Справа № 380/14609/22
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про продовження процесуального строку
31 жовтня 2022 року місто Львів
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Гулик А.Г., розглянувши у порядку письмового провадження питання про продовження процесуального строку, встановленого ухвалою про залишення позовної заяви без руху від 24.10.2022, у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:
до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 24.10.2022 суддя залишив позовну заяву без руху та роз`яснив позивачу необхідність надати: (1) заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати поважні причини, що зумовили пропуск цього строку, а також докази на підтвердження існування таких обставин; (2) докази, які підтверджують протиправність бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування позивачу підйомної допомоги, грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги передбаченої частиною 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки без урахування індексації грошового забезпечення.

25.10.2022 від представника позивача на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху надійшло клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Щодо надання доказів, які підтверджують протиправність бездіяльності відповідача, представник зазначив, що право позивача на отримання індексації за період проходження служби поновлено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 у справі №380/10058/20. Так, право позивача на «індексацію грошового забезпечення» було поновлено після звільнення військової служби, а виплату здійснено 07.04.2022, що підтверджується випискою з банку. Тобто відповідач не міг враховувати розмір «індексації грошового забезпечення» при обрахунку одноразових видів грошового забезпечення, оскільки її виплату протиправно не проводив, а провів тільки на виконання рішення суду, після звільнення позивача з військової служби.

Між тим, суддя зазначає, що на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 24.10.2022 позивач не надав жодних доказів на підтвердження протиправності бездіяльності відповідача, зокрема: (1) копії рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 у справі №380/10058/20, на яке посилається у позовній заяві; (2) доказів нарахування і виплати позивачу спірних сум підйомної допомоги, грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки з зазначенням розмірів таких виплат.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини 1, 2 статті 76 КАС України).

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 згаданого Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених згаданим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Частиною 4 статті 161 КАС України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При цьому, слід зауважити, що передбачений частиною 2 статті 77 КАС України обов`язок доказування суб`єктом владних повноважень правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності не слід розуміти так, що позивач звільняється від обов`язку надати докази на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує позов.

Суддя зазначає, що доводи представника позивача про неправильне обчислення відповідачем спірних сум грошового забезпечення ґрунтуються виключно на припущеннях, не підтверджених жодними належними та допустимими доказами.

Таким чином, станом на 31.10.2022 позивач вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху від 24.102022 у повномй обсязі не виконав, оскільки не надав жодних доказів на підтвердження протиправності бездіяльності відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи наведене, суд з метою забезпечення права позивача на доступ до суду, вважає за можливе продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви на 10 днів з дня отримання позивачем копії цієї ухвали.

Керуючись статтями 118, 121, 160, 169, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:
продовжити процесуальний строк, встановлений ухвалою про залишення позовної заяви без руху від 24.10.2022, для усунення недоліків позовної заяви (надання доказів на підтвердження протиправності бездіяльності відповідача, зокрема: (1) копії рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 у справі №380/10058/20, на яке посилається у позовній заяві; (2) доказів нарахування і виплати позивачу спірних сум підйомної допомоги, грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки з зазначенням розмірів таких виплат) на 10 днів з дня отримання позивачем копії цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу суду, може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя А.Г. Гулик