Справа № 607/14676/22
Суддя: Кунець Н. Р.
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2022 Справа №607/14676/22

Провадження №2-а/607/442/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., ознайомившись із матеріалами позовної заяви Тернопільського науково дослідного експертно криміналістичного центру МВС України в особі директора Шрамка Олександра Михайловича до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

24.10.2022 позивач Тернопільський науково дослідний експертно криміналістичний центру МВС України в особі директора Шрамка О.М. звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача Департаменту патрульної поліції, в якій просить: 1. визнати дії інспектора Департаменту патрульної поліції Шевлякової К.В. щодо складання постанови серії 2АВ № 00885998 від 06.08.2022 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу на суму 340,00 грн (триста сорок грн) за порушення пункту 12.9.(6) Правил дорожнього руху України про перевищення встановленого обмеження швидкості руху транспортного засобу Land Rover Freelander н.з. НОМЕР_1 на 23 км/год та Рішення капітана поліції Департаменту патрульної поліції Хісматуліної В. від 21.09.2022 щодо залишення постанови у справі про адміністративне правопорушення без змін, а скарги без задоволення такими, що суперечать чинному законодавству; 2. визнати незаконною та скасувати постанову серії 2АВ № 00885998 від 06.08.2022 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.10.2022 вказану позовну заяву залишено без руху та у відповідності до вимог ст. 169 КАС України надано позивачу десятиденний термін на усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови серії 2АВ № 00885998 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 06.08.2022, з обґрунтуванням поважності причин пропуску строку на звернення до суду з адміністративним позовом, із наданням доказів на підтвердження таких причин.

02.11.2022 судом зареєстровано заяву про збільшення позовних вимог викладених у позовній заяві від 24.10.2022 у справі № 607/14676/22, шляхом доповнення позовної заяви ще двома вимогами, а саме: визнати дії інспектора Департаменту патрульної поліції Кальченко В.Ю. щодо складання постанови серії 2АВ № 01344455 від 30.09.2022 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу на суму 340,00 грн (триста сорок грн) за порушення пункту 12.9.(6) Правил дорожнього руху України про перевищення встановленого обмеження швидкості руху транспортного засобу Land Rover Freelander н.з. НОМЕР_1 такими, що суперечать чинному законодавству; 2. визнати незаконною та скасувати постанову серії 2АВ № 00885998 від 06.08.2022 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України.

Також, 02.11.2022 судом зареєстровано заяву про поновлення строку звернення, в якій позивач просить поновити строки звернення до суду у справі про оскарження дій працівників Департаменту патрульної поліції пов`язані із накладенням адміністративного стягнення відповідально до постанови 2АВ №00885998 від 06.08.2022. В обґрунтування даної заяви позивач зазначає, що спірна постанова 31.08.2022 надійшла поштою за адресою його місця проживання, а тому оскільки постанова у справі про адміністративне правопорушення була направлена не на адресу місцезнаходження Тернопільського НДЕКЦ МВС, за яким транспортний засіб перебуває на тимчасовому обліку, а за адресою проживання фізичної особи, з метою повідомлення Департаменту патрульної поліції про відповідні обставини щодо вибуття транспортного засобу з володіння, відповідно до вимог ч.2 ст. 14 КУпАП 06.09.2022 ним на адресу Департаменту патрульної поліції було направлено заяву-повідомлення у якій було наведено докази того, що автомобіль Land Rover Freelander н.з. НОМЕР_1 ніколи у його володінні не перебував. Крім того, 06.09.2022 Тернопільським НДЕКЦ МВС також було направлений службовий лист у якому було наведено докази, що автомобіль Land Rover Freelander н.з. НОМЕР_1 , з 27.06.2022 після передачі його на спецмайданчик, вибув з володіння Тернопільського НДЕКЦ, а його місце його перебування не відоме. Відповідь на лист Тернопільського НДЕКЦ МВС, надійшла на адресу останніх 27.08.2022, а відповідь на лист позивача, останній отримав 28.10.2022. Позивач звертає увагу, що згідно ст. 14-1 КУпАП направленні листи не є актами оскарження постанови, а носять інформаційний характер та спрямовані на з`ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення, по якому винесено постанову. Відтак враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 14-1 КУпАП, на період з`ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення, а також те, що йому за незалежних від нього обставин до 28.10.2022 було невідомо про результати перевірки обставин та фактів викладених у листах, пов`язаних з винесенням постанови 2АВ № 00885998 від 06.08.2022, позивач просить заяву задовольнити.

