Справа № 560/5063/22
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/5063/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

31 жовтня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Полотнянка Ю.П. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 08.07.2021 про відмову в проведенні перерахунку пенсії, відповідно до Закону України "Про державну службу";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби періоди роботи на посадах в органах місцевого самоврядування з 04.01.2001 по 24.05.2006 та в органах державної податкової служби з 06.05.2009 по 31.12.2009;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування та виплату з 01 липня 2021 року пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ згідно його заяви від 01.07.2021.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 08.07.2021 року №08 щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком за нормами Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи з 04 липня 2001 року по 24 травня 2006 року на виборній посаді заступника голови Волочиської районної ради.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи з 06 травня 2009 року по 31 грудня 2009 року в органах державної податкової служби.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ з 01.07.2021 та здійснити нарахування і виплату пенсії з урахуванням виплачених сум пенсійного забезпечення згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення. Вважає, що права на переведення на бажаний вид пенсії позивач не має, оскільки періоди роботи в органах Державної податкової служби на посадах, у період перебування на яких присвоювались персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи на державній службі.

Позивач подав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначив, що судом першої інстанції правильно встановлено та досліджено усі обставини справи, в результаті чого прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до вимог ст. 311 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 08.08.2019, позивач отримує пенсію за віком відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

31.01.2021 року позивач був звільнений з посади заступника начальника управління соціального захисту населення райдержадміністрації відповідно до п.1 ч.1 ст. 87 Закону України "Про державну службу". Станом на момент звільнення з посади державної служби позивач отримав четвертий ранг державного службовця.

01 липня 2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 08.07.2021 позивачу відмовлено у переведенні на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", оскільки у нього відсутній станом на 01.05.2016 рік 10-річний стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими в повній мірі, відтак їх належить задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом № 889-VIII.

Відповідно до п. 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон № 3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом, обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 № 889-VIII, обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII. Отже, у даному випадку слід керуватись Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 №283 (далі - Порядок № 283), відповідно до пункту 1 якого визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно з п. 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Згідно з п. 4 Порядку № 229 до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування". У пункті 4 частини 2статті 46 Закону України "Про державну службу" № 889-VIII зазначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що період роботи позивача в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 по 24.05.2006 на виборній посаді заступника голови Волочиської районної ради підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26 червня 2018 по справі № 735/939/17.

Стосовно періоду роботи в органах державної податкової служби з 06.05.2009 по 31.12.2009, судом встановлено наступне.

Статтею 46 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 № 889-VIII у частині 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

При досліджені відомостей трудової книжки позивача вбачається, що у період з 6 травня 2009 по 13 травня 2009 він працював на посаді головного державного податкового інспектора масово-роз`яснювальної роботи та звернень громадян Державної податкової інспекції у Волочиському районі. 06 травня 2009 позивачу присвоєно спеціальне звання "інспектор податкової служби 1 рангу".

У період з 13 травня 2009 до 31 грудня 2009 позивач займав посаду завідувача сектору погашення прострочення податкових зобов`язань Державної податкової інспекції у Волочиському районі.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 №229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 №889-VIII. Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством. Отже, в даному випадку слід керуватись Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.94 №283.

Згідно пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби. Крім цього, згідно з п.342.4 ст. 342 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Відповідно до ст. 344 ПК України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Таким чином, посадові особи Державної податкової служби, яким присвоєні спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в податкових органах повинен зараховуватись до стажу державної служби, який дає право на пенсію.

Зважаючи на це, період роботи позивача в органах Державної податкової служби зараховується йому до стажу державної служби. Таким чином, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби періоди роботи позивача на посадах в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 по 24.05.2006 та в органах державної податкової служби з 06.05.2009 по 31.12.2009.

Таким чином, страховий стаж позивача на державній службі, на якій він продовжував перебувати станом на 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889), обіймаючи посаду державної служби, з урахуванням періоду роботи в органах місцевого самоврядування та Державної податкової служби, становить понад 10 років, що доводиться відомостями трудової книжки та іншими матеріалами справи, тоді як страховий стаж перевищує 30 років, що відповідачем не заперечується.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 року у зразковій справі №822/524/18, встановлено, що право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XIIпов`язане лише з певним стажем роботи особи на посаді державного службовця, визначеним згідно з п. 10, 12 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII, у той час як додаткових умов для призначення пенсії у вказаних пунктах "Прикінцевих та перехідних положень" Закону №889-VIII не встановлено.

Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта щодо неможливості переведення позивача на обраний ним вид пенсії, оскільки будь-яких законних перешкод для реалізації позивачем права вибору виду пенсії судом не встановлено.

Підсумовуючи викладене слідує висновок, що спірне рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, яким відмовлено у переведенні на інший вид пенсії є протиправним, у зв"язку з чим відповідач зобов"язаний зарахувати вищезазначений трудовий стаж до стажу державної служби та вирішити питання переведення, нарахування та виплати позивачу пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-XII "Про державну службу".

Отже, враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Хмельницького окружного адміністративного суду відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Хмельницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Полотнянко Ю.П. Граб Л.С.