Справа № 620/5418/22
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року Чернігів Справа № 620/5418/22

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Поліщук Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі відповідач, податковий орган), в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Чернігівській області щодо несвоєчасного внесення коштів сплачених за податковим повідомленням-рішенням від 03.12.2021 за № 7 та податковим повідомленням-рішенням від 08.04.2021 № 7569-2526-2020;

зобов`язати Головне управління ДПС у Чернігівській області внести в інтегровану картку особового рахунку позивача відсутність податкової заборгованості за податковим повідомленням-рішенням від 03.12.2021 за № 7 та податковим повідомленням-рішенням від 08.04.2021 № 7569-2526-2020 станом на 01.01.2022.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що податкове зобов`язання по оплаті з фізичних осіб в сумі 27951,35 грн було оплачено по зразку квитанції, яка надана податковим органом, двома сумами 13000,00 грн та 14951,35 грн. Зазначає, що відповідь на скаргу з приводу Податкового повідомлення-рішенням (далі ППР) від 03.12.2021 за № 7 про накладення штрафу за несвоєчасну сплату орендної плати за землю від податкового органу станом на день звернення до суду не надійшла. Не погоджується з позицією відповідача щодо наявності заборгованості податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в сумі 1857,30 грн, оскільки 01.06.2021 позивачем було проведено оплату податку в сумі 1857,30 грн згідно з ППР від 08.04.2021 № 7569-2526-2020.

У поданому до суду відзиві відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та просить у їх задоволенні відмовити, оскільки згідно з наданою копією платіжного документу від 11.07.2019 № 294380, який підтверджує своєчасну сплату орендної плати з фізичних осіб, було встановлено невірне заповнення поля «призначення платежу», а саме: платником не вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків і платіж не був рознесений до ІКП, у зв`язку з чим виник борг у сумі 14951,35 грн, який був сплачений 10.07.2020. Відповідно розрахувалися довідково штрафні санкції за несвоєчасну сплату орендної плати з фізичних осіб. Сплату орендної плати з фізичних осіб в сумі 14951,35 грн згідно платіжного доручення від 11.07.2019 було зараховано до ІКП лише 23.11.2020. Згідно наданої до позовної заяви копії платіжного документу від 01.06.2021 № 01540969, який підтверджує своєчасну сплату податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в розмірі 1857,32 грн, встановлено невірне заповнення поля «призначення платежу», а саме: платником вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків іншої особи, в зв`язку з зазначеним платіж не рознесений до ІКП. Також зауважує, що суд не може підміняти орган, рішення якого оскаржується.

У відповіді на відзив, позивач заперечуючи проти доводів відповідача, викладених у відзиві, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.08.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 01.09.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

З метою сплати податкового зобов`язання у розмірі 27951,35 грн з орендної плати з фізичних осіб, визначеного ППР від 26.06.2019 № 9-2522 (а.с. 8), позивачем здійснено перерахунок коштів на рахунок податкового органу, що підтверджується копією квитанції від 11.07.2019 № ПН294380 (а.с. 7). При цьому, у квитанції зазначено: платник ОСОБА_1 ; код платника НОМЕР_1 ; призначення платежу орендна плата від платника ОСОБА_1

03.12.2021 податковим органом сформовано ППР № . У зв`язку із встановленням порушення сплати позивачем грошового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб останнього зобов`язано сплатити штраф у сумі 1495,14 грн (а.с. 10-11).

Позивачем зазначене ППР оскаржено до Державної податкової служби України (а.с. 13).

За результатом розгляду вказаної скарги ДПС України 27.09.2022 прийнято Рішення, згідно з яким остання зазначила, що висновки перевірки щодо несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання по орендній платі з фізичних осіб у сумі 14951,35 грн, та застосування штрафних санкцій у розмірі 1495,14 грн є недоведеними (а.с. 56-57).

08.04.2021 відповідачем сформовано ППР № 7569-2526-2020, згідно з яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості», за 2020 рік у розмірі 1857,32 грн (а.с. 18).

Відповідно до копії квитанції від 06.06.2021 № П1540969 позивачем на рахунок податкового органу з метою сплати зазначеного вище податкового зобов`язання перераховано кошти. При цьому, у квитанції зазначено: платник ОСОБА_1 ; код платника НОМЕР_1 ; призначення платежу *;101; НОМЕР_2 ; податок на нерух. майно, відмінне від земельної ділянки, сплач. фіз. Особами, які є власниками об`єктів нежит. нерух. ОСОБА_1 (а.с. 19).

Вважаючи, що відповідачем протиправно не зараховано суми коштів, сплачені позивачем в рахунок сплати податкових зобов`язань, останній звернувся до суду з відповідним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на таке.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Відповідно до пункту 14.1 статті 14 ПК України:

14.1.39. Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня;

14.1.156. Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Пунктом 288.5 статті 288 ПК України передбачено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Так, згідно з пунктом 287.5 статті 287 ПК України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право: застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку із встановленням, на думку відповідача, порушення сплати позивачем грошового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб, визначеного ППР від 26.06.2019 № 9-2522, податковим органом 03.12.2021 сформовано ППР № про застосування до ОСОБА_1 штрафу у сумі 1495,14 грн.

Разом з тим, сплата позивачем орендної плати з фізичних осіб, згідно із ППР від 26.06.2019 № 9-2522 у розмірі 27951,35 грн підтверджується копією квитанції від 11.07.2019 № ПН294380.

Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України, з-поміж іншого, визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору є контролюючий орган.

Положеннями підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України).

Відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Щодо новоствореного (нововведеного) об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт.

Контролюючі органи за місцем проживання (реєстрації) платників податку в десятиденний строк інформують відповідні контролюючі органи за місцезнаходженням об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості про надіслані (вручені) платнику податку податкові повідомлення-рішення про сплату податку у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України (підпункт 266.9.1 пункту 266.9 статті 266 ПК України).

Судом встановлено, що сплата позивачем суми податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості», за 2020 рік у розмірі 1857,32 грн, згідно з ППР від 08.04.2021 № 7569-2526-2020, підтверджується квитанцією від 06.06.2021 № П1540969.

Разом з тим, відповідачем у відзиві зазначено про те, що у вказаному платіжному документі невірно заповнено поле «призначення платежу», а саме: платником вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків іншої особи, в зв`язку з зазначеним платіж не рознесений до ІКП.

Вказаний вище аргумент податкового органу суд відхиляє, оскільки дослідивши зміст квитанції від 06.06.2021 № П1540969, суд констатує, що у ній, у графі «код платника» зазначено код «», який присвоєно ОСОБА_1 (вказане підтверджується, зокрема, довідками податкового органу, наданими останнім до суду (а.с. 47-50)). А у графі «призначення платежу» будь-який РНОКПП не зазначено.

Крім того, суд зазначає, що згідно з положеннями статті 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», який діяв до 01.08.2021, банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Згідно з пунктом 22.4 статті 22 цього ж Закону під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Приписами пункту 129.6 статті 129 ПК України (в редакції станом на 11.07.2019) передбачено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Відповідно до пункту 129.6 статті 129 ПК України (в редакції станом на 01.06.2021) За порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку, органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, установи - учасника платіжної системи, еквайрія такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафи у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку про те, що з моменту прийняття банком зобов`язання з виконання доручення клієнта на переказ коштів, платник внесків не може нести відповідальності у вигляді штрафних санкцій за невчасну сплату внесків, при умові що такий платних звернувся до банку у строк сплати цих внесків.

За наявності в платника відповідних доказів, що підтверджують виконання усіх передбачених законодавством умов для визнання його добросовісним платником, обов`язок зі сплати відповідної суми податкового (грошового) зобов`язання слід визнати виконаним, незалежно від фактичного зарахування платежу до бюджетної системи України.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.05.2018 у справі № 804/505/16.

Матеріалами справи підтверджується факт прийняття банком розрахункових документів позивача (квитанції від 11.07.2019 №ПН294380 та від 01.06.2021 № П1540969) на виконання, а відтак платник податку не може нести відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язання зі сплати податку з орендної плати з фізичних осіб та з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

Відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

З огляду на вказане та на встановлені судом обставини справи, зокрема, що позивачем своєчасно сплачено визначені контролюючим органом податкові зобов`язання, суд дійшов висновку про безпідставність застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податку з орендної плати з фізичних осіб, а також про безпідставність для незарахування позивачу коштів в якості сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, оскільки, як зазначив Верховний Суд у постанові від 30.01.2018 у справі № 810/875/17, помилкове не зазначення в реквізитах платежу ідентифікаційного коду підприємця не є правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми податку у визначений законодавством строк.

Крім того, при вирішенні даної справи суд бере до уваги те, що згідно з Рішенням від 27.09.2022, прийнятим за результатом розгляду скарги позивача на ППР від 03.12.2021 № 7, Державна податкова служба України дійшла висновку, що несвоєчасна сплата узгодженого податкового зобов`язання по орендній платі з фізичних осіб у сумі 14951,35 грн, та застосування штрафних санкцій у розмірі 1495,14 грн з боку позивача є недоведеними.

Згідно з частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог шляхом: визнання протиправним та скасування Податкового повідомлення-рішення від 03.12.2021 № 7 про застосування до позивача штрафних санкцій, прийняте Головним управлінням ДПС у Чернігівській області; зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника ОСОБА_1 за платежем «Орендна плата з фізичних осіб18010900» шляхом виключення податкового боргу в розмірі 14951,35 грн, що виник на підставі ППР від 03.12.2021 за № 7; зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника ОСОБА_1 за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18010300» шляхом виключення податкового боргу у розмірі 1857,32 грн, що виник на підставі ППР від 08.04.2021 № 7569-2526-2020.

При цьому, позовна вимога про зобов`язання відповідача внести в інтегровану картку особового рахунку позивача відсутність податкової заборгованості станом на 01.01.2022, охоплюється зобов`язанням податкового органу внести зміни до інтегрованої картки платника ОСОБА_1 шляхом виключення податкового боргу, як такого, що не існував у позивача взагалі.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вище, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанціями 08.08.2022 та від 29.08.2022 підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 1984,80 грн (а.с. 23, 34).

Керуючись статтями 9, 72-74, 77, 139, 241-246, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення від 03.12.2021 № 7 про застосування до ОСОБА_1 штрафних санкцій, прийняте Головним управлінням ДПС у Чернігівській області.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Чернігівській області внести зміни до інтегрованої картки платника ОСОБА_1 за платежем «Орендна плата з фізичних осіб18010900» шляхом виключення податкового боргу в розмірі 14951,35 грн, що виник на підставі Податкового повідомлення-рішення від 03.12.2021 за № 7.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Чернігівській області внести зміни до інтегрованої картки платника ОСОБА_1 за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18010300» шляхом виключення податкового боргу у розмірі 1857,32 грн, що виник на підставі Податкового повідомлення-рішення від 08.04.2021 № 7569-2526-2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1984,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000, .

Повний текст судового рішення складено 31 жовтня 2022 року.

Суддя Л.О. Поліщук