Справа № 460/22290/22
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2022-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2022 року м. Рівне №460/22290/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), у якому просить суд:

визнати протиправною відмову відповідача у призначенні та виплаті позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка призначається вперше, із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019, 2020 та 2021 роки;

зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу з 19.06.2022 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виходячи із заробітної плати за період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року та з застосуванням середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2019, 2020 та 2021 роки відповідно до частин першої та другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній з 01.06.2022).

Стислий виклад позицій сторін.

В обґрунтування позову зазначено, що бездіяльність відповідача щодо не застосування відповідно до частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення цього виду пенсії, а саме: за 2019-2021 роки станом на дату призначення пенсії є протиправними. З підстав наведених у позовній заяві, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

09.09.2022 через відділ документального забезпечення суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що бажаний позивачем показник середньої заробітної плати за три календарні роки застосовується лише при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за умови якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжила працювати. Зауважив, що позивачу для обчислення пенсії враховано показник середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки (3764,40 грн.), Вказав, що позивачем вже реалізоване право на призначення пенсії за віком, а тому перехід на інший вид пенсії є переведенням, а не призначенням пенсії вперше. З наведених у відзиві підстав, просить суд відмовити у задоволенні позову.

Заяви, клопотання учасників справи.

Заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору до суду не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 29.07.2022 відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та з 25.08.2009 отримувала пенсію на умовах Закону України «Про державну службу».

На звернення позивача від 19.06.2022 щодо призначення пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення цього виду пенсії 2019-2021 роки, листом від 13.07.2022 за № 10114-9712/М-02/8-1700/22 відповідач повідомив позивача, що переводити її на пенсію за віком на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є недоцільно, оскільки розмір обчисленої пенсії, яка виплачується на даний час відповідно до Закону України «Про державну службу» є більшим, ніж розрахований розмір пенсії за віком на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, зі змісту листа відповідача вбачається, що при обчисленні розміру пенсії позивача за віком на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ним застосовано середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, яка враховується при переведенні на інший вид пенсії, а не за 2019, 2020 та 2021 роки, як цього вимагає чинне законодавство при призначенні пенсії за віком вперше. Окрім цього, відповідачем враховано для визначення розміру коефіцієнту заробітної плати зарплату позивача за період до липня 2000 року.

Вважаючи таку відмову відповідача щодо обчислення пенсії на вказаних нею у заяві від 19.06.2022 умовах протиправною, позивач звернувся до суду з адмінівстративним позовом.

Докази відхилені судом та мотиви їх відхилення

Суд не відхиляє докази подані учасниками справи. Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та оцінка аргументів сторін.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 44 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Проте, положеннями статті 9 Закону № 1058-IV не передбачено такого виду пенсії, як пенсія службовцю органу місцевого самоврядування.

Згідно з частиною восьмою статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції, чинній станом на дату мого виходу на пенсію 25.08.2009) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Порядок призначення пенсії державним службовцям станом на 25.08.2009 був визначений статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ) та передбачав, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Виходячи з системного аналізу норм Закону № 1058-IV та Закону № 3723-ХІІ, виплата пенсії за віком згідно із Законом України «Про державну службу», не входить до правового регулювання цього Закону № 1058-IV, а регулюється виключно Законом України «Про державну службу», оскільки є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб.

У частині першій статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону № 1058 передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-IV, однак у випадку із моєю заявою мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Станом на день звернення позивача із заявою про призначення пенсії за віком вона повністю відповідала вимогам, встановленим ст. 26 Закону № 1058-IV, зокрема досягнула віку та мала визначений мінімальний стаж.

Як зазначив відповідач у своїй відповіді на заяву про призначення пенсії від 19.06.2022, у зв`язку з переведенням позивача на пенсію за віком на підставі Закону № 1058-IV, ним застосовується показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, тобто за 2014-2016 роки.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, з огляду на викладене, при обрахунку пенсії за віком, яка призначається позивачу вперше, відповідно до вимог ст. 40 Закону №1058-IV підлягає застосуванню показник середньої заробітної плати працівників в галузі економіки України за три календарні роки, що передують року відповідного призначення такої пенсії, тобто за 2019, 2020, 2021 роки.

За результатами аналізу положень ч. 1 ст. 9, ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 45, Закону № 1058-IV, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що Верховний Суд України у постанові від 29.11.2016 у справі № 133/476/15-а обґрунтовано зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV.

Великою Палатою Верховного Суду визначено, що частиною 3 ст. 45 Закону № 1058-IV дійсно встановлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Тому показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-IV. Однак, у випадку призначення іншої пенсії за іншим законом має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 31.03.2015 у справі № 21-612а14, від 09.06.2015 у справі № 21-550а14, Верховного Суду від 22.01.2019 по справі № 577/2457/17, від 16.06.2020 у справі № 127/7522/17, від 23.10.2020 у справі № 528/196/17, від 04.02.2021 у справі № 509/3080/16-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-IV, я звернулася вперше.

Отже, у випадку спірних правовідносин мало місце перехід з пенсії, передбаченої Законом України «Про державну службу», на пенсію, передбачену Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (тобто призначення пенсії за віком вперше), а не переведення з одного виду пенсії на інший вид в межах одного закону.

За таких обставин, пенсійний орган зобов`язаний був при обчисленні розміру пенсії за віком у 2022 році враховувати показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - за 2019, 2020, 2021 роки.

Таким чином, відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні та виплаті вперше пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019, 2020 та 2021 роки.

Окрім цього, із наявного у справі розрахунку заробітної плати вбачається, що розмір пенсії з 01.07.2022 обчислений виходячи із заробітної плати позивача за період роботи з 01.07.1995 по 30.06.2000 на підставі наявної довідки про заробітну плату та за період з 01.07.2000 за даними системи персоніфікованого обліку.

Проте, ч. 2 ст. Закону № 1058-IV (в редакції, станом на дату призначення позивачу пенсії за віком вперше) визначає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Таким чином, заробітна плата за період по 30 червня 2000 року може бути взята для обчислення розміру пенсії особи лише за її бажанням та згодою.

Із наявних у справі розрахунку коефіцієнтів заробітної плати вбачається, що коефіцієнт заробітної плати за період з 01.07.1995 по 30.06.2000 є меншим, ніж обчислений на підставі даних системи персоніфікованого обліку коефіцієнт заробітної плати з 01.07.2000.

Так, рішенням від 12.07.2022 № 27 визначено коефіцієнт заробітної плати позивача « 1,38748» (з урахуванням зарплати з 01.07.1995 по 30.06.2000 та з 01.07.2000), а рішенням від 13.07.2022 № 27 визначено коефіцієнт заробітної плати позивача « 1,50862» (з урахуванням зарплати виключно за період з 01.07.2000).

Відтак, суд констатує, що бажання обчислити з 01.07.2021 пенсію з урахуванням заробітної плати до 01.07.2000 позивач не висловлювала, оскільки така заробітна плата для неї є невигідною.

Тому суд приходить до висновку, що відповідач протиправно та без згоди позивача обчислив розмір її пенсії за віком з 01.07.2022 з урахуванням заробітної плати за період з 01.07.1995 по 30.06.2000 на підставі довідки про зарплату, врахування якої знижує основний розмір її пенсії.

У зв`язку з наведеним, поведінка відповідача у цій частині правовідносин також є протиправною та суперечить положенням чинного законодавства.

Суд вважає, що належним способом відновлення порушених прав та інтересів ОСОБА_1 буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області призначити та виплатити останній з 19.06.2022 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка призначається вперше, виходячи із заробітної плати за період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року та із застосуванням середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2019, 2020 та 2021 роки відповідно до частин першої та другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній 01.06.2022).

Порушені права та інтереси позивача.

Протиправні дії відповідача щодо неправильного обчислення пенсії призвели до неотримання позивачем пенсії у повному обсязі, що порушило її законні права та інтереси.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду адміністративної справи відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування та не підтвердив правомірності своїх дій, натомість позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги, а тому позов належить задовольнити повністю.

Судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України суд присуджує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 794,00 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області у призначенні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка призначається вперше, із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019, 2020 та 2021 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області призначити та виплатити ОСОБА_1 з 19.06.2022 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виходячи із заробітної плати за період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року та з застосуванням середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2019, 2020 та 2021 роки відповідно до частин першої та другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній з 01.06.2022).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір в сумі 794,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 04 листопада 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул.Короленка, 7,м.Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя О.В. Поліщук