Вирішуючи заяву позивача про збільшення позовних вимог, суд виходить із наступного:

За змістом принципу диспозитивності адміністративного судочинства, закріпленого у статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 статті 47 КАС України Крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У пунктах 6, 7 частини другої статті 44 КАС України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

У позовній заяві поданій позивачем 24.10.2022 заявлено дві позовні вимоги, зокрема:

1. визнати дії інспектора Департаменту патрульної поліції Шевлякової К.В. щодо складання постанови серії 2АВ № 00885998 від 06.08.2022 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу на суму 340,00 грн (триста сорок грн) за порушення пункту 12.9.(6) Правил дорожнього руху України про перевищення встановленого обмеження швидкості руху транспортного засобу Land Rover Freelander н.з. НОМЕР_1 на 23 км/год та Рішення капітана поліції Департаменту патрульної поліції Хісматуліної В. від 21.09.2022 щодо залишення постанови у справі про адміністративне правопорушення без змін, а скарги без задоволення такими, що суперечать чинному законодавству;

2. визнати незаконною та скасувати постанову серії 2АВ № 00885998 від 06.08.2022 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України.

Відповідно до заяви про збільшення позовних вимог позивач заявив дві нові вимоги, зокрема: визнати дії інспектора Департаменту патрульної поліції Кальченко В.Ю. щодо складання постанови серії 2АВ № 01344455 від 30.09.2022 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу на суму 340,00 грн (триста сорок грн) за порушення пункту 12.9.(6) Правил дорожнього руху України про перевищення встановленого обмеження швидкості руху транспортного засобу Land Rover Freelander н.з. НОМЕР_1 такими, що суперечать чинному законодавству; 2. визнати незаконною та скасувати постанову серії 2АВ № 00885998 від 06.08.2022 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України.

При цьому як вбачається із змісту мотивувальної частини заяви про збільшення позовних вимог, у ній зазначаються підстави для скасування постанови серії 2АВ № 01344455 від 30.09.2022.

Таким чином у поданій позивачем заяві про збільшення позовних вимог позовні вимоги не збільшено, а заявлено дві нові позовні вимоги, які стосуються постанови серії 2АВ № 01344455 від 30.09.2022, які не були зазначені у тексті позовної заяви поданій суд 24.10.2022.

Заявлення нових вимог є фактично новим позовом, що може бути предметом розгляду в іншій справі.

На підставі викладеного, суд вважає, що заява позивача про збільшення позовних вимог не може бути прийнята до розгляду разом із позовною заявою у межах справи №607/14676/22, оскільки в ній заявлено нові позовні вимоги, що не передбачено вимогами ст. 47 КАС України.

Процесуальним наслідком відмови у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог є повернення такої заяви, яка, у свою чергу, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Розглянувши заяву про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови серії 2АВ № 00885998 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 06.08.2022, суд приходить до наступного висновку:

Так, згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, ч. 2 ст. 286 КАС України передбачає, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Така правова позиція щодо поважності причин пропуску строку неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 320/3307/21, від 19.10.2021 у справі № 380/2968/20, від 21.12.2020 у справі № 580/1020/19.

