Справа № 280/2524/22
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 листопада 2022 року м. Дніпросправа № 280/2524/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Запорізької обласної прокуратури на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 червня 2022 року в адміністративній справі №280/2524/22 (головуючий суддя першої інстанції Новікова І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 16.02.2022 року звернувся до Запорізького окружного адміністративного су з позовом до Запорізької обласної прокуратури, в якому просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021 року у справі №280/3607/20 про поновлення його на посаді за період з 16.04.2021 року по 31.01.2022 року в розмірі 212899,87 грн. з утриманням податків та інших обов`язкових платежів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021 року у справі №280/3607/20 його поновлено на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області. Проте, відповідачем фактично поновлено його на посаді лише наказом від 01.02.2022 року №62к. В період з 16.04.2021 року по 31.01.2022 року рішення суду не виконувалось, у зв`язку з чим затримка у виконанні рішення становить 197 робочих днів. Позивач посилається на приписи статті 236 КЗпП України і вказує, що у відповідача наявний обов`язок виплатити середню заробітну плату за весь час затримки виконання рішення суду в частині його поновлення на роботі в розмірі 212899,87 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17 червня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Стягнуто з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі №280/3607/20 про поновлення на посаді за період з 16 квітня 2021 року по 31 січня 2022 року в розмірі 212899,87 грн. із утриманням податків та інших обов`язкових платежів.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Зауважує, що підставою для виплати незаконно звільненому працівнику зазначеного середнього заробітку є затримка власником або уповноваженим ним органом виконання рішення про поновлення на роботі. Водночас, при несвоєчасному поновленні працівника на роботі з вини власника або уповноваженого ним органу середній заробіток виплачується йому за чітко визначений законом проміжок часу, а саме, з дня винесення відповідного рішення органом, що розглядав трудовий спір, і до дня фактичного його виконання. Право претендувати на стягнення середнього заробітку за затримку виконання рішення суду про поновлення на роботі матеріальний закон пов`язує виключно із виданням роботодавцем відповідного наказу, фактичним допуском незаконно звільненого до роботи. При цьому, суд також має встановити вину роботодавця у невидані наказу про поновлення працівника на роботі. Наголошує, що на адресу позивача направлено лист від 04.11.2021 року з роз`ясненнями умов поновлення на посаді, та запрошено до відділу кадрової роботи та державної служби обласної прокуратури для внесення відповідних відомостей до трудової книжки. Проте, позивач до обласної прокуратури не звернувся та трудову книжку не надав. Разом з цим, з метою виконання рішення суду, наказом від 01.02.2022 року № 62к позивача поновлено на посаді прокурора з 01.05.2020 року. Зауважує, що ним вжито заходів до виконання рішення суду щодо поновлення позивача на посаді, затримка виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021 року у справі № 280/3607/20 допущена не з вини Запорізької обласної прокуратури. Зауважує, що судом першої інстанції не вірно визначено період часу затримки виконання рішення суду з 16.04.2021 року по 31.01.2022 року, а відтак і суму відшкодування за цей період. Так, у разі задоволення судом позовних вимог, сума відшкодування за період з 21.04.2021 року по 04.11.2021 року складатиме 145895,85 грн (135 робочих днів* 1080,71 грн середньоденного заробітку позивача).

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (а.с. 9-13).

15.04.2021 року постановою Третього апеляційного адміністративного суду у справі № 280/3607/20 визнано протиправним та скасовано рішення Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 09.04.2020 року №312 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки». Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Запорізької області від 29.04.2020 року №731к щодо звільнення позивача з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру». Поновлено позивача на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області з 01.05.2020 року. Стягнуто на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 квітня 2020 по 15 квітня 2021 в сумі 260451,11 гривень, що визначений без утримання податків й інших обов`язкових платежів та без урахування вже виплачених сум. Постанова набрала законної сили 15.04.2021 року (а.с. 48-61).

01.02.2022 року відповідачем видано наказ №62к, яким поновлено позивача на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області з 01.05.2020 року (а.с. 25).

Позивач вважаючи, що у період з 16 квітня 2021 року по 31 січня 2022 року відповідачем не виконувалось рішення суду щодо його поновлення на роботі, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що невиконання Запорізькою обласною прокуратурою протягом тривалого часу постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021 року у справі №280/3607/20 про поновлення позивача на роботі має наслідком застосування приписів статті 236 Кодексу законів про працю України про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі. Період затримки виконання рішення суду з 16 квітня 2021 року по 31 січня 2022 року складає 197 робочих днів, у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду у розмірі 212899,87 грн..

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Частиною п`ятою статті 124 Конституції України, встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За змістом статті 14 КАС України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до приписів статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Частиною сьомою статті 235 Кодексу законів про працю України визначено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Згідно зі статтею 236 Кодексу законів про працю України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Позивача поновлено на посаді відповідно до постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року у справі № 280/3607/20.

Рішення набрало законної сили 15.04.2021 року та підлягало негайному виконанню, починаючи з 16.04.2021 року.

Натомість наказ № 62к про поновлення позивача на посаді з 01.05.2020 року винесений відповідачем лише 01.02.2022 року.

За змістом положень статті 236 Кодексу законів про працю України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) негайно після проголошення судового рішення наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку про те, що негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно підлягає виконанню не за загальним правилом з дати набрання ним законної сили, а негайно з моменту його проголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави. Законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі, і цей обов`язок полягає в тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду. Рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 вересня 2021 року у справі № 640/775/19.

З огляду на вказане колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що невиконання відповідачем протягом тривалого часу постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року у справі № 280/3607/20 про поновлення позивача на роботі має наслідком застосування приписів статті 236 Кодексу законів про працю України про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

При цьому, такий середній заробіток повинен бути відшкодований саме відповідачем, як органом уповноваженим на виконання рішення суду в частині видання наказу про поновлення на роботі.

Зазначене твердження відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду по справі №711/8446/16-ц, Верховного Суду у справах №332/603/17, №813/593/17.

Водночас, колегія суддів не приймає доводів позивача стосовно того, що строк слід обраховувати з 21.04.2021 (дата отримання повного тексту постанови). Таке твердження суперечить як нормам КАС України, так і правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 24 вересня 2021 року у справі №640/775/19.

Розгляд адміністративної справи №280/3607/20 проводився у відкритому судовому засіданні з викликом представників сторін, а тому відповідач обізнаний як про дату розгляду апеляційної скарги так і про результати її розгляду.

Крім того, строк затримки виконання рішення суду не закінчився 04.11.2021 року (коли позивачу направлено лист про необхідність прибуття до відділу кадрового забезпечення), оскільки ані до цієї дати, ані після неї аж до 01.02.2022 року наказ про поновлення позивача на посаді не приймався.

Рішення суду про поновлення працівника на роботі вважається виконаним саме у день видання наказу про поновлення на роботі, тобто 01.02.2022 року, оскільки до цієї дати наказ про поновлення позивача на роботі був відсутній.

Відповідно до постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі №280/3607/20 середній заробіток позивача становив 1080,71 грн. (а.с. 56).

Оскільки період затримки виконання рішення суду з 16.04.2021 року по 31.01.2022 року складає 197 робочих днів, то стягненню на користь позивача підлягає середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в розмірі 212899,87 грн. (1080,71 грн. х 197 днів), як правильно визначив суд першої інстанції.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність невиконання протягом тривалого часу постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021 року у справі №280/3607/20 про поновлення позивача на роботі.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Запорізької обласної прокуратури Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 червня 2022 року в адміністративній справі №280/2524/22 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 червня 2022 року в адміністративній справі №280/2524/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак