Справа № 120/4258/22
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 листопада 2022 р. Справа № 120/4258/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначила, що з 06 квітня 2012 року їй призначено пенсію відповідно до вимог статті 37 Закону України "Про державну службу", а з 01 травня 2020 року - пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Проте під час призначення пенсії з 01 травня 2020 року застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки.

Не погоджуючись із застосуванням такого показника середньої заробітної плати, позивачка звернулася до відповідача із заявою, у якій просила застосувати показник середньої заробітної плати в Україні за 2017-2019 роки відповідно до положень статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Проте листом від 27 травня 2022 року відповідач повідомив заявницю, що при обрахунку розміру пенсії за віком з 01 травня 2020 року застосовано проіндексований показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Позивачка вважає такі дії відповідача протиправними, у зв`язку із чим і звернулася з цим позовом до суду із вимогами визнати протиправними дії щодо відмови у перерахунку пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати за 2017-2019 роки, а також зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01 травня 2020 року із застосуванням середньої заробітної плати за 2017-2019 роки відповідно до частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою від 06 червня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі, задоволено клопотання позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

13 червня 2022 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву. Такий обґрунтований тим, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та з 06 квітня 2012 року отримувала пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу". 01 травня 2020 року позивачка звернулася із заявою про проведення перерахунку пенсії шляхом переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". З 01 травня 2020 року Головним управлінням призначено їй пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Разом з тим, оскільки позивачка скористалася правом на призначення пенсії 06 квітня 2012 року та отримувала пенсію за віком відповідно приписів Закону України "Про державну службу", тому відсутні правові підстави для застосування середньої заробітної плати за 2017-2019 роки при переведенні позивачки на пенсію відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". За наведених обставин представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

З 06 квітня 2012 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу".

У 2020 році позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначило позивачці пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 30 квітня 2020 року.

Проте під час призначення пенсії пенсійний орган застосував показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки

Позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою, у якій просила обчислити призначену пенсію, застосувавши показник середньої заробітної плати по Україні за 2017-2019 роки, відповідно до положень статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а не за 2014-2016 роки, як це зробив відповідач.

Відповідач листом від 27 травня 2022 року повідомив заявницю, що при обрахунку розміру пенсії за віком з 01 травня 2020 року застосовано проіндексований показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, а тому підстави для застосування середньої заробітної плати по Україні за 2017-2019 роки відсутні.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 1 статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Разом із тим відповідно до частини 1 статті 10 цього ж Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За приписами частини 2 статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Водночас частиною 3 статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що частиною 3 статті 45 Закону № 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-IV. Однак, якщо мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Отже, враховуючи те, що позивачці з 06 квітня 2012 року призначено пенсію за віком відповідно до вимог статті 37 Закону України "Про державну службу", тому призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відбулося вперше 01 травня 2020 року.

Відтак відповідачеві при призначенні позивачці пенсії слід було врахувати середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2017-2019 роки, тобто показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом № 1058-IV.

Вирішуючи даний спір, суд враховує правову позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 428/450/17, згідно з якою, якщо особі, якій до досягнення загального пенсійного віку була призначена та виплачувалась пенсія іншого виду і на підставі іншого Закону, при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV у зв`язку із досягненням такого віку пенсія повинна обраховуватись на підставі положень статті 40 Закону № 1058-ІV як вперше призначена.

З огляду на викладене суд доходить висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у застосуванні при обчисленні розміру пенсії позивачки за віком з 30 квітня 2020 року показника середньої заробітної плати в Україні за 2017, 2018 та 2019 роки.

Водночас відсутні підстави для застосування при обчисленні пенсії позивачки середньої заробітної плати в Україні за 2017, 2018 та 2019 роки з 01 травня 2020 року, адже як слідує із матеріалів справи, пенсію відповідно до Закону № 1058-ІV їй вперше призначено 30 квітня 2020 року, а не 01 травня 2020 року, як про те зазначає позивачка.

З огляду на задоволення позовної вимоги в частині визнання протиправних дій пенсійного органу щодо відмови у застосуванні при обчисленні розміру пенсії позивачки за віком з 30 квітня 2020 року показника середньої заробітної плати по Україні за 2017, 2018 та 2019 роки, тому задоволенню підлягає і вимога щодо зобов`язання відповідача здійснити з 30 квітня 2020 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2017, 2018 та 2019 роки, врахувавши при цьому раніше виплачені суми пенсії.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачкою, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на те, що позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом сплачено судовий збір в розмірі 992,40 гривень, що підтверджується квитанцією від 31 травня 2022 року.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак з огляду на те, що позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом сплачено судовий збір в розмірі 992,40 гривень, а тому на користь позивача слід стягнути 496,20 гривень за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Визначаючись з приводу розміру судових витрат, які належить стягнути на користь позивача, суд зважає на те, що позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які співвідносяться між собою як основна та похідна, сплативши при цьому судовий збір в розмірі 992,40 гривень як за звернення до суду з позовом з однією немайновою вимогою.

А тому, задовольняючи позов частково, суд вважає, що половина від суми сплаченого судового збору і є пропорційною до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94,139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у застосуванні середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2017, 2018 та 2019 роки при обчисленні 30 квітня 2020 року розміру пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України здійснити з 30 квітня 2020 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2017, 2018 та 2019 роки, врахувавши при цьому раніше виплачені суми пенсії.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження: 21028, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13322403)

Повний текст рішення суду складено 01.11.2022

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович