Справа № 120/6020/22
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2022-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
м. Вінниця

28 жовтня 2022 р. Справа № 120/6020/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян Марини Бондівни, розглянувши у письмовому провадженні заяву представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати йому середнього заробітку за період затримки у проведенні остаточного розрахунку при звільненні;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити середній заробіток за період з 30.04.2020 року по 27.07.2022 року (день виконання рішення судув, виплату мені коштів).

Ухвалою суду від 09.08.2022 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

13.10.2022 на адресу суду надійшла заява представника військової частини НОМЕР_1 про закриття провадження у справі, яке обгрунтоване тим, що позивач вже звертався до суду з аналогічними позовними вимогами та в частині позовних вимог винесено рішення Вінницьким окружним адміністративним судом від 09.08.2021, яке залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2021, справа №120/3625/21-а.

Надаючи правову оцінку поданому клопотанню, суд враховує наступне.

В межах розгляду справи №120/3625/21-а позивач просив суд:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати йому середнього заробітку за період затримки у проведенні остаточного розрахунку при звільненні;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити середній заробіток за період з 30.04.2020 року по 19.03.2021 року (день виконання рішення судув, виплату мені коштів).

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 09.08.2021 по справі №120/3622/21-а позов задоволено, визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо проведення виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30.04.2020 року по 19.03.2021 року та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30.04.2020 року по 19.03.2021 року в розмірі 3115 (три тисячі сто п`ятнадцять) гривень 61 копійку.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2021 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року - без змін.

На думку представника відповідача, спір у даній справі №120/6020/22 є тотожним, тому, що був предметом розгляду у справі №120/3625/21-а, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тому підлягає закриттю провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вказує на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 3 статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до статті 14 КАС України судові рішення, які набрали законної сили, обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд зазначає, що при звернення до суду у справі №120/3625/21-а позивач просив стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку з грошового забезпечення при звільненні із суми грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної додаткової відпустки, яка надається військовослужбовцям, виконання обов`язків, яких пов`язано з підвищеним нервово - емоційним та інтелектуальним навантаженням або здійснюється в особливих природних географічних, геологічних кліматичних і екологічних умовах та умовах підвищеного ризику для життя і здоров`я за 2014, 2015, 2016, 2018, 2019 роки та індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, враховуючи базовий місяць «січень» 2016 року, за період з 30.04.2020 по 19.03.2021.

Однак, при зверненні до суду у справі №120/6020/22 позивач просить зобов`язати відповідача виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку з грошового забезпечення при звільненні із суми виплаченої індексації за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, враховуючи базовий місяць «січень» 2008 року, за період з 30.04.2020 року по 27.07.2022.

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Пунктом 2 частини 1 статті 170 КАС України установлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Отже, закриття провадження у справі можливе у випадку одночасної тотожності складу учасників справи, предмету позову та його підстав. Відмінність у будь-якій складовій виключає можливість закриття провадження у справі.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 09.10.2018 у справі №809/487/18, від 13.07.2020 у справі №620/3960/19.

Суд зазначає, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає зверненню до суду заінтересованих осіб для вирішення спору.

Отже, не дивлячись на те, що сторони у цих позовах є ті ж самі, однак підстави та предмет спору у цих справах не є ідентичним, оскільки матеріально-правові вимоги позивача до відповідача не є тотожними.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі Bellet v. Frаnсе, де Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відтак, як свідчить позиція суду, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Таким чином, підстав для задоволення клопотання Військової частини НОМЕР_1 про закриття провадження у справі №120/6020/22 немає.

Керуючись статтями 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволені клопотання Військової частини НОМЕР_1 про закриття провадження у справі №120/6020/22 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Мультян Марина Бондівна