Справа № 804/4420/16
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 804/4420/16

касаційне провадження № К/9901/27682/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Бившевої Л.І.,

суддів: Хохуляка В.В., Ханової Р.Ф.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного підприємства «Спецстройсистема» (далі - Підприємство, ПП «Спецстройсистема») на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2016 (суддя Верба І.О.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2016 (Головуючий суддя - Дадим Ю.М., судді - Уханенко С.А., Богданенко І.Ю.) у справі за позовом Приватного підприємства «Спецстройсистема» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - Управління) про визнання протиправним та скасування наказу про проведення перевірки,

УСТАНОВИВ:

У липні 2016 року Підприємство звернулось до суду із позовом до Управління, у якому просило скасувати наказ відповідача від 07.07.2016 №733 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «Спецстройсистема».

На обґрунтування зазначених позовних вимог Підприємство послалося на те, що наказ підписаний в.о. начальника Управління без наявності передбачених законом підстав, не відповідає жодному критерію платників податків для віднесення до високого, середнього чи незначного ступеня ризику, визначених Порядком формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 №524, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.06.2015 №751/27196 (далі - Порядок №524) та не містить безпосередніх виконавців проведення перевірки.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 18.08.2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2016, у задоволенні позову відмовив.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суди виходили з того, що приймаючи спірний наказ про проведення документальної планової виїзної перевірки Підприємства, Управління діяло в межах повноважень та у відповідності до вимог пункту 75.1 статті 75, пунктів 77.1, 77.2, 77.4 статті 77 ПК України та Порядку №524.

Підприємство оскаржило постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2016 до Вищого адміністративного суду України. У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування своїх вимог скаржник зазначає, що відповідачем порушено вимоги пунктів 3, 4 розділу ІІІ Порядку №524, оскільки Підприємство за результатами господарської діяльності не має неяких ризиків несплати до бюджету податків та зборів, обов`язкових платежів та не відноситься до платників податків та їх контрагентів, що використовують схеми мінімізації у розумінні норм чинного законодавства та Порядку №524.

Управління правом подання відзиву на касаційну скаргу не скористалось, що не перешкоджає розгляду справи у касаційному порядку.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 23.01.2017 відкрив касаційне провадження у цій справі та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 01.11.2022 прийняв касаційну скаргу Підприємства до провадження, визнав за можливе проведення попереднього розгляду справи і призначив попередній розгляд справи на 02.11.2022.

Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У справі, що розглядається, суди встановили, що Управлінням на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 пунктів 77.1, 77.4 статті 77 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та згідно із затвердженим ДПС України планом-графіком документальних перевірок на ІІІ квартал 2016 року, відповідачем прийнято наказ №733 від 07.07.2016 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «Спецстройсистема», яким призначено проведення документальної виїзної перевірки з 20.07.2016 тривалістю 10 робочих днів за період діяльності з 01.01.2013 по 31.03.2016.

На підставі вказаного наказу відповідачем складені повідомлення від 07.07.2016 №330 та направлення на перевірку від 19.07.2016 №3374, від 20.07.2016 №3382, які направлені на адресу позивача рекомендованим листом і отримані ним 11.07.2016 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Підприємством 19.07.2016 надано до Управління повідомлення, в якому зазначено про недопущення посадових осіб податкового органу до проведення планової виїзної перевірки у відповідності до абзацу 5 пункту 81.1 статті 81 ПК України, у зв`язку з порушенням вимог щодо оформлення наказу (відсутні законні підстави для включення підприємства до плану-графіку) та передачі питання правомірності наказу на вирішення суду.

20.07.2016 посадовими особами відповідача складено акт у присутності бухгалтера Підприємства ОСОБА_1 про недопуск посадових осіб до перевірки відповідно до статті 81 ПК України, у зв`язку з наданням наказу на проведення перевірки, що належним чином не оформлений та відсутні підстави для призначення планової виїзної перевірки.

Спірним питанням у даній справі є правомірність видання контролюючим органом наказу про проведення планової документальної перевірки та правомірність включення Підприємства до плану-графіку такої перевірки.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно із абзацами першим, другим підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Абзацом 1 пункту 77.1 статті 77 ПК України передбачено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Згідно з положеннями пунктів 77.4, 77.6 статті 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки. Допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється. При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Як встановили суди попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, Управлінням були дотримані зазначені вимоги ПК України.

Стосовно доводів Підприємства про порушення Управлінням вимог Порядку №524 Колегія суддів зазначає про наступне.

Порядком № 524 визначені критерії для визначення ступеню ризику, до якого віднесено платника податків.

Відповідно пункту 5 розділу І Порядку №524 затверджені плани-графіки є обов`язковими для виконання всіма підрозділами територіальних органів ДФС.

Відповідальність за якість формування плану-графіка та його коригування, у тому числі якість відбору платників до перевірок на підставі встановлених ризиків у їх діяльності, розрахунок періоду перевірки, термінів проведення перевірки, періодичності включення платників податків до плану-графіка, виконання інших вимог, передбачених законом, покладається на територіальний орган ДФС за основним місцем обліку платника податків.

Згідно пункту 1 розділу ІІІ Порядку №524 до розділу І плану-графіка включаються підприємства реального сектору економіки, які належать до кластерних об`єднань платників податків, та їх контрагенти, які використовують схеми мінімізації податкових зобов`язань та ухилення від оподаткування, провадять фінансово-господарську діяльність, повинні сплачувати податки та взяті на облік в контролюючих органах як платники податків за основним місцем обліку, або щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, або які знаходяться у стані зміни свого місцезнаходження.

При плануванні враховуються показники за результатами діяльності підприємств за попередній рік.

На підставі частини 1 розділу ІІІ Порядку №524 до критеріїв відбору платників податків-юридичних осіб високого ступеня ризику відносять, крім іншого, рівень сплати податку на прибуток нижчий за рівень сплати податку по відповідній галузі; рівень сплати податку на додану вартість нижчий за рівень сплати податку по відповідній галузі.

З аналізу норм Порядку №524 вбачається, що при відборі підприємства до плану-графіку враховується дохід такого підприємства, отриманий за відповідний рік.

Судовими інстанціями установлено, що згідно з податковою декларацією з податку на прибуток за 2015 рік від 26.02.2015 № сума валового доходу позивача за 2015 рік склала 97071585 грн. Згідно копії АІС «Управління документами» та критеріями ризикованості, встановлено, що рівень сплати податку на прибуток Підприємства нижче за рівень сплати податку по відповідній галузі - 0,4%, що включає в себе: податкову віддачу з податку на прибуток за 2015 рік - 0,04%; податкову віддачу з податку на прибуток по галузі за 2015 рік - 0,45%. Рівень сплати податку на додану вартість нижче за рівень сплати податку по відповідній галузі - 1,42%, що включає в себе: податкову віддачу з податку на додану вартість за 2015 рік - 0,01%; податкову віддачу з податку на додану вартість по галузі за 2015 рік - 1,43%.

Крім того, встановлено наявність ризику відносин з контрагентами, які знаходяться в розшуку, або ліквідовані, або визнані банкрутами, якщо сума операцій досягає понад 5 відсотків загального обсягу постачання.

Ураховуючи, що судами попередніх інстанцій установлено наявність ризиків, які відносяться до високого ступеня ризику, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про правомірність включення позивача до плану-графіка проведення документальних перевірок.

Підсумовуючи вищевикладене, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що податковий орган при прийнятті оскаржуваного наказу діяв на підставі, в порядку і у спосіб, передбачений законодавством.

Таким чином, доводи Підприємства, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків, наведених у судових рішеннях попередніх інстанцій, оскільки суди правильно застосували норми матеріального права до встановлених у справі правовідносин, а тому у задоволенні його касаційної скарги слід відмовити.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства «Спецстройсистема» залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2016 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіЛ.І. Бившева В.В. Хохуляк Р.Ф. Ханова