Справа № 160/13122/22
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2022-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
29 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вчинити певні дії. а саме призначити пенсію за вислугу років на підставі пункту а частини 1 статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року (в редакції згідно з Законом України №1519-VІ від 24.03.2004 року), мені ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) з 15.11.2020 року (з дня направлення подання №9721) виходячи з вислуги років - 20 років 10 місяців 03 дні.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що він проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України та вислуга років в календарному обчисленні становить 16 років 04 місяці 16 днів, у пільговому - 20 років 10 місяців 03 дні (з урахуванням календарної).
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.05.2022 року (справа № 160/3852/22) позовні вимоги були задоволені частково: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 01.12.2021 р. № «Щодо відмови в призначення пенсії», яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України повторно розглянути подання Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з урахуванням висновків суду щодо застосування положень статті 17-1 Закону №2262-ХІ1 та постанови Кабінету Міністрів України від 17,07.1992 №393 «Про Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.05.2022 року по справі № 160/3852/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянуло подання Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, за результатами чого рішенням № від 08.07.2022 року повторно відмовило в призначенні пенсії на підставі пункту а частини 1 статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року (в ред. згідно Закону № 2171-ІІІ від 11.02.2001 року).

Вказує, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.05.2022 року по справі № 160/3852/22, при повторному розгляді матеріалів Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції для призначення ОСОБА_1 пенсії, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області можливість призначення пенсії розглядалась не згідно п.а ч.1 ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року (в редакції згідно з Законом України №2171-111 від 11.02.2001 року), а в редакції згідно Закону України №3668-УІ від 08 липня 2011 року, в якій зазначено: особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д ст. 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у ч. 3 ст. 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних років та 6 місяців і більше, згідно якої позивач дійсно не має права на пенсію оскільки звільнений зі служби після 01.10.2017 року. Зазначене підтверджується рішенням про відмову № 06027569 від 08.07.2022 року.

Однак, позивач вважає, що має право на пенсію за вислугу років згідно п. а ч. 1 ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року (в редакції згідно Закону України №2171-ІІІ від 11.02.2001 року), тобто на момент прийняття його на службу в органи ДКВС України.

Таким чином, позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо не призначення йому пенсії, звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Зазначеною ухвалою також встановлено відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалу суду разом з позовною заявою та доданими до неї документами отримано представником відповідача 19.09.2022 року, що підтверджується його розпискою. Проте, відповідач у встановлений судом строк не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України з 15.08.2001 року по 31.12.2017 року.

Відповідно до витягу з наказу Державної установи Софіївська виправна колонія (№ 45) Міністерства юстиції України від 10.11.2021 р. № 327/ОС вислуга років ОСОБА_1 станом на 31 грудня 2017 року становить:

-у календарному обчисленні 16 років 04 місяці 16 днів;

-у пільговому обчисленні 20 років 10 місяців 03 дні.

15.11.2021 року Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції звернулось до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з поданням про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі пункту а ч. 1 ст. 12 Закону України від 09.04.1992р. № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

01.12.2021 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянуто подання Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років та винесено рішення № Щодо відмови в призначенні пенсії.

В рішенні № від 01.12.2021 року зазначено наступне:

Відповідно до пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

ОСОБА_1 звільнений зі служби 31 грудня 2017 року.

За даними подання про призначення пенсії за вислугу років календарна вислуга років складає 16 років 04 місяців 16 днів, але відповідно до норм Закону для призначення пенсії необхідна календарна вислуга 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Враховуючи викладене, підстави для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб ОСОБА_1 відсутні.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 травня 2022 року у справі 160/3852/22 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 01.12.2021 року № «Щодо відмови в призначення пенсії», яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України повторно розглянути подання Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з урахуванням висновків суду щодо застосування положень статті 17-1 Закону №2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

Дане рішення набрало законної сили 03 червня 2022 року.

На виконання рішення суду від 04.05.2022 у справі № 160/3852/22 Головним управлінням повторно розглянуто подання Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України про призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262 та прийнято рішення від 08.07.2022 року № «Щодо відмови в призначенні пенсії».

У вказаному рішенні, зокрема, зазначено наступне.

Відповідно до пункту а статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д" ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону) незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

За даними наданих документів (подання від 15.11.2021 №9721, розрахунку вислуги років) ОСОБА_1 звільнений зі служби 31 грудня 2017 року з вислугою років у календарному обчисленні 16 років 04 місяців 16 днів та у пільговому обчисленні 20 років 10 місяців 03 дні, але відповідно до норм Закону для призначення пенсії необхідна календарна вислуга 23 календарних роки та 6 місяців і більше

Також, враховуючи ст. 17, 17-1 Закону № 2262-ХІІ на момент звільнення у ОСОБА_1 відсутня необхідна календарна вислуга років, в тому числі і в пільговому обчисленні.

