Справа № 520/7016/22
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

31 жовтня 2022 р. справа № 520/7016/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в призначенні одноразової грошової допомоги яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 року відкрито спрощене провадження у вказаний адміністративній справі. У вказаній ухвалі зазначено, що відповідно до положень п.3 та п.10 ч.6 ст.12, ч.1 ст.257 КАС України, справа належить до справ незначної складності, у зв`язку з чим підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.2,3,4,5 ст.262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 25.04.2022 року ОСОБА_1 звернулася із заявою № 292 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне стажування", та відповідно до поданої заяви призначено пенсію з 24.02.2022 року. 16.05.2022 року позивач звернулась із заявою до ГУ ПФУ в Харківській області щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій особи станом на день її призначення, згідно з п.7-1 прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 24.06.2022 року позивач отримала відповідь від відповідача від 23.06.2022 року №5231-6441/П-03/8-2000/22, якою відмовлено позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій особи станом на день її призначення, згідно з п.7-1 прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в зв`язку з недостатньою кількістю стажу за вислугу років, що дає право на призначення одноразової грошової допомоги. Позивач вважає, що відповідач протиправно відмовив у призначені йому одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій особи станом па день її призначення, згідно з п.7-1 прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з огляду на те, що період навчання позивача має бути зарахований до спеціального стажу за вислугу років, як стаж роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності, що дає право на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також, позивачка має додатково період роботи на посаді лікаря-терапевта в ТОВ «Поліклініка Досвід, Довіра, Допомога» з 24.04.2013 року по 08.07.2019 р., що складає 6 років 2 місяці 15 днів.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що з 24.02.2022 позивачці було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-ІУ від 09.07.2003. Відповідно до документів, які наявні в електронній пенсійній справі, стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років складає 27 років 9 місяців 20 днів. До стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років не зараховано період роботи у ТОВ з обмеженою відповідальністю «Поліклініка Досвід, Довіра, Допомога», оскільки зазначена організація не належить до установ державної або комунальної форми власності. Також згідно Переліку період навчання зараховано тільки до загального стажу. Загальний страховий стаж позивачки при призначенні пенсії склав 41 рік 8 місяців 28 днів. Враховуючи вищевикладене, підстави для призначення позивачці грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 25.04.2022 року ОСОБА_1 звернулася із заявою № 292 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне стажування", та відповідно до поданої заяви позивачу призначено пенсію з 24.02.2022 року.

16.05.2022 року позивач звернулась із заявою до ГУ ПФУ в Харківській області щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій особи станом на день її призначення, згідно з п.7-1 прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

24.06.2022 року позивач отримала відповідь від відповідача від 23.06.2022 року №5231-6441/П-03/8-2000/22, в якій повідомлено, що відповідно до документів, які наявні в електронній пенсійній справі позивача, стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років складає 27 років 9 місяців 20 днів. До стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років не можливо зарахувати період роботи у ТОВ з обмеженою відповідальністю «Поліклініка Досвід, Довіра, Допомога», оскільки зазначена організація не належить до установ державної або комунальної форми власності. Враховуючи вищевикладене, підстави для призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутні.

Зі змісту відзиву на адміністративний позов та наданих відповідачем доказів судом встановлено, що відповідачем не зараховано до стажу роботи позивача, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, період навчання з 01.09.1981 року по 30.06.1987 року в Харківському медичному інституті згідно Диплому серії НВ № 892829 та періоди роботи позивача на посадах лікаря з 17.08.1987 року по 01.01.2004 року.

Не погодившись із вказаними рішеннями відповідача, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - це період протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі, не менший, ніж мінімальний страховий внесок.

Пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

За змістом пункту «е» статті 55 Закону №1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Порядком обчислення стажу, що дає право на призначення допомоги та її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191, передбачено зарахування до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, періодів роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909.

Згідно з розділом 2 «Охорона здоров`я» цього Переліку право на пенсію за вислугу років мають лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад), які працювали у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої і невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, санітарно-епідеміологічних закладах, діагностичних центрах.

