Справа № 603/311/22
Суддя: Галіян І. М.
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 603/311/22
Провадження №2-а/603/15/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2022 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Галіяна І. М.

за участі:

секретаря судового засідання Коцура А.В.

учасників справи:

позивач: не з`явилася;

представника позивача Андрусенка А.Я.;

відповідач: не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Андрусенка Ігоря Ярославовича до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

05 серпня 2022 року до Монастириського районного суду Тернопільської області звернувся представник ОСОБА_1 адвокат Андрусенко Ігор Ярославович з вищевказаним адміністративним позовом.

У позовній заяві вказав, що 19 липня 2022 року поліцейським СПД 1 м. Монастириська ВП № 2 м. Бучач, Грижаком М.П. було складено відносно позивачки постанову про накладення адміністративного стягнення по справі, згідно з якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткових мінімумів доходів громадян.

Позивач вважає таку постанову протиправною і просить її скасувати, оскільки обставини зазначені в оспорюваній постанові не відповідають дійсності. Зокрема, позивачка заперечує факт керування транспортним засобом 19.07.2022 року о 17 год та користування засобами зв`язку. Також заперечує факт керування транспортним засобом без ременів пасивної безпеки.

17 серпня 2022 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні та зазначає про обґрунтованість винесення оспорюваної постанови про накладення адміністративного стягнення (а.с.20-24).

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у відзиві просив справу слухати у відсутності представника Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

Протокольною ухвалою від 18 листопада 2022 року з ініціативи суду викликано свідка ОСОБА_2 (посадова особа, яка виносила оспорювану постанову) та постановлено відтворити та продемонструвати відеозапис, що знаходится в матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 (Справа № 603/281/22) до адміністративної відповідальності.

Обставини справи, встановлені судом.

Постановою інспектора СПД 1 м. Монастириська ВП № 2 м. Бучач 19.07.2022 року серії БАВ № 072370 Грижаком М.П. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч.5 ст.121, ч. 2 ст. 122 КУпАП із застосуванням до неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 19.07.2022 року о 17 год 10 хв у м. Монастириська по вулиці Шевченка, керуючи транспортним засобом Volkswagen Jetta реєстраційний номер НОМЕР_1 , користувалася мобільним телефоном та не була пристебнута ременем пасивної безпеки, на вимогу працівників поліції про зупинку не увімкнула аварійний знак, чим порушила підпункт «д» пункту 2.9, підпункт «в» пункту 2.3, підпункт «б» пункту 9.9 Правил дорожнього руху.

Як убачається із відеозаписів з нагрудної камери поліцейського рух автомобіля Volkswagen Jetta реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 не зафіксовано. Відсутні відомості, що містяться у відеозаписах про зупинку на вимогу поліції вищевказаного автомобіля.

Як убачається із відеозапису з нагрудної камери поліцейського (файл 0002167__0005 запис розпочинається коли інспектор ОСОБА_2 стоїть біля автомобіля Volkswagen Jetta реєстраційний номер НОМЕР_1 , якою керувала ОСОБА_1 . Окрім цього, із відеозапису видно, що ОСОБА_1 інспектору повідомляє про те, що вона сама припаркувала автомобіль на узбіччі і лише після цього під`їхав поліцейський автомобіль.

Таким чином, судом не здобуто жодних даних, які б стверджували про факт розмови ОСОБА_1 по телефону під час руху і про факт зупинки автомобіля працівниками поліції.

Більше того, як вказав в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 причиною, нібито зупинки автомобіля, була підозра на керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Це також убачається із відеозапису.

Із відеозапису з нагрудної камери поліцейського (файл 0002167__0005 також убачається, що ОСОБА_1 спілкуючись з інспектором поліції не заперечує факту керування автомобілем із непристебнутим ременем безпеки, повідомляючи йому, що не знала про використання засобів пасивної безпеки у населених пунктах. Також указала, що проїхала без пристебнутого ременя безпеки лише невелику відстань.

Отже, судом встановлено лише факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом без пристебнутого ременя безпеки, оскільки саме цей факт під час спілкування з інспектором поліції ОСОБА_1 визнала.

Надаючи правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень, суд виходить з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до підпункту «г» пункту 9.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР України), увімкнення аварійної сигналізації, відноситься до попереджувальних сигналів.

Згідно з підпункту «б» пункту 9.9 ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність не за будь-яке порушення правил користування попереджувальними сигналами, а саме за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку і лише тоді таке порушення набуває ознак протиправності і суспільної шкідливості. Даною нормою права не передбачена відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зупинці транспортного засобу. При цьому зупинка на вимогу поліцейського не стосується початку руху чи зміни його напрямку.

Окрім цього, згідно з текстуальним виразом підпункту «б» пункту 9.9 ПДР України обов`язок щодо увімкнення аварійної сигналізації виникає лише за умови зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського.

Недоведеність суб`єктом владних повноважень зупинки автомобіля на вимогу поліцейського свідчить про недоведеність обов`язку для водія увімкнення аварійної сигналізації.

За таких обставин, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в частині порушення підпункту «б» пункту 9.9 ПДР України є протиправним. Тому в цій частині постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі підлягає скасуванню, а справа в цій частині закриттю.

Як убачається із оспорюваної постанови ОСОБА_1 також притягнуто до адміністративної відповідальності за користування під час руху транспортним засобом мобільним телефоном. Тобто за порушення підпункту «д» пункту 2.9. ПДР України (заборона під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Як зазначено у ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яких доказів, порушення позивачем підпункту «д» пункту 2.9. ПДР України відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що порушення позивачем підпункту «д» пункту 2.9. ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, не підтверджено належними доказами.

За таких обставин, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в частині порушення підпункту «д» пункту 2.9 ПДР України є протиправним. Тому в цій частині постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі підлягає скасуванню, а справа в цій частині закриттю

Водночас суд вважає правомірним накладення адміністративного стягнення за порушення підпункту «в» пункту 2.3. ПДР України.

Так, за пунктом 1.3. ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Відповідно до підпункту «в» пункту 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Як установлено судом, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом не користувалася ременем безпеки. Цей факт ОСОБА_1 визнала, що вбачається із відеозапису з нагрудної камери поліцейського (файл 0002167__0005). Отже, за таких обставин, судом встановлено, що оскаржена постанова в цій частині у справі про адміністративне правопорушення є законною та в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим зазначена постанова, у цій частині, підлягає залишенню без змін.

За таких обставин, суд вважає за необхідне залишити без задоволення позовні вимоги в частині скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 244, 246, 268, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Адміністративний позов представника ОСОБА_1 адвоката Андрусенка Ігоря Ярославовича до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову в справі про адміністративне серії БАВ № 072370 від 19.07.2022 року, винесену поліцейським СПД 1 м. Монастириська ВП № 2 м. Бучач, Грижаком М.П.. в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а справу провадженням в цій частині закрити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне серії БАВ № 072370 від 19.07.2022 року, винесену поліцейським СПД 1 м. Монастириська ВП № 2 м. Бучач, Грижаком М.П.. в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а справу провадженням в цій частині закрити.

В іншій частині позовні вимоги - залишити без задоволення.

Захід стягнення, накладений постановою по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 072370 від 19.07.2022 року, винесену поліцейським СПД 1 м. Монастириська ВП № 2 м. Бучач Грижаком М.П., залишити без змін.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу в розмірі 1020 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 165,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ігор ГАЛІЯН