Справа № 520/13129/21
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 листопада 2022 року № 520/13129/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шляхової О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ), Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Міністерства юстиції України Кудряшова Дмитра Вячеславовича (вул. Університетська, буд. 33, оф. 7, м. Харків), третя особа - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою, в якій просить суд: визнати протиправним звіт про оцінку Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 транспортного засобу LEXUS, модель ES 350, 2012 року випуску, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який виконаний ним по виконавчому провадженню №63686404.

В обґрунтування позову зазначено, що об`єкт оцінки було досліджено неповно, без доступу до салону автомобіля, з порушенням діючих норм законодавства які регулюють оціночну діяльність. На підставі викладеного, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 31.08.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Оскільки на території м. Харкова з 24.02.2022 ведуться активні бойові дії, суд ухвалює рішення по справі за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Відповідач, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Міністерства юстиції України Кудряшов Дмитро Вячеславович через канцелярію суду надав відзив на позов, в якому у задоволені позовних вимог просив суд відмовити, оскільки необґрунтовано, які саме дії приватного виконавця спричинили порушення права позивача, яке можливо захистити шляхом визнання звіту про оцінку майна протиправним. Крім того, на виконання ухвали від 31.08.2021 відповідачем надано матеріали виконавчого провадження №63686404.

Відповідач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 та третя особа - ОСОБА_3 правом на надання відзиву, пояснень не скористались.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Міністерства юстиції України Кудряшова Дмитра Вячеславовича перебуває виконавче провадження №63686404 з примусового виконання виконавчого напису №1219 від 17.11.2020, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Деркач Олександром Олеговичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 невиплачений в строк на підставі договору позики, право вимоги за яким було відступлене ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 444138,00 грн.. Обов`язок боржника ОСОБА_1 є солідарним з ОСОБА_5 .

У зв`язку з надходженням до приватного виконавця заяви стягувача про не досягнення згоди з божником щодо вартості арештованого рухомого майна, на підставі ст. 20 Закону №1404-VIII винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Згідно з висновком фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , який є суб`єктом оціночної діяльності (сертифікат № 113/21 від 16 лютого 2021 року) про вартість описаного та арештованого майна, вартість транспортного засобу LEXUS, модель ES 350, реєстраційний номер НОМЕР_4 (без урахування ПДВ), що визначена для реалізації на публічних торгах (аукціоні) на дату оцінки може складати 452700 грн..

Супровідним листом від 15.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Міністерства юстиції України Кудряшова Дмитра Вячеславовича направлено копію звіту про оцінку майна.

Не погоджуючись з діями відповідачів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 1 статті 5 Закону №1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону №1404-VIII заходами примусового виконання рішень, зокрема є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Частиною 1 статті 48 Закону №1404-VIII встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Відповідно до ст. 56 Закону №1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Приписами ч. 5 ст. 56 Закону №1404-VIII передбачено, що якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира, то у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

Згідно ч. 3 ст. 57 Закону №1404-VIII, у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Судом встановлено, що у зв`язку з надходженням до приватного виконавця заяви стягувача про не досягнення згоди з боржником щодо вартості арештованого рухомого майна, на підставі ст.. 20 Закону №1404-VIII винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Згідно з висновком фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , який є суб`єктом оціночної діяльності (сертифікат № 113/21 від 16 лютого 2021 року, виданий Фондом державного майна України, дійсне до 16.02.2024) про вартість описаного та арештованого майна, вартість транспортного засобу LEXUS, модель ES 350, реєстраційний номер НОМЕР_4 (без урахування ПДВ), що визначена для реалізації на публічних торгах (аукціоні) на дату оцінки може складати 452700 грн..

Супровідним листом від 15.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Міністерства юстиції України Кудряшова Дмитра Вячеславовича направлено копію звіту про оцінку майна сторонам.

Суд зауважує, що за приписами Закону №1404-VIII виконавець не наділений повноваженнями ставити під сумнів об`єктивність проведеної оцінки, або ж проводити оцінку рухомого майна на власний розсуд, а зобов`язаний лише залучати оцінювача до участі у виконавчому провадженні та повідомляти сторонам результати визначення вартості майна. У своїй діяльності суб`єкт оціночної діяльності є самостійним, а тому виконавець жодним чином не може впливати на порядок проведення оцінки майна.

Оцінюючи доводи представника позивача про протиправність дій приватного виконавця, а також встановлені обставини, суд дійшов висновку, що приватний виконавець під час здійснення оцінки майна позивача та передання результатів незалежної оцінки майна позивачу, діяв на підставі, в межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством.

Також, згідно зі ст. 20 Закону №1404-VIII для проведення оцінки майна залучається суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання. Суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання зобов`язаний надати письмовий звіт з питань, що містяться в постанові.

