Справа № 640/22241/21
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року м. Київ № 640/22241/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, щодо невиплати Позивачу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) суми заборгованості з пенсійних виплат за період з 07.06.2019 по 30.04.2021 у розмірі 46848,78 грн. (сорок шість тисяч вісімсот сорок вісім гривень сімдесят вісім копійок);

- стягнути з відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, на користь позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) суму заборгованості з пенсійних виплат за період з 07.06.2019 по 30.04.2021 у розмірі 46848,78 грн. (сорок шість тисяч вісімсот сорок вісім гривень сімдесят вісім копійок);

- звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, на користь Позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) заборгованості з пенсії у межах суми стягнення за один місяць;

- зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення відповідно до статті 382 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є внутрішньо переміщеною особою, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач вказує, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2020 у справі № 640/25717/19відповідач призначив позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах з 07.06.2019, проте нараховані за період з 07.06.2019 по 30.04.2021 в сумі 46 848,78 грн. не виплатив, посилаючись на те, що заборгованість по пенсії буде виплачена на умовах окремого Порядку, визначеного постановою відповідно Кабінету Міністрів України.

Позивач вважає відмову відповідача протиправною, такою, що суперечить вимогам чинного законодавства, внаслідок чого звернувся до суду з позовом у цій справі.

Ухвалою Окружний адміністративний суд міста Києва від 16.08.2021 задоволено клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору; відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, у відзиві на позов зазначив, що діяв у межах своєї компетенції та відповідно до вимог чинного законодавства. Також послався на пропуск позивачем строку звернення до суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.

Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 28.10.2014 № 3004-930, позивач є внутрішньо-переміщеною особою.

З матеріалів справи убачається, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2020 у справі № 640/25717/19 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, зокрема:

визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за заявою ОСОБА_1 від 07.06.2019;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи на Шахті ім. ХХІІ з`їзду КПРС "Стахановське виробниче об`єднання по видобутку вугілля" з повним робочим днем у шахті: з 12.10.1987 по 15.10.1991 гірничим майстром підземним, з 24.12.1991 по 19.10.1993 гірничим майстром підземним, з 20.10.1993 по 21.10.1995 гірником підземним та у ТОВ "Інтер-Інвест вугілля" з 11.02.2009 по 30.06.2014 гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем під землею, що надають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно зі Списком №1;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі заяви від 07.06.2019 за Списком №1.

Вказане судове рішення набрало законної сили 19.03.2021.

Як зазначає позивач у позовній заяві, в травні 2021 року відповідачем призначено ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, втім заборгованість з моменту подання заяви 07.06.2019 по 30.04.2021 не виплачена.

За зверненням позивача, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 01.07.2021 № 17140-16543/К-02/2600/21 повідомило про те, що в травні 2021 року на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2020 та Шостого апеляційного адміністративного суду міста Києва від 19.03.2021 по справі № 640/25717/19 Головним управлінням в межах резолютивної частини призначено ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі заяви від 07.06.2019 за списком 1, зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 12.10.1987 по 15.10.1991, з 24.12.1991 по 19.10.1993, з 20.10.1993 по 21.10.1995, з 11.02.2009 по 30.06.2014. Доплата за період з 07.06.2019 по 30.04.2021 в сумі 46 848,78 грн. нарахована.

У листі зазначено, що відповідно до абзацу 20 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» суми пенсій, які не виплачені за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Так, 30.08.2019 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 788 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України». Однак зазначеною постановою не прийнято окремого порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Враховуючи викладене, кошти за період з 07.06.2019 по 30.04.2021 в сумі 46848,78 грн. обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та будуть виплачуватися на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, який наразі не прийнятий.

Не погоджуючись із діями відповідача що невиплати суми заборгованості з пенсійних виплат за період з 07.06.2019 по 30.04.2021 у розмірі 46 848,78 грн., позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі-Закон №1058, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних відносин) виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону №1058 визначено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Згідно з частиною першою статті 47 Закону №1058 пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Як зазначено вище, пенсію за віком на пільгових умовах позивачу було призначено вперше з 07.06.2019 на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2020 у справі № 640/25717/19. Натомість суми нарахованої пенсії за період з 07.06.2019 по 30.04.2021 у розмірі 46 848,78 грн. позивачеві виплачені не були.

При цьому, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві за результатом розгляду звернення позивача листом від 01.07.2021 № 17140-16543/К-02/2600/21 відмовило позивачу у виплаті вищевказаних коштів, нарахованих за період з 07.06.2019 по 30.04.2021 у розмірі 46 848,78 грн., посилаючись на те, що вказана сума пенсії буде виплачена йому на умовах окремого порядку відповідно до абз.20 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №637.

Так, абзацом 20 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" (в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних відносин) встановлено, що суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідач у вказаному листі помилково посилається на положення постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №637, яка у даному випадку не регулює спірні правовідносини.

Так, суд звертає увагу на те, що позивач просив відповідача виплатити заборгованість з пенсії, яка утворилась з дати її призначення (07.06.2019) до моменту початку здійснення фактичної виплати, на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2020 у справі № 640/25717/19 по 30.04.2021.

Пенсія за цим рішенням була призначена позивачеві не як внутрішньо переміщеній особі, а на підставі загального пенсійного законодавства (пенсія на пільгових умовах).

Крім того, абзац 20 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №637, на який посилається відповідач у своєму листі, стосується виплати заборгованості з пенсії, виплату якої було припинено (призупинено), про що свідчить використаний іменник «відновлення».

Натомість у даній справі має місце невиплата відповідачем пенсії з моменту її призначення на підставі рішення суду (призначення вперше) до моменту першої фактичної виплати. Отже, спірні правовідносини виникли у зв`язку з невиплатою відповідачем заборгованості з пенсії, призначеної за судовим рішенням та не пов`язані з припиненням (призупиненням) виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам.

Як було зазначено вище, відповідно до частини першої статті 47 Закону №1058 пенсія має виплачуватися у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, що свідчить про те, що нараховані позивачеві з 07.06.2019 суми пенсії мають бути обов`язково виплачені.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що відповідач безпідставно відмовився від здійснення такої виплати, посилаючись при цьому на норми законодавства, які не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.

Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Під час розгляду цієї справи відповідачем не було надано суду ані доказів виплати позивачеві нарахованої, але не виплаченої суми пенсії, ані доказів наявності підстав для такої невиплати.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, суд вважає, що відповідачем протиправно не вчинено відповідних дій, спрямованих на виплату ОСОБА_1 пенсії за період з 07.06.2019 по 30.04.2021 у розмірі 46848,78 грн.

Відтак, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо невиплати позивачу ОСОБА_1 суми заборгованості з пенсійних виплат за період з 07.06.2019 по 30.04.2021 у розмірі 46848,78 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, на користь позивача ОСОБА_1 суму заборгованості з пенсійних виплат за період з 07.06.2019 по 30.04.2021 у розмірі 46848,78 грн., суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що у листі від 01.07.2021 № 17140-16543/К-02/2600/21 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві підтвердило наявність заборгованості перед позивачем за період з 07.06.2019 по 30.04.2021 у розмірі 46848,78 грн.

При цьому, на момент ухвалення рішення по даній справі Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, не було надано жодних доказів на підтвердження виплати вказаної суми пенсії.

Враховуючи нарахування та невиплату позивачу на день ухвалення рішення пенсії за період з 07.06.2019 по 30.04.2021 у розмірі 46848,78 грн., суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь позивача призначену пенсію за період з 07.06.2019 по 30.04.2021 у розмірі 46848,78 грн.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення суду належить допустити до негайного виконання у межах виплати суми пенсії за один місяць.

З приводу тверджень відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої-третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що права позивача були порушені рішенням відповідача про відмову у виплаті заборгованості з пенсійних виплат, оформленим листом від 01.07.2021 № 17140-16543/К-02/2600/21, а з позовом до суду звернувся у серпні 2021 року, суд вважає, що строк звернення до суду позивачем не пропущено.

Щодо заявленого клопотання у прохальній частині позову щодо зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду, та має застосовуватися у виключних випадках.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про можливість ухилення відповідачем від виконання даного судового рішення, а тому підстави для встановлення судового контролю відсутні.

За таких обставин, суд відмовляє позивачу у задоволенні клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, питання розподілу судових витрат не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 248, 250, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, щодо невиплати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) суми заборгованості з пенсійних виплат за період з 07.06.2019 по 30.04.2021 у розмірі 46848,78 грн. (сорок шість тисяч вісімсот сорок вісім гривень сімдесят вісім копійок).

3. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) суму заборгованості з пенсійних виплат за період з 07.06.2019 по 30.04.2021 у розмірі 46848,78 грн. (сорок шість тисяч вісімсот сорок вісім гривень сімдесят вісім копійок);

4. Допустити негайне виконання рішення суду у межах виплати суми пенсії за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Т.П. Балась