Справа № 200/3966/22
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2022-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2022 року Справа№200/3966/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), відповідно до якої просить:

- визнати протиправними та скасувати дії відповідача стосовно розрахунку поточної пенсії ОСОБА_2 , починаючи з 01.10.2019 року, в порядку та способі, не відповідному Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме - призначення пенсії без врахування заробітної плати і без урахування обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсії;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення ним розрахунку суми поточної пенсії, починаючи з 01.10.2019 року, згідно зі ст. 27, ч. 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням заробітної плати позивачки та обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсії;

- зобов`язати відповідача усунутись від порушення права позивачки на пенсію в розмірі відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та здійснити розрахунок і виплату щомісячної пенсії позивачці та суми боргу з 01.10.2019 року, з урахуванням її заробітної плати і обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсії відповідно до ст. 27, ч. 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за винятком виплачених сум.

В обґрунтування позову позивачка зазначає, що 23.03.2020 року Донецьким окружним адміністративним судом було прийняте рішення у справі № 200/898/20-а, яким позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області від 24.10.2019 року № 202 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", а також зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.10.2019 року про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду і норм чинного законодавства.

Вказане рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23.03.2020 року у справі № 200/898/20-а набрало законної сили.

У подальшому представником позивачки на адресу відповідача були направлені заяви про добровільне виконання рішення суду, надання документів та інформації.

Зі змісту листа відповідача № 0500-1502-8/14730 від 24.01.2022 року, а також інших, наданих відповідачем, документів позивачка дізналася про те, що пенсія була їй призначена без урахування заробітної плати.

Позивачка вважає дані дії та бездіяльність відповідача протиправними і такими, що не відповідають вимогам ст. 27, ч. 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд повністю відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи свої заперечення проти позову, відповідач вказує на те, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23.03.2020 року у справі № 200/898/20-а було виконано відповідно до покладених судом зобов`язань у повному обсязі.

З приводу позовних вимог стосовно проведення індексації пенсії позивачки відповідач зазначає, що ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки Пенсійний фонд є спеціально уповноваженим органом державної влади, який здійснює обчислення та, у разі наявності підстав, проводить перерахунок пенсії, у зв`язку з чим суд не може керуватися розрахунками позивачки розміру власної пенсії.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.08.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії було прийнято судом до розгляду і відкрито провадження в адміністративній справі № 200/3966/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у суду матеріалів та прийняти дане рішення у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 , " АДРЕСА_3 ".

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, є органом державної влади, про що вказано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як зазначається у позові, 19.08.1997 року позивачка, ОСОБА_1 , виїхала з України на постійне місце проживання до Держави Ізраїль.

01.10.2019 року позивачкою подано заяву до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області з проханням призначити їй пенсію за віком.

24.10.2019 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області було прийнято рішення про відмову позивачці у призначенні пенсії за віком.

Зазначене рішення пенсійного органу було оскаржене позивачкою оскаржене до суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23.03.2020 року у справі № 200/898/20-а позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області від 24.10.2019 року № 202 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", а також зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.10.2019 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду і норм чинного законодавства.

09.09.2020 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області було прийнято рішення № 01 про призначення позивачці пенсії за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до даного рішення позивачці призначена пенсія за віком згідно з рішенням суду - з 01.10.2019 року і довічно.

Представником позивачки - ОСОБА_3 , на адресу Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області було направлено заяву від 10.09.2020 року про добровільне виконання судового рішення та надання розрахунків.

У відповідь на подану заяву, листом № 0531-02-8/9783 від 15.10.2020 року, представник позивачки був повідомлений про призначення позивачці пенсії за віком з 01.10.2019 року.

14.01.2022 року представник позивачки звернувся до відповідача із заявою про надання додаткової інформації та документів.

Листом № 0500-1502-8/14730 від 24.01.2022 року відповідач повідомив представника позивачки, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23.03.2020 року у справі № 200/898/20-а було виконано у повному обсязі та надав відповідні документи.

Як видно зі змісту вказаного листа та наданих сторонами до справи копій рішень про призначення та перерахунок пенсії, страховий стаж позивачки становить 25 років 09 місяців 15 днів (врахований по 25.06.1997 року); пенсія призначена без урахування заробітної плати; коефіцієнт страхового стажу складає 0,25750; розмір пенсії з 01.10.2019 року - 1564,00 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначаються положеннями Закону № 1058-IV.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Порядок обчислення розміру пенсії за віком регламентується ст. 27 Закону № 1058-IV.

