Справа № 640/1704/19
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

31 жовтня 2022 року м. Київ№ 640/1704/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., вирішивши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін питання закриття провадження у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестком"

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправним та скасування наказу від 30.08.2018 року №1399,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестком" (далі також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі також - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Офісу ВПП ДФС від 30.08.2018 року №1399 "Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ "Інвестком".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.02.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що в супереч вимогам частини другої статті 351 Митного кодексу України (далі також - МК України) оскаржений наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 30.08.2018 року №1399 «Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ "Інвестком" не містить жодних фактів про виявлення контролюючим органом ознак, що свідчать про можливе порушення позивачем законодавства України з питань державної митної справи та в чому саме вони полягають.

Враховуючи викладене, позивач вважає наказ від 30.08.2018 року №1399 протиправним та просить задовольнити позов.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.02.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Через канцелярію суду 28.02.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно із змістом якого вважає позов безпідставним та необґрунтованим, наказ про проведення невиїзної перевірки від 30.08.2018 року №1399 вважає правомірним, оскільки з баз даних отримано інформацію щодо неправильної класифікації товарів які підлягали митному оформленню ТОВ "Інвестком".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.03.2019 року у задоволенні клопотання відповідача про проведення провадження в адміністративній справі №640/1704/19 за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Через канцелярію суду 12.03.2022 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. ТОВ "Інвестком" в 2016 році укладено зовнішньоекономічні контракти: контракт від 22.02.2016 року №220216-013 з HEFEI MEILING CO. LTD., контракт від 21.12.2016 року №20161221 з НОМА APPLIANCES CO., LTD., контракт від 03.11.2016 року №20161101UK з TCL Air Conditioner (Zhonghan) Co., Ltd., контракт від 30.11.2016 року №TD20161201 з TCL DELONGHI HOME APPLIAANCES (Zhonghan) Co., Ltd.

На виконання умов контрактів ТОВ "Інвестком" ввезено на митну територію України товар митних декларацій: від 22.05.2018 року №UA100010/20158/134454, від 21.12.2017 №UA 100010/2017/293754, від 29.05.2018 року №UA100010/2018/135120, від 15.01.2018 року 00010/2018/120622, від 22.05.2018 року №UA100010/2018/134454, від 26.02.2018 року 00010/2018/125263, від 01.07.2017 року №UA100010/2018/269256.

Зазначений товар, а саме: «Compressor MRF-170, Compressor BD-300, Compressor BD-125, Compressor АСМ-1207СH, Compressor ACM-1207CH, Compressor ACM-0907CH, Compressor ), Compressor 7)077), Compressor ), Compressor ), Compressor ), Compressor ), Compressor ), Compressor ), Compressor ), Compressor 110034), Compressor (211238496), Compressor (211204274), торгівельної марки «ERGO», які вчені для прокачування фреону в замкнутій системі охолодження кондиціонерів, холодильників та ремонту кондиціонерів, класифіковано позивачем та Київської міською митницею ДФС за кодом 8414 98 згідно УКТ ЗЕД.

За наслідками наданих документів, митні декларації прийнято митним органом. Імпортований товар випущений у вільний обіг.

30.08.2018 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України з метою здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою звання і сплатою митних платежів, дотриманням вимог законодавства України з питань митного та іншого законодавства, керуючись пунктом 7 частини першої статті 336, статті 345, пункту 1 частини другої статті 351 Митного кодексу України, прийнято наказ №1339 «Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ "Інвестком" з питань правильності класифікації згідно із УКТ ЗЕД товарів за товарною підкатегорією 84 14 80 22 98 щодо яких проведено митне оформлення за митними деклараціями: від 22.05.2018 року №UA100010/20158/134454, від 21.12.2017 №UA 100010/2017/293754, від 29.05.2018 року №UA100010/2018/135120, від 15.01.2018 року №UA100010/2018/120622, від 22.05.2018 року №UA100010/2018/134454, від 26.02.2018 року №UA100010/2018/125263, від 01.07.2017 року №UA100010/2018/269256.

Вважаючи наказ від 30.08.2018 року №1399 протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

В свою чергу, здійснивши аналіз обставин спірних правовідносин та доказів, отриманих судом під час розгляду справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, з огляду на наступне.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові від 08.09.2021 року у справі №816/228/17 Великою Палатою Верховного Суду висловлено правову позицію щодо оскарження наказів про проведення перевірок, види яких визначено у пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі також - ПК України, в редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин).

Великою Палатою Верховного Суду зауважено, що пунктом 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.06.1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що "… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію".

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22.04.2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи "правового акта індивідуальної дії" правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що "правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)" стосуються окремих осіб, "розраховані на персональне (індивідуальне) застосування" і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

При цьому поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Так, у справі №816/228/17, предметом якої є оскарження Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Квант сервіс", зокрема, наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області від 10.10.2016 року № 1336 "Про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки ТОВ "НВП "Квант сервіс", Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто з підстав не належності розглядати справу за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно з частиною четвертою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

З комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що у провадженні судді Окружного адміністративного суду міста Києва Григоровича П.О. перебуває справа №640/542/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестком» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 02.10.2018 форми "Р" Офісу ВПП ДФС, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання" на суму 9 099,61 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 02.10.2018 форми "Р" Офісу ВПП ДФС, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання" на суму 1 819,92 грн.

Таким чином, з метою належного та повного встановлення предмета доказування у справі №640/1704/19, суддею Маруліною Л.О., у провадженні якої перебуває ця справа, складено судовий запит судді Григоровичу П.О. про надання інформації щодо підстав прийняття податкових повідомлень-рішень, які є предметом розгляду справи №640/542/19, а також копій цих документів.

В свою чергу, 30.09.2022 року на судовий запит судді Маруліної Л.О. суддею Гигоровичем П.О. складено лист - відповідь (вих.№640/542/19/12478/22 від 29.09.2022 року) та повідомлено, що підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень від 02.10.2018 №№, , які є предметом оскарження в рамках справи №640/542/19, став акт документальної невинної перевірки ТОВ «Інвестком» () №н53/18/28-10-14-09/ від 03.09.2018 року. Невиїзну документальну перевірку, в свою чергу, призначено наказом Офісу великих платників податків ДФС від 30.08.2018 року №1399 «Про проведення документальної невинної перевірки ТОВ «Інвестком», про що долучено відповідні копії в якості додатків.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, оскаржуваний у справі №640/1704/19 наказ відповідачем реалізовано.

На переконання суду, в призмі правових висновків Великої Палати Верховного Суду, висловлених у постанові від 08.09.2021 року у справі №816/228/17, висновується, що належним способом захисту порушеного права позивача є саме оскарження податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатом проведення призначеної оскаржуваним наказом перевірки, в той час, як саме по собі оскарження останнього не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права позивача.

Враховуючи викладене, за встановлених судом обставин, у суду відсутні підстави для розгляду справи по суті заявлених позивачем позовних вимог, а провадження у справі підлягає закриттю.

Разом з тим, позивач скористався правом на судовий захист та такий йому надано згідно способу захисту, обраного останнім.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до змісту частини першої статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Керуючись статтями 2-9, 17, пунктом 1 частини першої статті 238, статтями 239, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі №640/1704/19 закрити.

2. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестком", що цей спір не належить до судової юрисдикції.

3. Попередити позивача, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестком" (, адреса: 04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 1);

Відповідач: Офіс великих платників податків ДФС (, адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г).

Повне судове рішення складено 31.10.2022 року.

Суддя Л.О. Маруліна