою від 27.05.2022 суд відкрив провадження в адміністративній справі, визначивши її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач зазначив, що відмова Відповідача у здійсненні йому перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді з 58 % на 88 % є протиправною, оскільки суперечить положенням діючого законодавства у сфері судоустрою та порушує право Позивача на належний рівень матеріального забезпечення після виходу у відставку, яке має бути поновлено у заявлений ним спосіб.

Представник Відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки Відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглянувши позовну заяву, відзив на позовну заяву, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив таке.

Як випливає з матеріалів справи, Указом Президента України від 09.01.1996 № 39/96 "Про призначення суддів" Позивач був призначений суддею Бородянського районного суду Київської області (том 1, а.с. 20).

Постановою Верховної Ради України від 22.02.2001 № 2286-ІІІ Позивача було обрано суддею Бородянського районного суду Київської області безстроково (том 1, а.с. 22).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 01.09.2020 № 2526/0/15-20 Позивача звільнено з посади судді Бородянського районного суду Київської області у зв`язку з поданням заяви про відставку (том 1, а.с. 15). Кваліфікаційне оцінювання Позивач не проходив.

Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Київській області Позивачу була видана довідка від 11.09.2020 № 485 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до якої, станом на 07.09.2020 суддівська винагорода Позивача, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 107 202, 00 грн (том 1, а.с. 12).

Позивач звертався до Відповідача з проханням провести перерахунок призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 88 відсотків суддівської винагороди.

Листом від 23.12.2021 вих. № 14050-22581/Г-02/8-1000/21 (том 1, а.с. 13-14) ГУ ПФУ України у Київській області повідомило Позивача про те, що за інформацією відділу перерахунку пенсій № 3 управління пенсійного забезпечення, відповідно до пункту 3 статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2 % грошового утримання судді. За матеріалами пенсійної справи загальний страховий стаж становить 37 років 11 місяців 18 днів, з них стаж судді становить 24 роки 07 місяців 1 день. За 20 років роботи на посаді судді 50 % суддівської винагороди судді, за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років 8 % (4 роки х 2 %). Загальний процент розрахунку пенсії від заробітку відповідно до статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII становить 58 %. Розмір заробітку для обчислення щомісячного довічного грошового утримання згідно з довідкою від 11.09.2020 № 485 становить 107 202, 00 грн. Отже розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 62 177, 16 грн (58 %). Розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці розраховано на підставі документів, які містяться в матеріалах пенсійної справи та відповідно до чинного законодавства.

Вважаючи наведене рішення Відповідача протиправними, Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На момент виходу Позивача у відставку (вересень 2020 року), організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначав Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016№ 1402-VIII (далі Закон № 1402-VIII).

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини п`ятої статті 48 Закону № 1402-VIIIсуддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Незалежність судді забезпечується, зокрема, правом судді на відставку.

Згідно з статтею 116 Закону № 1402-VIII суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Суддя має право у будь-який час перебування на посаді незалежно від мотивів подати заяву про звільнення з посади за власним бажанням.

Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею до Вищої ради правосуддя, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви ухвалює рішення про звільнення судді з посади.

Суддя здійснює свої повноваження до ухвалення рішення про його звільнення.

За суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Відповідно до статті 142 Закону № 1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

У свою чергу, відповідно до частин другої, третьої, п`ятої, сьомої, восьмої статті 135 Закону № 1402-VIII суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Суддям виплачується щомісячна доплата за науковий ступінь кандидата (доктора філософії) або доктора наук із відповідної спеціальності в розмірі відповідно 15 і 20 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.

Суддям виплачується щомісячна доплата за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, у розмірі залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "Цілком таємно", - 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "Таємно", - 5 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.

Разом з тим, пунктом 2 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 1402-VIII визначено визнати таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., № № 41-45, ст. 529; 2015 р., № № 18-20, ст. 132 із наступними змінами), крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

У свою чергу, пунктом 25"Прикінцевих та перехідних положень "Закону № 1402-VIII було закріплено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010№ 2453-VI(Відомості Верховної Ради України, 2010 р., № № 41-45, ст. 529; 2015 р., № № 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

За приписами статті 133 Закону № 2453-VI, суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Посадові оклади інших суддів встановлюються пропорційно до посадового окладу судді місцевого суду з коефіцієнтом: 1) судді апеляційного суду - 1,1; 2) судді вищого спеціалізованого суду - 1,2; 3) судді Верховного Суду України, судді Конституційного Суду України - 1,3.

Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Суддям Конституційного Суду України, які вперше призначені на посаду судді, виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі 5,5 відсотка за кожен рік роботи.

Суддям, які обіймають посади заступника голови суду, секретаря судової палати, секретаря пленуму вищого спеціалізованого суду, секретаря Пленуму Верховного Суду України, виплачується щомісячна доплата у розмірі 5 відсотків посадового окладу судді відповідного суду, голові суду - 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.

Суддям виплачується щомісячна доплата за науковий ступінь кандидата (доктора філософії) або доктора наук з відповідної спеціальності у розмірі відповідно 15 і 20 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.

Суддям виплачується щомісячна доплата за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, у розмірі залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "Цілком таємно", - 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "Таємно", - 5 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.

При цьому пунктом 24 "Прикінцевих та перехідних положень "Закону № 1402-VIII було встановлено, що розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить, з 1 січня 2020 року - для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Водночас досліджуючи поняття "щомісячне довічне грошове утримання судді", Конституційний суд України у мотивувальній частині рішення від 14.12.2011 № 18-рп/2011 вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов`язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці виплату одержують з Пенсійного фонду України за рахунок Державного бюджету, діючі судді - виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказав про неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

У рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у своїх рішеннях, а саме: від 24.06.1999 № 6-рп/99, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 01.12.2004 № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11.10.2005 № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18.06.2007 № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів), від 22.05.2008 № 10-рп/2008, а також у рішенні від 18.02.2020 № 2-р/2020.

Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII зі змінами.

Згідно з частиною першою статті 91 Закону України від 13.07.2017 № 2136-VIII "Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020 Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (у тому числі, залежно від проходження або не проходження кваліфікаційного оцінювання).

У свою чергу, матеріалами справи підтверджено, що щомісячне довічне грошове утримання Позивача розраховано та виплачується Відповідачем відповідно до статті 142 Закону № 1402-VIII у розмірі 58 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (відповідно до довідки ТУ ДСА України в Київській області від 11.09.2020 № 485), тобто на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому враховуючи наведені норми у взаємозв`язку з обставинами справи, зазначеними в описовій частині рішення, а також зважаючи на те, що Позивач вийшов у відставку у вересні 2020 року, а його щомісячне довічне грошове утримання розраховане Відповідачем на підставі довідки ТУ ДСА України в Київській області від 11.09.2020 № 485, щодо якої Позивач не заперечував (виходячи з розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді в сумі 107 202, 00 грн), суд не вбачає порушень прав Позивача.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 6, 7, 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позовної заяви відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Басай О.В.