Згідно із пунктом «д» статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах з підготовки кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

У Положенні про клінічну ординатуру, затвердженому наказом Міністерства охорони здоров`я від 29 січня 1998 року №12 визначено, що клінічна ординатура є вищою формою підвищення кваліфікації лікарів- спеціалістів з певного фаху у вищих медичних закладах освіти ІІІ-ІУ рівнів акредитації, закладах післядипломної освіти, клінічних науково-дослідних інститутах, центрах та набутого досвіду практичної роботи лікарем-спеціалістом з певного фаху.

Пунктом 4.12 цього Положення передбачено, що термін навчання в клінічній ординатурі зараховується лікарю до його загального трудового стажу та стажу роботи за фахом.

Згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_2 позивач:

- з 01.09.1981 по 30.06.1987 навчалася в Харківському медичному інституті, що також підтверджується копією Диплому серії НОМЕР_3 ,

- з 17.08.1987 по 01.08.1988 року проходила інтернатуру по терапії на посаді лікаря у 31 міській лікарні міста Харкова,

- з 01.09.1996 по 26.02.1997 у Харківському державному медичному університеті на посаді клінічного ординатора кафедри внутрішніх хвороб, ЛФК та СМ.

Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що період навчання позивача у вищому навчальному закладі та в клінічній ординатурі входить до спеціального трудового стажу, що визначає право на пенсію за вислугу років та на виплату грошової допомоги.

Таким чином, позивачем доведено, що позивач має страховий стаж не менше 30 років, що надає правову можливість на застосування до нього п. 7-1 розділу XV прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, до звернення до відповідача не отримував пенсію, а тому має право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 24.12.2019 року у справі № 442/4963/17 та від 18.06.2020 року у справі №676/3013/17.

Також суд зазначає, що у постанові від 15.06.2022 року по справі №200/854/19-а, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що суть зазначеної грошової допомоги полягає в додатковій гарантії для працівників, які працювали в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Наявність такої гарантії спонукає осіб працювати саме в установах державної або комунальної форми власності і набувати необхідний стаж у зазначених установах. При цьому, зміст норми 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV дозволяє стверджувати, що у разі, якщо на день досягнення пенсійного віку особа не має відповідного спеціального стажу (для жінок 30 років, у редакції Закону №1058 станом на час виникнення спірних правовідносин), то така особа може «відтермінувати» реалізацію свого права виходу на пенсію задля набуття спеціального стажу, необхідного для отримання грошової допомоги. Таке тлумачення зазначеної норми є цілком логічним. Особа продовжує працювати в установах державної або комунальної форми власності та погоджується отримувати пенсію з більш пізнього віку, а держава, в свою чергу, заохочує таких осіб додатковою соціальною гарантією.

Колегія суддів зазначила, що норму пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV слід тлумачити таким чином, що для отримання визначеної пунктом 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV грошової допомоги при виході на пенсію по Закону №1058-IV особа має дотриматись таких вимог:

- станом день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- пенсія має призначатися особі вперше (тобто особи, які отримували пенсію раніше і з будь-яких причин перестали отримувати її право на зазначену грошову допомогу втратили);

- станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років, у редакції Закону №1058 станом на час виникнення спірних правовідносин) на зазначених вище посадах.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, позивачем в межах даної справи дотримано всіх вимог для призначення та виплати їй визначеної пунктом 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV грошової допомоги при виході на пенсію по Закону №1058-IV.

При цьому суд погоджується, що до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідачем правомірно не зараховано період роботи у ТОВ з обмеженою відповідальністю «Поліклініка Досвід, Довіра, Допомога», оскільки зазначена організація не належить до установ державної або комунальної форми власності.

Однак вказаний факт не нівелює встановлені судом обставини щодо незарахування відповідачем до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, періоду навчання позивача, роботи під проходження інтернатури та на посаді клінічного ординатора та встановлений судом факт, що стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, складає більше 30 років.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) призначити та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 31.10.2022 року.

Суддя Біленський О.О.