Справа № 160/11783/22
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про визнання неправомірним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -
05 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", в якому, з урахуванням заяви про доповнення позовних вимог, позивач просить суд:
- визнати неправомірним та скасувати наказ Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям в/чА7407 за період з 01.05 по 31.05 2022 року в частині невиплати додаткової винагороди 30 тис. грн. головному сержанту розвідувального взводу ОСОБА_1 ;
- визнати неправомірною бездіяльністю командування в/чА7407 - відмову у реєстрації 04.06.2022 року рапорту головного сержанта розвідувального взводу ОСОБА_1 про причини невиплати додаткової винагороди в розмірі 30 тис.грн. за період з 01.05 по 30.05 2022 року, надання витягу з наказу та подальше ухилення від його розгляду по суті;
- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 виплатити головному сержанту розвідувального взводу ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 30 тис.грн. за період з 01.05 по 30.05 2022 року;
- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира в/ч НОМЕР_1 про не виплату головному сержанту розвідувального взводу ОСОБА_1 премії за період з 01.05 по 30.05.2022 року;
- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити головному сержанту розвідувального взводу ОСОБА_1 премію за період з 01.05 по 30.05.2022 року в установленому розмірі (247% від посадового окладу 3170 грн. на місяць).
Позовні вимоги мотивовано тим, що 04.06.2022 року позивачем в ході телефонної розмови з начальником фінансово-економічної служби ОСОБА_2 було отримано відомості про те, що позивачу не було нараховано для виплати додаткову винагороду за травень у розмірі 30 тис. грн. і що це відбулось на підставі наказу «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям в/ч НОМЕР_1 за період з 01.05 по 30.05 2022 року», що в тексті наказу відсутні будь-які дані про встановлений в ході службового розслідування факт допущеного позивачем порушення військової дисципліни. Разом з тим, начальник фінансово-економічної служби ОСОБА_2 відмовився назвати номер наказу і дату його винесення а за отриманням виписки, цього наказу порадив звернутися до командира в/ч НОМЕР_1 м-р ОСОБА_3 , який був призначений на посаду на початку червня 2022 року. Позивач звернувся до м-ра ОСОБА_3 із рапортом про роз`яснення йому причин невиплати додаткової винагороди в розмірі 30 тис.грн. за період з 01.05 по 30.05.2022 і надання витягу з відповідного наказу. Натомість останній відмовився приймати рапорт та направив позивача до канцелярії штабу. В свою чергу, військовослужбовці канцелярії штабу в/ч НОМЕР_1 його повідомили про отримання вказівки м-ра ОСОБА_3 не приймати від позивача та не реєструвати будь-які його заяви і рапорти. У зв`язку з цим, позивач був змушений залишити вказаний рапорт для подальшого розгляду в канцелярії штабу. Отже, рапорт щодо причин не виплати позивачу додаткової винагороди за травень не був розглянутий по суті.
Також позивачем було зауважено, що в період готування та винесення оскаржуваних наказів, майор ОСОБА_3 , який представлявся командиром в/ч НОМЕР_1 , не обіймав жодну з посад в ЗСУ.
На думку позивача, причиною для невиплати йому додаткової винагороди за період з 01.05.22р. по 31.05.22р. є виключно суб`єктивні чинники, а саме, зловживання владою м-ром ОСОБА_3 і заступником командира в/ч НОМЕР_1 ст. л-том ОСОБА_4 за надсилання 23.04.202 року через месенджер «Сигнал» на їх адресу та адресу керівництва в/ч НОМЕР_2 заяви і рапорту з приводу незаконних дій офіцерів НОМЕР_3 бригади ТРО (в/ч НОМЕР_2 ) ст. л-та ОСОБА_5 та п/п-ка ОСОБА_6 , з якими вони підтримували особисті зв`язки, проте мали обов`язок зреагувати на них шляхом надіслання відповідного повідомлення органу військової прокуратури та військовій службі правопорядку, чого ними не було зроблено, а також переслідування з особистих мотивів позивача через його заяви до 30.04.22р. та 01.05.22р. до військової прокуратури, ДБР та СТУ ВСП - з приводу їхньої бездіяльності, як органу військової влади.
Також, позивачем було зазначено, що зняття з нього додаткової винагороди в ромірі 30 тис. грн. та премії за спірний період могло мати місце лише на підставі офіційних висновків службого розслідування факту порушення військової дисципліни.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.08.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2022 позовні заяви від 15.08.2022 року ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про визнання неправомірним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, разом з доданими до них матеріалами, повернуто особам, які їх подали.
02.11.2022 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив щодо заявлених позовних вимог, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову. Вказав, що за порушення вимог статей 402, 403, 404, 425, 4261 Кримінального Кодексу України, статті 11 Внутрішнього статуту Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України - головному сержанту розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 старшому сержанту ОСОБА_1 відповідно до наказу від 23.05.2022 року №2/215, оголошено попередження про неповну службову відповідність та за повторне вчинення дисциплінарного проступку та невиконання розпорядження командира відповідно до наказу від 29.05.2022 року № 191/1, позивачу було оголошено попередження про неповну службову відповідність. Відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, телеграми Міністра оборони України від 25 березня 2022 року № 248/1298 щодо врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року, головного сержанта розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 було позбавлено додаткової грошової винагороди за травень 2022 року та 100% премії за травень 2022 року. Отже, відповідач вважає, що, оголошуючи догани та позбавляючи позивача додаткової винагороди та премії за травень 2022 року, командир військової частини НОМЕР_1 діяв в межах наданих йому повноважень та у спосіб, передбачений законодавством України.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом з матеріалів справи встановлено, що 01.03.2022 року відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом зараховано в списки частини та призначено до 232 окремого Батальйону територіальної оборони НОМЕР_4 Окремої бригади Територіальної оборони Регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого сержанта ОСОБА_1 відповідно до витягу із наказу № 2 командира військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 р. № 608, наказу ТВО командира військової частини НОМЕР_1 №8.05.0522 від 05.05.2022 «Про призначення службового розслідування» комісією у складі: голова комісії - молодший лейтенант ОСОБА_10 , офіцер-психолог військової частини НОМЕР_1 ; члени комісії: старший лейтенант ОСОБА_11 , заступник начальника штаба з мобілізаційної роботи військової частини НОМЕР_1 ; старший лейтенант ОСОБА_12 , офіцер групи розвідки військової частини НОМЕР_1 , було проведено службове розслідування, з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного правопорушення, а також встановлення ступеня вини військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 чиї дії та бездіяльність стали причиною недбалого ставлення до військової служби.
З матеріалів справи вбачається, що у ході службового розслідування було встановлено, що прояви непокори та не виконання наказів з боку головного сержанта розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 носять систематичний характер. Так, 28.04.2022 р., близько 15 години, заступник командира військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_4 разом з заступником начальника штабу військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_13 та начальником складу сержантом ОСОБА_14 прибули до кімнати розташування взводу розвідки військової частини НОМЕР_1 , де в присутності вищеназваних військовослужбовців довів до старшого сержанта ОСОБА_1 бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №145 від 28.04.2022 р. - наказ викопати окоп для стрільби, стоячи поряд з КПП на в`їзді у розташування штабу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 . В той час у старшого сержанта ОСОБА_1 жодних заперечень стосовно виконання наказу не було. За кілька хвилин старший сержант ОСОБА_1 повинен був з`явитись біля будівлі, щоб йому вказали на місце і орієнтацію окопу, який потрібно викопати. Через деякий час, близько 15:20 виявилось, що старший сержант ОСОБА_1 не почав виконувати наказ і не розпочав роботу. Тому капітан ОСОБА_4 поставив старшому сержанту ОСОБА_1 конкретне питання, чи відмовляється той виконувати його розпорядження. В дуже грубій формі старший сержант ОСОБА_1 відмовився виконувати розпорядження. Свідками відмови були військовослужбовці ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Після цього, старший сержант ОСОБА_1 заявив, що він знаходиться під підозрою і не може бути призначений до виконання будь-яких робіт. На питання капітана ОСОБА_4 , хто саме його визнав підозрюваним, старший сержант ОСОБА_1 заявив, що саме капітан ОСОБА_4 визнав його підозрюваним перед початком обшуку особистих речей. Пізніше, у своїх поясненнях, старший сержант ОСОБА_1 мотивував відмову від виконання наказу тим, що 23.04.2022 р. він отримав від командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 наказ не залишати розташування розвідувального взводу у приміщенні штабу, у зв`язку з чим він, начебто, не міг покинути будівлю для виконання бойового розпорядження - викопування окопу.
Виходячи з матеріалів службового розслідування, вина головного сержанта розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 виражалась у недбалому ставленні до військової служби, непокорі, невиконанні наказів, опорі начальникові, перевищенні військовою службовою особою влади та службових повноважень, неповазі до командирів.
23.05.2022 року командиром військової частини НОМЕР_1 складено наказ № 2/215 «Про результати службового розслідування», яким викладено фактичний зміст обставин, та за порушення статей 402, 403, 404, 425 Кримінального Кодексу України, статті 11 Внутрішнього статуту Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України головному сержанту розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 старшому сержанту ОСОБА_1 було оголошено попередження про неповну службову відповідність.
Начальнику фінансово-економічної служби відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 201В року № 260, телеграми Міністра оборони України від 25 березня 2022 року № 248/1298 щодо врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року, наказано головного сержанта розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 позбавити додаткової грошової винагороди за травень 2022 року та 100% премії за травень 2022 року.
Також, судом встановлено, що відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 р. №608, наказу ТВО командира військової частини НОМЕР_1 № 189/1 від 29 травня 2022 р. «Про призначення службового розслідування», молодшим лейтенантом ОСОБА_10 , офіцером-психологом військової частини НОМЕР_1 було проведено службове розслідування, з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного правопорушення, а також встановлення ступеня вини військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 чия дія та бездіяльність стали причиною недбалого ставлення до військової служби. У ході розслідування було встановлено, що близько 15 години 22.05.2022 р. всіх військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які в той час знаходились у розташуванні штабу військової частини НОМЕР_1 , було вишикувано біля будівлі штабу, де всім у присутності командира в/ч НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 , заступника командира в/ч НОМЕР_1 капітана ОСОБА_4 було доведено Бойове розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 №46/180522 від 18.05.2022 року щодо передислокації батальйону на нові рубежі оборони. Після цього, військовослужбовцями групи персоналу молодшим лейтенантом ОСОБА_16 і солдатом ОСОБА_17 було зроблено список присутніх з підписами про ознайомлення з наказом. Старший сержант ОСОБА_1 , солдат ОСОБА_7 , солдат ОСОБА_9 і солдат ОСОБА_8 на шикуванні були відсутні та залишилися у розташуванні. Старшим лейтенантом ОСОБА_12 у присутності командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 , заступника командира військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_4 , ТВО командира розвідки військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_12 , офіцера-психолога в/ч НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_10 , офіцера групи логістики ОСОБА_18 , командира автомобільного відділення молодшого сержанта ОСОБА_19 вголос було зачитано наказ №46/180522 від 18.05.2022 року перед військовослужбовцями розвідувального взводу - старшим сержантом ОСОБА_1 , солдатом ОСОБА_20 , солдатом ОСОБА_9 і солдатом ОСОБА_8 .
Спираючись на матеріали розслідування, стало відомо, що майором ОСОБА_3 старшому сержанту ОСОБА_1 , солдату ОСОБА_7 , солдату ОСОБА_9 і солдату ОСОБА_8 було надано витяги з наказів про зарахування цих військовослужбовців до військової частини НОМЕР_1 , тому що періодично вони заявляли, що не є військовослужбовцями. Також від старшого сержанта ОСОБА_1 було отримано відмову виконувати наказ щодо передислокації, яку він мотивував забороною використання цивільного транспорту відповідно до Розпорядження Начальника штабу військової частини НОМЕР_2 №643 від 20.05.2022 року.
Отже, службовим розлідуванням було підтверджено, що старший сержант ОСОБА_1 відмовився виконувати наказ.
Виходячи з матеріалів службового розслідування, зокрема, вина головного сержанта розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 , виражалась у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби, непокорі, невиконанні Бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 №46/180522 від 18.05.2022 року щодо передислокації військовослужбовцями розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 .
29.05.2022 року командиром військової частини НОМЕР_1 складено наказ № 191/1 «Про результати службового розслідування», яким викладено фактичний зміст обставин та за порушення статей 402, 403, 404, 425 Кримінального Кодексу України, статті 11 Внутрішнього статуту Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України головному сержанту розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 старшому сержанту ОСОБА_1 оголошено попередження про неповну службову відповідність.
Начальнику фінансово-економічної служби відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, телеграми Міністра оборони України від 25 березня 2022 року № 248/1298 щодо врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року, наказано головного сержанта розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 позбавити 100% грошового забезпечення за травень 2022 року.
Начальнику групи персоналу наказано довести відповідний наказ до особового складу в частині, що його стосується.
Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Частина 2 статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадянина України. Громадяни відбувають на військову службу відповідно до закону. Аналогічне передбачене п.1. ч.1. Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закон України «Про збройні Сили України», Закону України «Про мобмобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України відповідно до п.21 ч.1. ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» згідно з Указом Президента України від 24.02.2022р. № 64/2022 в Україні введено воєнний стан. Даний Указ затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».
Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, та передбачає надання відповідним органам влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відведення загрози, відсічі збройній агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Частиною 6 статті 2 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» визначені види військової служби, до яких відноситься військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Згідно з п.5 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України.
Визначення соціального захисту військовослужбовців міститься у статті 1 Закону № 2011, та означає діяльність (функція) держави, спрямовану на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 1-2 Закону № 2011, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018, затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам.
Відповідно до п.2 Порядку № 260 Грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
Відповідно до п.3 Порядку № 260, підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є:
штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина);
накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження;
накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення;
накази про присвоєння військових звань;
грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Згідно з п. 15 Порядку № 260, грошове забезпечення не виплачується: серед іншого, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше; військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.
Відповідно до ч. 5 Розділу 6 Порядку, виплата надбавки за особливості проходження служби здійснюється на підставі наказу командира про встановлення цієї надбавки.
Згідно з Розділом 16 Порядку № 260, командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.
Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків. Військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках: за невихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування застосовується з 24.02.2022.
Отже, за час проходження військової служби позивачу мало нараховуватися грошове забезпечення відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 № 794 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", а також додаткова винагорода у розмірі 30 000 грн., а за час участі у безпосередніх бойових діях - збільшена до 100 000 грн. пропорційно часу участі у таких діях.
Підставою для виключення позивача зі списків на отримання додаткової грошової винагороди та премії стали накази командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 від 23.05.2022 року та від 29.05.2022 року, що були прийняті на підставі висновків службових розслідувань.
У встановлений пунктом 4 розділу 4 Порядку №608 місячний термін, позивачем не було оскаржено відповідні накази.
Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Відповідно до пункту 17 Порядку № 260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
25.03.2022 року Міністром оборони України було прийнято рішення про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р., яке того ж дня телеграмою доведено до відома, в тому числі, командирів (начальників) військових частин, установ.
Пунктом 10 вказаного рішення встановлено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн. або 30 000,00 грн. не включаються, зокрема, ті військовослужбовці, які відмовились виконувати бойові накази (розпорядження) за той місяць, у якому здійснено таке порушення, а також ті, у діях (бездіяльності) яких є ознаки кримінального або адміністративного правопорушення.
Згідно із частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Матеріалами справи підтверджено не виконання ОСОБА_1 бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №145 від 28.04.2022 наказу викопати окоп для стрільби стоячи поряд з КПП на в`зді у розташування штабу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 та бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №46/180522 від 18.05.2022 щодо передислокації військовослужбовцями розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1
Відтак, відповідачем у ході судового розгляду справи доведено відмову позивача виконувати бойові накази (розпорядження) та наявність у діях позивача ознак кримінального або дисциплінарного правопорушення, що стали правомірною підставою для не виплати позивачу додаткової винагороди та премії.
Позивачем не надано суду доказів, які б спростовували інформацію, яка наведена у вказаних вище письмових документах.
Також, суд не приймає до увагу посилання позивача на те, що командир в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 був призначений на посаду на початку червня 2022 року та у нього були відсутні будь-які повноваження командира на період вчинення оскаржуваних дій та бездіяльності, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, наказом командира військової частини НОМЕР_5 від 17.04.2022 р. № 27 ОСОБА_3 було тимчасово призначено виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_5 від 04.06.2022 р. № 30 ОСОБА_3 призначено на посаду командира військової частини НОМЕР_1 .
Таким чином, ОСОБА_3 в період виникнення спірних правовідносин мав повноваження командира військової частини НОМЕР_1 .
Щодо позовних вимог про визнання неправомірною бездіяльності командування в/ч НОМЕР_1 щодо відмови у реєстрації 04.06.2022 року рапорту ОСОБА_1 та подальше ухилення від його розгляду по суті, суд зазначає про їх необгрунтовність, оскільки станом на час розгляду справи факт подання ОСОБА_1 рапорту до відповідача не підтверджений належними та достатніми доказами. Копія рапорту за відповідною датою позивачем до суду не надана.
На думку суду, в межах даної справи відповідачем доведено правомірність прийнятих наказів та вчинених дій.
Решта доводів висновків суду по суті спору не спростовують.
З урахуванням вищевикладеного та наданих доказів у їх сукупності, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про визнання неправомірним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник