Справа № 240/22226/20
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/22226/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лавренчук Ольга Володимирівна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

01 листопада 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Капустинського М.М. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Міністерство внутрішніх справ України звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а саме, з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області на Державну установу "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України".

В обґрунтування заяви вказує, що Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області станом на 09.07.2021 юридична особа припинена.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року у задоволенні заяви Міністерства внутрішніх справ України про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовлено.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що станом на дату розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань була відсутня інформація про припинення юридичної особи щодо Міністерства внутрішніх справ України.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, Міністерство внутрішніх справ України подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу суду та допустити заміну за виконавчим листом. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням суду від 11 березня 2021 року, яке залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2021 року ухвалено: зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14 травня 2020 року про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності та прийняти рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги. Рішення суду набрало законної сили 30.06.2021.

Виконавчий лист №10960 2021 р. видано 16 вересня 2021 року.

Судом також встановлено, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься наступна інформація щодо Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області: Дата запису: 09.07.2021, Номер запису: 020008324, підстава: рішення щодо припинення.

Однак, боржником у виконавчому листі №10960 2021 р. від 16.09.2021 є Міністерство внутрішніх справ України.

Оскільки станом на дату розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань була відсутня інформація про припинення юридичної особи щодо Міністерства внутрішніх справ України, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви Міністерства внутрішніх справ України.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно ч. 1 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Однак, станом на дату розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження Житомирським окружним адміністративним судом, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань була відсутня інформація про припинення юридичної особи щодо Міністерства внутрішніх справ України.

Зважаючи на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що станом на день прийняття оскаржуваного рішення судом першої інстанції, підстави для задоволення заяви Міністерства внутрішніх справ України були відсутні.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Крім того, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.315,316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Капустинський М.М. Шидловський В.Б.