Вказаною нормою Закону № 1058-IV, серед іншого, передбачено, що до формули для розрахунку розміру пенсії включаються коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, який визначений відповідно до ст. 25 цього Закону, та заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до ст. 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до положень пп. 3 п. 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу. За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. Якщо страховий стаж, починаючи з 01 липня 2000 року, становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

Судом встановлено, що довідки від 07.10.2019 року № 13/257, № 13/258 та № 13/259, видані ПАТ "ЕНЕРГОМАШСПЕЦСТАЛЬ" (), про заробітну плату позивачки з серпня 1982 року по червень 1997 року були надані до пенсійного органу разом із заявою від 29.10.2019 року № 5970, тобто після подання заяви про призначення пенсії за віком від 01.10.2019 року та після прийняття пенсійним органом рішення від 24.10.2019 року № 202 про відмову позивачці у призначені пенсії.

При цьому, як видно зі змісту заяви від 29.10.2019 року № 5970, вказані довідки були надані додатково до раніше поданої заяви про призначення пенсії.

Отже, на момент прийняття Управлінням Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області рішення від 09.09.2020 року № 01 про призначення позивачці пенсії за віком довідки про заробітну плату позивачки за період роботи з серпня 1982 року по червень 1997 року були у пенсійного органу в наявності.

Відомості, які наявні у рішенні від 09.09.2020 року № 01 про призначення пенсії та листі від 24.01.2022 року № 0500-1502-8/14730, свідчать про те, що страховий стаж позивачки врахований по 25.06.1997 року та становить 25 років 09 місяців 15 днів, проте під час призначення пенсії не враховано довідки про заробітну плату позивачки.

Суд зауважує, що відповідачем у відзиві на позов не заперечується той факт, що під час призначення позивачці пенсії за віком не було враховано її заробітну плату, однак жодного обґрунтування підстав неврахування заробітної плати позивачки відповідачем не наведено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем при призначенні позивачці пенсії за віком протиправно не було враховано довідки про її заробітну плату від 07.10.2019 року № 13/257, № 13/258, № 13/259.

Враховуючи те, що за рішенням від 09.09.2020 року № 01 пенсію позивачці було призначено з 01.10.2019 року, то саме з цієї дати відповідачем при обчисленні розміру призначеної пенсії мали бути враховані згадані вище довідки про заробітну плату позивачки.

У своїй позовній заяві позивачка просить суд, серед іншого, визнати протиправними та скасувати дії відповідача стосовно розрахунку поточної пенсії у порядку та способі, які не відповідають Закону № 1058-IV, визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно нездійснення ним розрахунку суми поточної пенсії відповідно до ст. 27 та ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV, а також зобов`язати відповідача здійснити розрахунок і виплату позивачці пенсії та суми боргу з 01.10.2019 року, з урахуванням заробітної плати і обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсії відповідно до ст. 27 та ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Чинне законодавство України не містить визначення такого поняття як "обов`язковий автоматичний масовий перерахунок пенсії", однак, виходячи зі змісту Закону № 1058-IV, під масовим перерахунком пенсій слід розуміти перерахунок, який здійснюється без звернення пенсіонера на підставі чинних або нових законодавчих актів, з урахуванням документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) пенсіонера та інших документів, що містяться в пенсійній справі на час перерахунку.

Такі перерахунки стосуються досить значної кількості пенсіонерів, особисті показники яких відповідають визначеним нормативним актом умовам, і здійснюються автоматизованим способом, тобто не передбачають звернення пенсіонерів до органів Пенсійного фонду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV встановлено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір і порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що позовні вимоги стосовно проведення індексації пенсії позивачки не можуть бути задоволені, оскільки органи Пенсійного фонду є спеціально уповноваженими органами державної влади, які здійснюють обчислення та, у разі наявності підстав, проводять перерахунок пенсії, внаслідок чого суд не може керуватися розрахунками позивачки розміру власної пенсії.

Суд не заперечує наявності у органів Пенсійного фонду, як спеціально уповноважених органів державної влади, повноважень щодо обчислення та перерахунку пенсій, але у справі, що розглядається, позивачкою не наводиться жодних розрахунків власної пенсії.

У даному випадку предметом спору є правомірність або протиправність неврахування відповідачем при призначенні позивачці пенсії за віком заробітної плати позивачки та, як наслідок, здійснення або нездійснення (в залежності від висновків суду щодо цих обставин) перерахунку пенсії позивачки з урахуванням заробітної плати (у тому числі її індексація).

Як вже було вказано раніше, суд дійшов висновку про протиправність неврахування відповідачем при призначенні позивачці пенсії за віком заробітної плати позивачки (довідок від 07.10.2019 року № 13/257, № 13/258, № 13/259 про заробітну плату позивачки).