Виходячи з вищевикладеного, підстави для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб ОСОБА_1 відсутні.

Вважаючи такі дії відповідача щодо не призначення пенсії протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Положеннями ст. 4 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ встановлено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби. При цьому всі види грошового забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських враховуються нарівні із заробітною платою робітників і службовців.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до ст.12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

В ч. 1 ст. 17 Закону №2262-ХІІ наведений вичерпний перелік видів служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначенні пенсії, зокрема, статтями 17 та 17-1 Закону №2262-ХІІ визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом.

Так, пунктами "а", "з", "й" абзацу 1 статті 17 Закону №2262-ХІІ визначено, що особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б - д статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: військова служба; військова служба у збройних силах, органах внутрішніх справ, Національній поліції, органах державної безпеки держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав та інших військових формуваннях, створених законодавчими органами цих держав, Об`єднаних Збройних Силах Співдружності Незалежних Держав. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється в порядку, встановленому законодавством держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, на території яких військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, проходили військову службу, службу в органах внутрішніх справ, Національній поліції, органах державної безпеки, якщо інше не встановлено відповідними міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; служба у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

В силу положень статті 17-1 Закону України № 2262-ХІІ, порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб затверджено постанову Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 Про Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (надалі Постанова №393).

Отже, Законом №2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Відповідно абзацу 6 підп. "а" п. 3 Постанови №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, а саме особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті "г" статті 1-2 такого Закону зараховується на пільгових умовах один місяць служби за сорок днів: особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системи, які проходять службу у виправно-трудових установах, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціальних приймальниках для осіб, підданих адміністративному арешту, підрозділах конвойної служби міліції, та військовослужбовцям постійного складу, які проходять службу у дисциплінарних частинах, за переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством оборони; зокрема, час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.

В загальному підрахунку вислуга років позивача у пільговому обчисленні (з урахуванням календарної) складає 20 років 10 місяців 03 дні, що підтверджується витягом з наказу в.о. начальника установи підполковника внутрішньої служби Державної установи Софіївська виправна колонія (№45) Міністерства юстиції України від 10.11.2021р. № 327/ОС.

Згідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За висновками Верховного Суду у постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу, є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

В постанові від 14.04.2021 у справі №480/4241/18 Верховний Суд дійшов висновку, що передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 480/4241/18 вказав, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку обчислення вислуги років, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393.

Верховний Суд зазначив, що вирішуючи цю справу, урахував висновок Верховного Суду у справі № 805/3923/18-а про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу, є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави та може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема постановою № 393.

Щодо календарної вислуги років висновки Верховного Суду обґрунтовано тим, що Закон № 2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність в особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). Водночас наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі № 2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу всіх календарних днів (365), що в такому разі й буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в ч. 4 ст. 17 цього Закону, щодо можливості врахування під час призначення пенсії тільки повних років вислуги.

Отже, передбачена Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

У свою чергу передбачені статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають у пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

Водночас таке зарахування не є самостійним видом вислуги й не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ.

Виходячи з вищенаведеного, пільгове обчислення вислуги років та пільгових умов призначення пенсії для визначених законом осіб у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, встановлено статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ та передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393.

Таким чином, застосування відповідачем лише положень пункту "а" ч. 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ при обрахунку вислуги років для призначення пенсії позивачу, без врахування положень статті 17-1 Закону №2262-ХІІ є неправомірним та таким, що порушує встановлені гарантії його прав на пільгове пенсійне забезпечення.

Разом з цим, відповідно до пункту а ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 Закону № 2262-ХІІ (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи витягу з наказу від 29.12.2017 року № 233/ОС-17 позивача звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України про Національну поліцію (за власним бажанням) з 31 грудня 2017 року.

У вказаному наказі зазначено, що вислуга років станом на 31 грудня 2017 становить: у календарному обчисленні - 16 (шістнадцять) років 04 (чотири) місяці 16 (шістнадцять) днів, у пільговому обчисленні - 21 (двадцять один) рік 10 (десять) місяців 01 (один) день.

При вирішенні даного спору суд враховує, що призначення пенсії здійснюється за положеннями закону чинного на час звернення особи про призначення пенсії.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на момент звільнення у позивача відсутня необхідна як календарна вислуга років, так і вислуга років у пільговому обчисленні.

Тобто, на день звільнення позивач не мав вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше, як передбачено пунктом а ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, в редакції Закону України №3668-УІ від 08 липня 2011 року, що виключає можливість призначення пенсії.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник