Справа № 200/1665/22
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року Справа№200/1665/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голуб В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення від 09.12.2021 № 23 та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення від 09.12.2021 № 23 та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 07 грудня 2021 року ним була подана заява до органів Пенсійного фонду України про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список № 2). Проте, 09 грудня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було винесено рішення № 23 про відмову в призначенні пенсії за віком через відсутність у позивача пільгового стажу за Списком № 2. Так, пенсійним органом не було зараховано до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи ОСОБА_1 з 29 липня 1985 року по 10 листопада 1985 року на посаді «газоелектрозварювальника» в Часово-Ярському спецуправлінні по ремонту будівель та споруд», з 03 березня 1988 року по 04 травня 1992 року на посаді «газоелектрозварювальника» в Часово-Ярському спецуправлінні по ремонту будівель та споруд», з 05 червня 1992 року по 04 серпня 1992 року на посаді «газозварника» в Костянтинівському вогнетривкому заводі «Червоний Жовтень», з 10 серпня 1992 року по 24 серпня 2001 року на посаді «газоелектрозварювальника» в Виробничій одиниці Тепломережа м. Костянтинівка, а також період навчання з 01 вересня 1982 року по 16 липня 1985 року в Часово-Ярському СПТУ № 77 та період служби в армії з 17 листопада 1985 року по 10 грудня 1987 року.

На переконання позивача, подані ним разом із заявою про призначення пенсії архівні довідки та пільгова довідка повністю кореспондуються із записами в його трудовій книжці, а тому відповідач протиправно не зарахував спірні періоди роботи до його пільгового стажу.

Крім того, позивач зауважує, що оскільки як до так і після військової служби та навчання він працював на посадах, що визначені Списком № 2, спірні періоди служби в армії та навчання також повинні бути зараховані відповідачем до пільгового стажу роботи за Списком № 2.

З огляду на вищевикладене, позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09 грудня 2021 року № 23 щодо відмови в переведенні позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список № 2);

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список № 2) від 07 грудня 2021 року із зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періодів роботи з 29 липня 1985 року по 10 листопада 1985 року, з 03 березня 1988 року по 04 травня 1992 року, з 05 червня 1992 року по 04 серпня 1992 року, з 10 серпня 1992 року по 24 серпня 2001 року, а також період навчання з 01 вересня 1982 року по 16 липня 1985 року в Часово-Ярському СПТУ № 77 та період служби в армії з 17 листопада 1985 року по 10 грудня 1987 року.

Відповідачем було надано відзив на адміністративний позов. В обґрунтування незгоди представник Пенсійного органу зазначає, що при розгляді документів ОСОБА_1 було встановлено, що позивачем не було надано довідок, що уточнюють пільговий стаж роботи, за період з 29.07.1985 по 10.11.1985 та з 03.03.1988 по 04.05.1992. З огляду на відсутність уточнюючих довідок пенсійний орган позбавлений можливості зарахувати спірні періоди до пільгового стажу позивача. Враховуючи відсутність у позивача необхідного пільгового стажу, відповідачем і було прийнято рішення, яким позивачу було відмовлено в переході на пенсію за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

02 лютого 2022 року Донецький окружний адміністративний суд виніс ухвалу, якою прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення від 09.12.2021 № 23 та зобов`язання вчинити певні дії та відкрив провадження по справі № 200/1665/22. Розгляд адміністративної справи № 200/1665/22 суд вирішив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою від 21.02.2022 суд залишив без задоволення клопотання представника відповідача про проведення розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін в порядку загального позовного провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення від 09.12.2021 № 23 та зобов`язання вчинити певні дії.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У зв`язку з відмовою у задоволенні клопотання сторони щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є громадянином України і зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчать копії паспорта серії НОМЕР_2 (а.с.13-14, 40, 44).

Судом з трудової книжки позивач серії НОМЕР_3 від 02.08.1985 встановлено, що у період роботи з 29 липня 1985 року по 10 листопада 1985 року ОСОБА_1 працював на посаді «газоелектрозварника» в Часово-Ярському спецуправлінні по ремонту обладнання, будівель та споруд, з 03 березня 1988 року по 04 травня 1992 року на посаді «газоелектрозварника» в Часово-Ярському спецуправлінні по ремонту обладнання, будівель та споруд, з 05 червня 1992 року по 04 серпня 1992 року на посаді «газозварника» в Костянтинівському вогнетривкому заводі «Червоний Жовтень», з 10 серпня 1992 року по 24 серпня 2001 року на посаді «газоелектрозварника» в Виробничій одиниці Тепломережа м. Костянтинівка (а.с.21, 24).

Крім того, відповідно до архівної довідки від 17.11.2021 № 205 у період з 01 вересня 1982 року по 18 липня 1985 року позивач навчався в ПТУ № 77 м. Часів-Яра Донецької області на денному відділенні за професією «Електрогазозварник», яке на підставі наказу Міністерства освіти і науки України від 31.01.2006 № 67 перейменоване на нову назву «Часів-Ярське професійно-технічне училище» (а.с.18).

Згідно з військовим квитком серії НОМЕР_4 від 17 листопада 1985 року у період з 17 листопада 1985 року по 10 грудня 1987 року позивач проходив службу в лавах Радянської армії (а.с.19-20).

07 грудня 2021 року позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою № 6274 про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список № 2).

Проте, 09 грудня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було винесено рішення № 23, яким позивачу відмовлено в переході на пенсію за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю права на пенсію за віком. Так, зі змісту спірного рішення вбачається, що ОСОБА_1 не надав відповідачу довідок, що уточнюють пільговий стаж роботи, за період з 29.07.1985 по 10.11.1985 та з 03.03.1988 по 04.05.1992. За записами, що містяться в трудовій книжці та в архівних довідках, визначити заявнику зайнятість повного робочого дня на пільгових умовах на підприємстві не є можливим. У записах трудової книжки та в архівних довідках відображено лише періоди роботи та назва посади, інформація про зайнятість повного робочого дня у шкідливих умовах праці та номер списку пільгової роботи відсутня. Дані записи підтверджують, на переконання відповідача, тільки загальний стаж роботи, а не пільговий, тому стаж роботи в Часовярському спеціалізованому управлінні по ремонту обладнання, будівель та споруд не зараховано до пільгового стажу позивача по Списку № 2 (а.с.15-17).

Вважаючи протиправною відмову у призначенні пенсії, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з положеннями ст. 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.ст. 21, 22 Конституції України - усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з п.2 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788).

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788 працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788 та ч. 1ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Підтвердженням (доказом), що позивач, у вищезазначені періоди (які не зараховані позивачу до пільгового стажу) працював на посаді, що міститься у Списку № 2, - є записи в його трудовій книжці.

Водночас, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Судом встановлено, що записи у трудовій книжці позивача підтверджують, що у період з 29 липня 1985 року по 10 листопада 1985 року, з 03 березня 1988 року по 04 травня 1992 року, з 05 червня 1992 року по 04 серпня 1992 року, з 10 серпня 1992 року по 24 серпня 2001 року останній працював на різних посадах, що визначені Списком № 2.

Отже, вказані періоди мають бути враховані до пільгового стажу позивача.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що відповідачем протиправно не зараховано періоди роботи позивача з 29 липня 1985 року по 10 листопада 1985 року, з 03 березня 1988 року по 04 травня 1992 року, з 05 червня 1992 року по 04 серпня 1992 року, з 10 серпня 1992 року по 24 серпня 2001 року до пільгового стажу ОСОБА_1 .

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду навчання позивача, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про професійно-технічну освіту» професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Статтею 18 вказаного Закону визначено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійно-технічної освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.

Згідно з частиною 4 статті 19 вказаного Закону професійно-технічні навчальні заклади незалежно від форм власності та підпорядкування розпочинають діяльність, пов`язану з підготовкою кваліфікованих робітників та наданням інших освітніх послуг, після отримання ліцензії. Ліцензія видається у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що позивач навчався з 01 вересня 1982 року по 16 липня 1985 року в ПТУ № 77 м. Часів-Яра Донецької області на денному відділенні та отримав кваліфікацію «електрогазозварник».

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про професійну-технічну освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Як вбачається із записів трудової книжки, позивач з 29.07.1985 працював на посаді «газоелектрозварника», тобто на посаді, що визначена Списком № 2.

Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку, що матеріалами справи підтверджено право позивача на зарахування періоду його навчання у ПТУ № 77 м. Часів-Яра Донецької області до пільгового стажу, адже перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду проходження військової служби, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що у період з 17 листопада 1985 року по 10 грудня 1987 року позивач проходив службу в лавах Радянської армії. При цьому, до служби позивач виконував роботу, яка відноситься до Списку № 2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах.

Відповідно до п.п. в абз. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Приписами статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю.

Відповідно до п.п. к п. 109 постанови Ради Міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року «Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій» від 03.08.1972 № 590 (яка діяла в період служби позивача), крім роботи в якості робітника або службовця до загального стаж роботи зараховується також: служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; служба у військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВД, НКГБ, МГБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба в органах міліції. перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в встановленому порядку.

Тобто п. 109 Постанови № 590 надає право особи на зарахування періоду військової служби у лавах Збройних сил СРСР до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Таким чином, оскільки позивач до проходження військової служби працював на посаді, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, до його спеціального стажу, відповідно до вимог чинного законодавства, має бути зарахований період проходження військової служби.

Враховуючи той факт, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09 грудня 2021 року № 23 про відмову позивачу в переході на пенсію за віком ґрунтується саме на невірному визначенні пільгового стажу позивача, суд вважає його таким, що є протиправним та підлягає скасуванню.

З метою повного та всебічного захисту прав ОСОБА_1 суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 07 грудня 2021 року № 6274 про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список № 2) із зарахуванням до його пільгового стажу роботи за Списком № 2 періодів роботи з 29 липня 1985 року по 10 листопада 1985 року, з 03 березня 1988 року по 04 травня 1992 року, з 05 червня 1992 року по 04 серпня 1992 року, з 10 серпня 1992 року по 24 серпня 2001 року, а також період навчання з 01 вересня 1982 року по 16 липня 1985 року в ПТУ № 77 м. Часів-Яра Донецької області та період служби в армії з 17 листопада 1985 року по 10 грудня 1987 року.

Отже, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення від 09.12.2021 № 23 та зобов`язання вчинити певні дії підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 992, 40 грн. відповідно до квитанції від 28.01.2022 (а.с.11).

Оскільки позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, судовий збір у розмірі 992, 40 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 90, 132, 139, 193, 242-246, 255, 262, 295 КАС, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) про визнання протиправним та скасування рішення від 09.12.2021 № 23 та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.12.2021 № 23, яке винесено відносно ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07 грудня 2021 року № 6274 про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список № 2) із зарахуванням до його пільгового стажу роботи за Списком № 2 періодів роботи з 29 липня 1985 року по 10 листопада 1985 року, з 03 березня 1988 року по 04 травня 1992 року, з 05 червня 1992 року по 04 серпня 1992 року, з 10 серпня 1992 року по 24 серпня 2001 року, а також період навчання з 01 вересня 1982 року по 16 липня 1985 року в ПТУ № 77 м. Часів-Яра Донецької області та період служби в армії з 17 листопада 1985 року по 10 грудня 1987 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судовий збір у розмірі 992, 40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) на користь ОСОБА_1 .

Повний текст рішення складено 31.10.2022.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Голуб