Справа № 120/7706/22
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 листопада 2022 р. Справа № 120/7706/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області), в якій просить:

- визнати протиправними дії щодо відмови нарахувати та виплатити суму компенсації втрати частини доходів за період з 01.01.2012 по 31.12.2017 у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої, але не виплаченої доплати до пенсії;

- зобов`язати нарахувати та виплатити суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої, але не виплаченої доплати до пенсії за період з 01.01.2012 по 31.12.2017 та виплатити її разом з основною сумою доплати згідно судового рішення від 05.12.2019 у справі №120/3552/19-а.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує про протиправну бездіяльність відповідача щодо не проведення нарахування та не виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої, але не виплаченої доплати до пенсії за період з 01.01.2012 по 31.12.2017 та просить суд зобов`язати відповідача виплатити її разом з основною сумою доплати згідно судового рішення від 05.12.2019 у справі №120/3552/19-а.

Ухвалою від 28.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачеві строк для подачі відзиву на позовну заяву.

10.10.2022 представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому останній заперечив щодо задоволення заявлених вимог та вказав, що кошти, які позивач просить стягнути не виплачені, тобто немає підстав для компенсації.

Крім того, представник відповідача, посилаючись на норми ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року №2050, Порядку виплати компенсації визначено постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», зауважив, що з урахуванням статті 2 Закону №2050 виплата компенсації можлива, в разі нарахування пенсії та не проведення її виплати, в місяці за який вона нарахована. пенсія є періодичним платежем, виплата якої за загальним правилом, необмежена в часі.

Підвищення до пенсії, яке є додатковою виплатою особі, яка визнана такою, що має на нього право, нерозривно пов`язано з виплатою пенсії і також має не визначений у часі граничний термін виплати.

З огляду на вищезазначене, Головним управлінням було проведено перерахунок та виплату пенсії відповідно до зобов`язань покладених рішенням суду, а тому правові підстави для нарахування та виплати компенсації відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05.12.2019 у справі №120/3552/19-а, яке залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адиіністративного суду від 03.04.2020, серед іншого, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови в перерахунку та виплаті доплати до пенсії за період з 01.07.2012 до 31.12.2017 виходячи з того, що підвищення до пенсії ОСОБА_1 за даний період повинно було складати 90% від грошового забезпечення 7286,90 грн., а не 80% від 7073,50 грн. згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України № 2262-ХІІ», згідно довідки №10794 від 31.05.2012. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та доплату до пенсії за період з 01.07.2012 до 31.12.2017 виходячи з того, що підвищення до пенсії ОСОБА_1 за даний період повинно було складати 90% від грошового забезпечення 7286,90 грн., а не 80% від 7073,50 грн. згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України № 2262-ХІІ», згідно довідки №10794 від 31.05.2012.

У вересні 2022 року позивач з вернувся до відповідача з з заявою про нарахування компенсації втрати частини доходів на суму перерахованої, але не виплаченої пенсії на виконання судового рішення від 05.12.2019 у справі №120/3552/19-а.

Листом від 09.09.2022 №0200-0202-8/66770 ГУ ПФУ у Вінницькій області повідомило позивача, що сума доплати на виконання судового рішення від 05.12.2019 у справі №120/3552/19-а складає 53531,56 грн. Нараховані кошти відповідачем включені до Реєстру виконання судових рішень за №58790, виплату буде здійснено в порядку черговості після виділення їх з Державного бюджету України. Крім того, посилаючись на положення статті 2 ЗУ №2050 вказав, що виплата компенсації можлива в разі нарахування пенсії та не проведення її виплати в місяці за який вона нарахована.

Позивач, вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, звернувся до суду з цією позовною заявою.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог в контексті цієї спірної ситуації, суд керується та виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон № 2050-ІІІ, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Стаття 2 Закону № 2050-III визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до статті 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно зі статтею 4 цього Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 21.02.2001 № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок № 159).

Пунктами 2, 3 вказаного Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру:

- пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат);

- соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо);

- стипендії;

- заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно з пунктом 4 цього Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Системний аналіз даних положень дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. При цьому, виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

В матеріалах справи відсутні докази виплати позивачу доплати до перерахованої пенсії за спірний період, тобто дату фактичної виплати перерахованої пенсії на виконання судового рішення від 05.12.2019 у справі №120/3552/19-а, а тому суд зазначає про відсутність виплати основної суми доходу в розумінні Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", за наявності якої можлива виплата суми компенсації.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 01.04.2021 по справа № 120/4555/18-а, у постанові від 04.03.2021 по справі № 520/34/17.

Так, суд зазначає, що звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Як встановлено судом, виплата призначена позивачу за рішенням суду позивачу не була здійснена.

Враховуючи, що у цій справі судом встановлено, що належні позивачу на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.12.2019 у справі №120/3552/19-а кошти за період з 01.07.2012 по 31.12.2017 в сумі 53531,56 грн. є невиплаченими, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо відмови нарахувати та виплатити суму компенсації втрати частини доходів за період з 01.01.2012 по 31.12.2017 у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої, але не виплаченої доплати до пенсії та зобов`язання нарахувати та виплатити суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої, але не виплаченої доплати до пенсії за період з 01.01.2012 по 31.12.2017 та виплатити її разом з основною сумою доплати згідно судового рішення від 05.12.2019 у справі №120/3552/19-а задоволенню не підлягають як передчасні.

Разом з тим, право позивача на отримання компенсації за несвоєчасну виплату пенсії може буде порушеним після виплати заборгованості за відповідний період, та лише за умови не виплати компенсації у тому ж місяці.

При цьому суд вважає за доцільне вказати щодо заявленого позивачем формулювання позовних вимог у спосіб зобов`язання відповідача виплати компенсацію втрати частини доходів разом з основною сумою доплати перерахованої пенсії згідно судового рішення від 05.12.2019 у справі №120/3552/19-а, що такі вимоги задоволенню не підлягають, адже спір в в цій частині щодо зобов`язання виплатити суму доплати перерахованої пенсії фактично спрямований на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.12.2019 у справі №120/3552/19-а.

Тобто, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача при виконанні судового рішення у справі №120/3552/19-а, порушено його права, свободи чи інтереси, то він повинен звертатися до суду в порядку статей 382, 383 КАС України (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), чи ініціювати питання про встановлення способу і порядку виконання судового рішення згідно ст. 378 КАС України.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

За змістом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а тому, в задоволені позову слід відмовити.

З урахуванням положень статті 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, )

Повний текст рішення складено та підписано суддею 01.11.2022

Суддя Томчук Андрій Валерійович