Згідно з ч.1, 2 ст. 77 КАС України, кожна із сторін повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відтак хоча в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, поряд з тим обов`язок доказування поважності причин пропущення процесуального строку покладається саме на сторону позивача.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на оскарження спірної постанови позивач зазначає, що постанова, якою зафіксовано порушення водієм транспортного засобу Land Rover Freelander н.з. НОМЕР_1 п. 12.9 б надійшла 31.08.2022 на його поштову адресу, а не на адресу Тернопільського НДЕКЦ МВС, за яким останній перебуває на тимчасовому обліку, а оскільки вказаний транспортний засіб вибув із володіння Тернопільського НДЕКЦ МВС, ним та Тернопільським НДЕКЦ МВС у відповідності до ч. 2 ст. 14-1 КУпАП, з метою з`ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення, зокрема встановлення винної особи, було надіслано на адресу Департаменту патрульної поліції відповідні листи, Позивач зауважує, що за змістом ч. 2 ст. 14-1 КУпАП, на період встановлення особи, яка вчинила правопорушення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється, при цьому результати перевірки обставин та фактів викладених у надісланих Департаменту патрульної поліції листах, з незалежних від нього обставин йому стали відомі лише 28.10.2022.

Однак, вказані доводи позивача, суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Суд звертає увагу, що при визначенні початку строку звернення суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність)

Так, як встановлено з матеріалів справи, спірна постанова серія 2АВ № 00885998 від 06.08.2022 складена на ОСОБА_1 , як керівника юридичної особи Тернопільського НДЕКЦ МВС за якою зареєстровано транспортний засіб, була отримана останнім 31.08.2022.

Відтак строк на оскарження постанови серія 2АВ № 00885998 від 06.08.2022, почав обраховуватись з 31.08.2022 та сплив 10 вересня 2022 року.

Доводи позивача про факт зупинення строків у відповідності до ч. 2 ст. 14-1 КУпАП, оскільки ним 06.09.2022 було надіслано лист до Департаменту патрульної поліції з метою встановлення особи яка 06.08.2022 керувала транспортним засобом Land Rover Freelander н.з. НОМЕР_1 та порушила п. 12.9 б ПДР України, суд до уваги не бере, оскільки за змістом ч. 2 ст. 14-1 КУпАП, на період з`ясування та перевірки обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою зупиняється виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, а не строк на її оскарження.

Крім того, суд також відхиляє посилання позивача та те, що йому до 28.10.2022 не було відмово про результати перевірки обставин та фактів викладених у надісланих Департаменту патрульної поліції листах, як на поважну причину пропуску процесуального строку та зауважує, що звернення до Департаменту патрульної поліції з листом відповідно до вимог ч. 2 ст. 14-1 КУпАП, не позбавляло позивача права на оскарження у судовому порядку постанови серія 2АВ № 00885998 від 06.08.2022.

Жодних інших об`єктивних причин, які б унеможливлювали звернення позивача до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з даним позовом, у заяві про поновлення строку не наведено.

З урахуванням викладеного, вважаю, що поважність причин пропуску строку звернення позивача до суду із позовом про оскарження постанови серії 2АВ № 00885998 від 06.08.2022 не доведена належними та допустимим доказами, а тому приходжу до висновку, що зазначені позивачем підстави є неповажними, а відтак строк звернення до суду з даним позовом за вказаних позивачем підстав поновленню не підлягає.

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії», Європрейський суд з прав людини дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку . Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з ч. 6 ст. 169 КАС України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного доходжу висновку що позовну заяву Тернопільського науково дослідного експертно криміналістичного центру МВС України в особі директора Шрамка Олександра Михайловича до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі, слід повернути позивачу.

Керуючись статтями 9, 44, 47, 169, 294, 292-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У прийнятті заяви Тернопільського науково дослідного експертно криміналістичного центру МВС України в особі директора Шрамка Олександра Михайловича про збільшення позовних вимог, відмовити та повернути її позивачу.

У задоволенні заяви Тернопільського науково дослідного експертно криміналістичного центру МВС України в особі директора Шрамка Олександра Михайловича про поновлення строку на оскарження постанови серія 2АВ № 00885998 від 06.08.2022, відмовити.

Позовну заяву Тернопільського науково дослідного експертно криміналістичного центру МВС України в особі директора Шрамка Олександра Михайловича до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі, повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 03.11.2022.

СуддяН. Р. Кунець