Суд зазначає, що врахування заробітної плати позивачки під час обчислення розміру її пенсії та призначення позивачці пенсії за віком з урахуванням заробітної плати позивачки тягне за собою певні правові наслідки, зокрема, у вигляді проведення відповідних масових перерахунків пенсії, про які було згадано у цьому рішенні.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем має бути проведено перерахунок та виплату позивачці пенсії з 01.10.2019 року, з урахуванням наданих довідок про заробітну плату позивачки від 07.10.2019 року № 13/257, № 13/258, № 13/259, а також обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсії, відповідно до вимог ст. 27 та ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV, за винятком раніше виплачених сум.

Щодо обраного позивачкою способу захисту суд вважає за необхідне зазначити таке.

Позивачка просить суд визнати протиправними та скасувати дії відповідача стосовно розрахунку поточної пенсії у порядку та способі, які не відповідають Закону № 1058-IV, та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення ним розрахунку суми поточної пенсії згідно зі ст. 27 та ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV.

Суд зауважує, що дія - це активна поведінка, під час якої приймаються певні рішення, вчиняються певні активні дії, які змінюють існуюче (статичне) положення, а бездіяльність - це пасивна поведінка, тобто невиконання будь-яких активних дій в конкретних умовах.

В матеріалах справи відсутні докази вчинення відповідачем саме активних дій стосовно відмови у призначенні позивачці пенсії з урахуванням її заробітної плати (рішення або лист про відмову в призначенні чи перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати тощо).

Отже, у спірних правовідносинах мали місце не дії відповідача, а його бездіяльність, яка полягає у неврахуванні відповідачем при призначенні позивачці пенсії за віком довідок про її заробітну плату та масових перерахунків пенсії (з урахуванням заробітної плати).

Крім того, приписами КАС України не передбачено такого способу захисту порушених прав, свобод та законних інтересів як скасування дій, а скасування рішення про призначення пенсії від 09.09.2020 року № 01 не призведе до поновлення прав позивачки.

Відтак, у даному разі належним та ефективним способом захисту суд вважає визнання протиправною саме бездіяльності відповідача стосовно неврахування ним при призначенні позивачці пенсії за віком відповідно до рішення від 09.09.2020 року № 01 довідок про заробітну плату позивачки від 07.10.2019 року № 13/257, № 13/258, № 13/259.

Також позивачка у позові просить суд, зокрема, зобов`язати відповідача усунутись від порушення її права на пенсію в розмірі відповідно до Закону № 1058-IV, тобто позивачкою фактично заявлені позовні вимоги щодо утримання від вчинення дій на майбутнє.

Суд зазначає, що резолютивна частина рішення не може містити будь-яких приписів, які прогнозують можливі порушення з боку відповідача у майбутньому та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом у рішенні від 14.09.2020 року у зразковій справі № 560/2120/20.

Таким чином, вимоги в частині зобов`язання відповідача усунутись від порушення прав позивачки на пенсію в розмірі відповідно до Закону № 1058-IV задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, застосувавши положення ч. 2 ст. 9 та ст. 245 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог шляхом:

- визнання бездіяльності відповідача стосовно неврахування при призначенні позивачці пенсії за віком згідно з рішенням від 09.09.2020 року № 01 довідок про заробітну плату позивачки від 07.10.2019 року № 13/257, № 13/258, № 13/259 протиправною;

- зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату з 01.10.2019 року позивачці пенсії, з урахуванням довідок про її заробітну плату від 07.10.2019 року № 13/257, № 13/258, № 13/259 та обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсії, відповідно до ст. 27 та ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV, за винятком раніше виплачених сум.

Положеннями ч. 1 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачкою документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн. (квитанція № 7176-4983-1194-5365 від 12.08.2022 року).

Докази здійснення інших судових витрат позивачкою не надані.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, які були заявлені позивачкою, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Суд задовольнив заявлені позивачкою позовні вимоги щодо визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, внаслідок чого на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають присудженню понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у сумі 992,40 грн.

Керуючись приписами Конституції України, Законів України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неврахування при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком згідно з рішенням від 09.09.2020 року № 01 довідок про заробітну плату від 07.10.2019 року № 13/257, № 13/258, № 13/259.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.10.2019 року ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 , "В. Меламед. Юридичний офіс (Ізраїль - Україна)"), з урахуванням довідок про заробітну плату ОСОБА_1 від 07.10.2019 року № 13/257, № 13/258, № 13/259 та обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсії, відповідно до положень ст. 27 та ч. 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за винятком раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 , "В. Меламед. Юридичний офіс (Ізраїль - Україна)") судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Повне судове рішення складене 14 жовтня 2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Приймаючи до уваги прийняття даного рішення у порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч