Справа № 120/8353/20-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/8353/20-а Головуючий суддя 1-ої інстанції - Вільчинський О.В.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

01 листопада 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Ватаманюка Р.В. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області, як відокремлений підрозділ ДПС України до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2020 року Головне управління ДПС у Вінницькій області звернулось до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог ГУ ДПС у Вінницькій області зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розмірі 167593,44 грн. Вжиті позивачем заходи щодо погашення боржником податкового боргу не призвели до позитивного результату, відтак позивач просить суд стягнути такий борг.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 15.02.2021 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 167593,44 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15.02.2021 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на п.п. «ж» п.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України, згідно якого, не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Будівлі на які нараховувався податок, використовувалися колишнім власником СВК «Перемога» в сільськогосподарській діяльності для виробництва с/г продукції, а саме продукції тваринництва. На даний час вказані будівлі також використовуються відповідачем для вирощування свиней та поросят для власних потреб, а також їх реалізацією третім особам. Таким чином, належне відповідачу майно відноситься до будівель с/г призначення та використовується відповідачем безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, а відтак не є об`єктами оподаткування цим податком.

Ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2021 та від 08.06.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2021 року провадження в справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №120/1337/21-а.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2022 поновлено провадження у справі №120/8353/20-а за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області, як відокремленого підрозділу ДПС України до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу. Призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження .

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідач є платником податків та зборів, передбачених Податковим кодексом України.

Згідно з наявними у справі доказами заявлена до стягнення сума податкового боргу відповідача у розмірі 167593,44 грн. виникла у зв`язку із несплатою визначеної контролюючим органом суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до податкових повідомлень-рішень форми "Ф" №0-0204 від 18.05.2020 на суму 32086,20 грн. (а. с. 9), № 0-0204 від 18.05.2020 на суму 677,70 грн. (а. с. 9), № 0-0204 на суму 12279,05 грн. (а. с. 9), № 0-0204 від 18.05.2020 на суму 32086,20 грн. (а. с. 11), № 0-0204 від 18.05.2020 на суму 677,70 грн. (а. с. 11), № 0-0204 від 18.05.2020 на суму 12279,05 грн. (а. с. 11), №0-0204 від 09.01.2019 на суму 255,16 грн. (а. с. 15), №0-0204 від 09.01.2019 на суму 68041,60 грн. (а. с. 15), № 0-0204 від 09.01.2019 на суму 14650,21 грн. (а. с. 15), № 0-0204 від 26.06.2019 на суму 28626,15 грн. (а. с. 17), 0-0204 від 26.06.2019 на суму 10954,93 грн. (а. с. 17).

З метою стягнення податкового боргу ГУ ДПС у Вінницькій області звернулося до суду з цим адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що заявлену до стягнення суму податкового боргу у встановлені законодавством строки до бюджету відповідач не сплатив, наявність у нього податкового боргу підтверджується матеріалами справи, а тому позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до ст.67 Конституції України, пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків, зобов`язаний сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законом.

Згідно з пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку-фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

За приписами пп.266.7.1 п.266.7 ст.266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України).

Відповідно до пп. "а" пп.266.10.1 п.266.10 ст.266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, обчислена контролюючим органом сума податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, повинна бути сплачена останніми протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 54.5. статті 54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як передбачено пунктом 57.3. статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

За приписами статті 56 ПК України у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Також з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Встановлено, що заявлений до стягнення у даній справі податковий борг виник у зв`язку із несплатою відповідачем грошового зобов`язання у сумі 167593,44 грн, визначеного на підставі податкових повідомлень-рішень форми "Ф" №0-0204 від 18.05.2020 на суму 32086,20 грн. (а. с. 9), № 0-0204 від 18.05.2020 на суму 677,70 грн. (а. с. 9), № 0-0204 на суму 12279,05 грн. (а. с. 9), № 0-0204 від 18.05.2020 на суму 32086,20 грн. (а. с. 11), № 0-0204 від 18.05.2020 на суму 677,70 грн. (а. с. 11), № 0-0204 від 18.05.2020 на суму 12279,05 грн. (а. с. 11), №0-0204 від 09.01.2019 на суму 255,16 грн. (а. с. 15), №0-0204 від 09.01.2019 на суму 68041,60 грн. (а. с. 15), № 0-0204 від 09.01.2019 на суму 14650,21 грн. (а. с. 15), № 0-0204 від 26.06.2019 на суму 28626,15 грн. (а. с. 17), 0-0204 від 26.06.2019 на суму 10954,93 грн. (а. с. 17).

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.01.2019 №0-0204, від 09.01.2019 №0-0204, від 09.01.2019 №0-0204, від 26.09.2019 №06-0204, від 26.09.2019 №06-0204, від 18.05.2020 №0-0204, від 18.05.2020 №0-0204, віл 18.05.2020 №0-0204.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01.06.2021 у справі №120/1337/21-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.10,.2021 в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

хвалою Верховного Суду від 26.01.2022 відкрито касаційне провадження у справі №120/1337/21-а за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01.06.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2021 у справі №120/1337/21-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, отже постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2021 у справі №120/1337/21-а, набрала законної сили.

Отже, на час ухвалення рішення у цій справі прийняті контролюючим органом податкові повідомлення - рішення є чинними, а податкове зобов`язання вважається узгодженим однак не сплачене у встановлений строк, тому вважається податковим боргом.

Положеннями, визначеними п. 59.1 ст. 59 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вимог пункту 59.1 статті 59 ПК України Головне управління ДФС у Вінницькій області, правонаступником якого є ГУ ДПС у Вінницькій області, на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення направляло податкову вимогу № 94273-51 від 13.09.2019 грн. на суму податкового боргу 40244,63 грн., яка була вручена відповідачеві 25.09.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 7). Однак після отримання податкової вимоги сума боргу у відповідача збільшилася.

Податкова вимога ні в адміністративному, ні у судовому порядку не оскаржена. Доказів погашення податкового зобов`язання відповідачем - платником податків в добровільному порядку станом на день розгляду справи суду не надано.

Таким чином, загальна сума податкового боргу відповідача станом на день розгляду справи становить 167593,44 грн., яка також підтверджується довідкою про суму податкового боргу (а. с. 5).

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган вправі звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку-фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

За приписами п.п. 95.2, 95.4 ст. 95 ПК України стягнення коштів з платника податків проводиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надсилання такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 статті 95 ПК України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму податкового боргу у встановлені законодавством строки до бюджету відповідач не сплатив, наявність у нього податкового боргу підтверджується матеріалами справи, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог та доцільність задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Ватаманюк Р.В. Драчук Т. О.