Ураховуючи приписи п. 15 ч. 3 ст.18 та ч. 1 ст.20 Закону №1404-VIII залучати в установленому порядку для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання є правом приватного виконавця, що встановлене вказаними нормами.

За приписами ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 №2658-ІІІ (далі - Закон №2658-ІІІ), оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно - правовими актами, зазначеними e статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону №2658-ІІІ, звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

За приписами ч. 1 та ст. 9 Закон №2658-ІІІ, методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.09.2003 затверджено Національний стандарт №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» (далі - Стандарт №1), відповідно до п. 1 якого Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Відповідно до п. 50 Стандарту №1, проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема ознайомлення з об`єктом оцінки.

Пунктом 51 Стандарту №1 передбачено, що незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Згідно з п. 56 Стандарту №1 звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен, серед іншого, містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

За приписами ст. 11 Закон №2658-ІІІ, замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Відповідно до п. 5 та 15 ч. 3 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Суд зазначає, що відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої палати Верховного Суду №914/881/17 від 13.03.2018 та постанові Верховного Суду №711/650/13-ц від 04.07.2018 звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї діяльності.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Крім того, у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду №168/828/16-ц від 06.02.2019, також зазначається, що за змістом статей 12, 33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює оспорювання в судовому порядку такого звіту.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постановах №910/15007/14 від 18.06.2019, №40/45-10 від 30.07.2019, №916/801/18 від 28.08.2019, а також Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постановах у справах №826/6706/18 від 29.04.2020 та № 640/11311/19 від 09.09.2021.

З матеріалів справи, під час здійснення процедури про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №63686404, суб`єктом оціночної діяльності призначено ОСОБА_2 , який має сертифікат від 16.02.2021 за № 113/21, виданий Фондом державного майна України, дійсне до 16.02.2024. Крім того, матеріали справи містять свідоцтво про включення інформації про оцінювача до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності від 18.02.2014 №299.

Суд зазначає, що підставою позову зазначено не забезпечення доступу до автомобіля.

За змістом наведених норм необхідною умовою для проведення оцінки є ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки. На думку суду, відсутність доступу до салону транспортного засобу може слугувати підставою для сумнівів щодо об`єктивності оцінки з урахуванням того, що вихідні дані могли відрізнятись від тих, які були взяті оцінювачем до уваги під час визначення вартості автомобіля.

Зазначаючи про відсутність необхідних вихідних даних для об`єктивної оцінки, зокрема показання одометра, комплектація, інші характеристики салону автомобіля, позивач не навів доказів, які б спростовували висновки оцінювача. Зокрема, не зазначено показники одометра, не зазначено комплектацію автомобіля чи інші характеристики.

Водночас, зі змісту звіту основним підходом до визначення ринкової вартості майна визначено порівняльний підхід, який ґрунтується на аналізі цін продажу (пропозиції) ідентичних або аналогічних оцінюваному на ринку транспортних засобів, з відповідним коригуванням, що враховує відмінності між об`єктом порівняння та об`єктом оцінки. Визначаючи ринкову вартість автомобіля, оцінювачем взято до уваги нормативний пробіг (24,8 на рік). Щодо комплектації, то як уже зазначалось, позивачем висловлено припущення про можливу невідповідність даних, взятих до уваги щодо комплектації автомобіля, однак не зазначено, яка комплектація автомобіля позивача, не зазначено про неможливість надання відповідних доказів.

У свою чергу твердження позивача про те, що проведення оцінки не передував огляд предмету оцінки суб`єктом оціночної діяльності не відповідає дійсності, з огляду на наступне.

У звіті з незалежної оцінки майна зазначено, що оцінювач проводив оцінку вартості обєкту на основі його неупередженого вивчення та відповідності з нормами міжнародної практики оцінки власності і з цією метою: проведено обстеження об`єкту оцінки, визначено технічний стан.

Також, у наданому суб`єктом оціночної діяльності звіті з незалежної оцінки майна міститься фотознімки описаного та арештованого рухомого майна боржника, що свідчить про повне його ознайомлення з об`єктом оцінки.

Щодо тверджень позивача про відсутність у оцінювача документів щодо підвищення кваліфікації, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься посвідчення від 28.08.2020 МФ №3479-ПК про підвищення кваліфікації оцінювача ОСОБА_2 , дійсне протягом дворічного періоду з дати його видачі, у тому числі у межах напряму 1.3 «Оцінка колісних транспортних засобів».

Системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ), Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Міністерства юстиції України Кудряшова Дмитра Вячеславовича (вул. Університетська, буд. 33, оф. 7, м. Харків), третя особа - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Шляхова