Справа № 280/1493/22
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 280/1493/22

головуючий суддя І інстанції Калашник Ю.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Сафронової С.В., Панченко О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.06.2022 року в адміністративній справі № 280/1493/22 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, в якому просив:

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити (з урахуванням різниці виплаченої суми) за період за період з 01.08.2003 по 31.12.2005, 01.01.2007 по 31.12.2007, та за період з 22.05.2008 по 17.05.2011 надбавку за вислугу років в розмірі визначеному ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» з урахуванням загальної суми щомісячного заробітку, а саме: від окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, надбавки за виконання особливо важливої роботи, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, індексації доходу, та з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07.06.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати, за період з 01.08.2003 по 31.12.2005, 01.01.2007 по 31.12.2007 та за період з 22.05.2008 по 17.05.2011 надбавки за вислугу років, заробітної плати за час відпустки, допомоги по тимчасовій непрацездатності та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, які були нараховані та виплачені на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.04.2020 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07.06.2021 у справі №280/1007/20.

В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з урахуванням положень ст.ст. 1-4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», а також з урахуванням дати виникнення у територіального управління обов`язку щодо виплати позивачу щомісячної надбавки за вислугу років (07 червня 2021 року), право на виплату компенсації у зв`язку із порушенням строків виплати доходів у позивача виникло б у разі невиконання територіальним управлінням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.04.2020 року по справі № 280/1007/20 до 06.07.2021 року включно.

Відзив від позивача на адресу суду не надходив.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як було встановлено судом першої інстанції, 14.02.2020 позивач звернувся до суду з позовною заявою (справа №280/1007/20), в якій просив:

- визнати протиправними дії Територіального управління державної судової адміністрації України в Запорізькій області (далі ТУ ДСА, відповідач-1) в частині визначення розміру надбавки за вислугу років у період з 01.08.2003 по 31.12.2005, з 01.01.2007 по 31.12.2007, та з 22.05.2008 по 17.05.2011 у відсотках тільки від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас та бездіяльності, що полягала у не проведенні нарахування та виплати надбавки за вислугу років до заробітної плати за період у відповідності до ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» у відсотках від загальної суми щомісячного заробітку;

- зобов`язати ТУ ДСА перерахувати та виплатити (з урахуванням різниці виплаченої суми) за період з 01.08.2003 по 31.12.2005, 01.01.2007 по 31.12.2007, та за період з 22.05.2008 по 17.05.2011 надбавку за вислугу років в розмірі визначеному частиною четвертою статті 44 Закону України «Про статус суддів» з урахуванням загальної суми щомісячного заробітку, а саме: від окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, надбавки за виконання особливо важливої роботи, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, індексації доходу, та з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»;

- зобов`язати ТУ ДСА нарахувати та виплатити (з урахуванням різниці виплаченої суми) за період з період з 01.08.2003 по 31.12.2005, з 01.01.2007 по 31.12.2007 та за період з 22.05.2008 по 17.05.2011 заробітну плату за час відпустки, допомогу по тимчасовій непрацездатності та матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованої надбавки за вислугу років за вказані періоди включно з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»;

- зобов`язати Державну судову адміністрацію України здійснити фінансування ТУ ДСА з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, коштів для проведення виплати недоплаченої позивачу заробітної плати виходячи з розрахунку надбавки за вислугу років частиною четвертою ст. 44 Закону України «Про статус судців» з урахуванням загальної суми щомісячного заробітку, а саме: урахуванням окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, надбавки за виконання особливо важливої роботи, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, та індексації доходу з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за періоди з 01.08.2003 по 31.12.2005, з 1 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 1 січня 2012 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року у справі №280/1007/20 позовні вимоги задоволені частково, зокрема:

- визнано протиправними дії відповідача-1 в частині визначення позивачу розміру надбавки за вислугу років у період з 01.08.2003 по 31.12.2005, з 01.01.2007 по 31.12.2007 та з 22.05.2008 по 17.05.2011 у відсотках тільки від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас та бездіяльності, що полягала у не проведенні нарахування та виплати надбавки за вислугу років до заробітної плати за період у відповідності до ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» у відсотках від загальної суми щомісячного заробітку;

-зобов`язано ТУ ДСА перерахувати та виплатити позивачу (з урахуванням різниці виплаченої суми) за період з 01.08.2003 по 31.12.2005, 01.01.2007 по 31.12.2007 та за період з 22.05.2008 по 17.05.2011 надбавку за вислугу років в розмірі визначеному частиною четвертою статті 44 Закону України «Про статус суддів» з урахуванням загальної суми щомісячного заробітку, а саме: від окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, надбавки за виконання особливо важливої роботи, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, індексації доходу, та з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»;

- зобов`язано ТУ ДСА нарахувати та виплатити позивачу (з урахуванням різниці виплаченої суми) за період з період з 01.08.2003 по 31.12.2005, з 01.01.2007 по 31.12.2007 та за період з 22.05.2008 по 17.05.2011 заробітну плату за час відпустки, допомогу по тимчасовій непрацездатності та матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованої надбавки за вислугу років за вказані періоди включно з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.06.2021 у справі №280/1007/20 апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області задоволено частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року в адміністративній справі № 280/1007/20 скасовано в частині зобов`язання Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.08.2003 по 31.12.2005, 01.01.2007 по 31.12.2007 та за період з 22.05.2008 по 17.05.2011 надбавку за вислугу років, заробітну плату за час відпустки, допомогу по тимчасовій непрацездатності та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань з урахуванням компенсації, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» і в цій частині в позову відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

У червні 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахування і виплату грошових доходів з урахуванням компенсації за порушення строків їх виплати (а.с.15-16).

Листом від 05.07.2021 №08-032854 відповідач відмовив позивачу у задоволенні його заяви щодо виплати компенсації та зазначив, що рішення у справі №280/1007/20 виконане у повному обсязі. В той же час, вказаним рішенням відмовлено у задоволенні позовної вимоги щодо нарахування та виплати компенсації за спірний період (а.с.17-18).

Аналогічного змісту лист від 23.07.2021 №08-03/3134 (а.с.25).

Не погоджуючись із такими діями відповідача щодо нарахування та виплати компенсації за спірний період, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу не було вчасно виплачено належні йому суми грошових коштів, а тому останній має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Схожі норми містяться і в пунктах 2,3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем вказаних виплат, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав її нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивачу на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.04.2020 у справі №280/1007/20 здійснено нарахування та виплату за період за період з 01.08.2003 по 31.12.2005, 01.01.2007 по 31.12.2007, та за період з 22.05.2008 по 17.05.2011 надбавки за вислугу років в розмірі визначеному ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» з урахуванням загальної суми щомісячного заробітку, а саме: від окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, надбавки за виконання особливо важливої роботи, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, індексації доходу.

Виплата, на виконання рішення від 24.04.2020 у справі №280/10074/20 відбулась 29.06.2021 року.

Отже, належні позивачу за період з 01.08.2003 по 31.12.2005, 01.01.2007 по 31.12.2007, та за період з 22.05.2008 по 17.05.2011 суми грошових коштів, виплачені останньому лише у червні 2021 року, а тому останній наділений правом на отримання компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Що стосується посилань відповідача на те, що останнім нараховані позивачу, на виконання рішення суду, кошти були виплачені своєчасно, то колегія суддів апеляційного суду вважає їх безпідставними, оскільки компенсація, передбачена Законом №2050-ІІІ, виплачується у разі порушення строків виплати доходу, а не виконання рішення суду. Оскільки вказані кошти нараховані в результаті перерахунку суддівської винагороди та відновлення прав позивача, порушених при її виплаті у меншому розмірі, вказана сума є доходом в розумінні ст. 2 Закону №2050-ІІІ.

Вказані правові висновки також відповідають правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 19.09.2019 року по справі №816/1627/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Що стосується посилань відповідача на необхідність закриття провадження по даній справі, з огляду на наявність судового рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав, то колегія суддів апеляційного суду вважає їх безпідставними, оскільки в постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 07.06.2021 у справі №280/1007/20 було зазначено відносно передчасності позовних вимог в частині виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Крім того, позовні вимоги відносно компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати були заявлені, з огляду на відмову позивачу у її виплаті, яка була надана відповідачем після прийняття судового рішення по наведеній справі.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.06.2022 року в адміністративній справі №280/1493/22 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття, за наявності підстав, передбачених ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя С.В. Сафронова

суддя О.М. Панченко