Справа № 560/6967/21
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/6967/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Петричкович А.І.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

01 листопада 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області, Шепетівського міського голови Бузиля Віталія Володимировича про визнання незаконним та скасування розпорядження, поновлення на посаді та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області, Шепетівського міського голови Бузиля Віталія Володимировича, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати Розпорядженням міського голови № 09-04-83/2021 від 11.03.2021 про звільнення ОСОБА_1 , головного спеціаліста відділу інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю апарату міської ради та його Виконавчого комітету, за п. 1 ст. 40 КЗпП України 13 травня 2021 року у зв`язку із скороченням штатної чисельності працівників;

- поновити ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю апарату міської ради та його Виконавчого комітету Шепетівської міської ради з 14.05.2021;

- стягнути з Виконавчого комітету Шепетівської міської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14 травня 2021 року до дня поновлення на роботі.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.09.2021 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасувати розпорядження Виконавчого комітету Шепетівської міської ради №09-04-83/2021-р/п від 11.05.2021 Про звільнення ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Виконавчого комітету Шепетівської міської ради з 12.05.2021.

Стягнуто з Виконавчого комітету Шепетівської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12.05.2021 по 24.09.2021 у розмірі 48178,30 (сорок вісім тисяч сто сімдесят вісім гривень тридцять копійок) гривень з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства (сума вказана без відрахування податків).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апелянт зазначив, що згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. За правилами частин першої-третьої статті 49-2 КЗпП4 про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Враховуючи норми законодавства, за два місяці до звільнення, ОСОБА_1 попереджено розпорядженням міського голови від 12.03.2021 №56-2021 "Про попередження працівників апарату Шепетівської міської ради та її виконавчого комітету, інших виконавчих органів про наступне вивільнення у зв`язку із скороченням штатної чисельності працівників" про подальше вивільнення. Одночасно запропоновано посаду головного спеціаліста відділу реєстрації місця проживання (на період тимчасової відсутності працівника). Зазначає, що виконавчим комітетом Шепетівської міської ради листом від 12.03.2021 було повідомлено голову Шепетівської районної профспілкової організації працівників державних установ про скорочення штату працівників. Жодних заперечень щодо звільнення працівників від профспілкової організації не надходило.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що розпорядженням Виконавчого комітету Шепетівської міської ради №09-04-10 від 29.05.2014 позивач призначений на посаду спеціаліста І категорії відділу інформації, преси та зв`язків з громадськістю Виконавчого комітету Шепетівської міської ради, а з 27.10.2016 переведений на посаду головного спеціаліста відділу інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Виконавчого комітету Шепетівської міської ради, відповідно до розпорядження №09-04-287 від 26.10.2016.

На виконання рішення Шепетівської міської ради №3 від 25.02.2021, розпорядженням міського голови №54-2021р від 11.03.2021 затверджено штатний розпис Шепетівської міської ради та виконавчого комітету, інших виконавчих органів, який вводиться у дію з 14.05.2021.

Згідно з розпорядженням міського голови Шепетівської міської ради за №56-2021р від 12.03.2021 попереджено працівників апарату Шепетівської міської ради та її виконавчого комітету, інших виконавчих органів ради про наступне вивільнення у зв`язку із скороченням штатної чисельності працівників та, зокрема, ОСОБА_1 - 12.03.2021, відповідно до додатку до розпорядження (арк. спр. 46-50).

Відповідно до розпорядження міського голови Шепетівської міської ради за №09-04-83/2021- р/п від 11.05.2021 вирішено звільнити ОСОБА_1 головного спеціаліста відділу інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю апарату міської ради та його Виконавчого комітету, за п. 1 ст. 40 КЗпП України 13 травня 2021 року у зв`язку із скороченням штатної чисельності працівників (арк. спр. 45).

Вважаючи звільнення незаконним звернулась до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не дотримались вимог ст.49-2 КЗпП України при звільненні позивача за п. 1 ст. 40 КЗпП України, і порушили її (абз. 2 цієї статті), тому ОСОБА_1 повинен бути поновлений на посаді головного спеціаліста відділу інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Виконавчого комітету Шепетівської міської ради, а розпорядження міського голови Шепетівської міської ради за №09-04-83/2021- р/п від 11.05.2021 - скасовано. Тобто, за факту згоди позивача на посаду Головного спеціаліста відділу реєстрації місця проживання (на період тимчасової відсутності основного працівника) його потрібно було призначити на неї, а за відсутності згоди застосувати п. 6 ст. 36 КЗпП України, чого не було.

Також суд дійшов висновку, що середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 48178,30 грн (95 х 507,14 грн/день). Зазначена сума підлягає стягненню з Виконавчого комітету Шепетівської міської ради на користь позивача з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування визначає закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 7 червня 2001 року N 2493-III (далі Закон N 2493-III).

Відповідно до частини І статті 2 Закону N 2493-III посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Положеннями частин 1 і 3 статті 51 закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року280/97-ВР (далі Закон N 280/97-ВР) передбачено, що виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - голови відповідної ради, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, інших осіб.

Згідно з частиною І статті З Закону N 2493-III посадами в органах місцевого самоврядування є, зокрема, посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно до частини З статті 7 Закону N 2493-III на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом. Крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», «;Про службу в органах місцевого самоврядування» та іншими законами України.

Таким чином, правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування, проходження та припинення служби в органах місцевого самоврядування є предметом спеціального законодавчого регулювання.

При цьому, з урахуванням приписів статті 7 Закону N 2493-III у випадках, не врегульованих спеціальним законодавством, до правовідносин, пов`язаних з проходженням служби в органах місцевого самоврядування, можуть застосовуватися загальні положення трудового законодавства у частині, що не суперечить спеціальним нормам та/або в тій частині, де ці правовідносини спеціальним законодавством не врегульовано. Зазначену правову позицію сформував Верховний Суд у постанові від 06.08.2020 у справі № 186/294/16-а.

Підстави припинення служби в органах місцевого самоврядування передбачені статтею 20 Закону N 2493-III. Відповідно до цієї норми крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", цим та іншими законами України, а також у разі: порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 цього Закону; порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування (стаття 5 цього Закону); виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов`язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування (стаття 12 цього Закону); досягнення посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (стаття 18 цього Закону).

Законом N 2493-III не врегульований порядок звільнення посадових осіб місцевого самоврядування зі служби у зв`язку із скороченням штату.

Тому, до спірних правовідносин суд засовує відповідні норми КЗпП України.

Пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, яка слугувала підставою для звільнення позивачки, передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

За змістом частини другої статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Порядок вивільнення працівників регулює стаття 49-2 КЗпП України.

Відповідно до цієї норми про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16 січня 2018 року у справі N 761/3694/15-ц, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належним чином виконав вимоги частини 2 статті 40, частини 3 статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну посаду, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Як встановлено судом першої інстанції, 25 лютого 2021 року Шепетівською міською радою прийняте рішення № З «Про затвердження структури та загальної чисельності працівників апарату Шепетівської міської ради та її виконавчого комітету, інших виконавчих органів».

На виконання рішення Шепетівської міської ради №3 від 25.02.2021, розпорядженням міського голови №54-2021р від 11.03.2021 затверджено штатний розпис Шепетівської міської ради та виконавчого комітету, інших виконавчих органів, який вводиться у дію з 14.05.2021.

Згідно з розпорядженням міського голови Шепетівської міської ради за №56-2021р від 12.03.2021 попереджено працівників апарату Шепетівської міської ради та її виконавчого комітету, інших виконавчих органів ради про наступне вивільнення у зв`язку із скороченням штатної чисельності працівників та, зокрема, ОСОБА_1 - 12.03.2021, відповідно до додатку до розпорядження (арк. спр. 46-50).

Відповідно до розпорядження міського голови Шепетівської міської ради за №09-04-83/2021- р/п від 11.05.2021 вирішено звільнити ОСОБА_2 головного спеціаліста відділу інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю апарату міської ради та його Виконавчого комітету, за п. 1 ст. 40 КЗпП України 13 травня 2021 року у зв`язку із скороченням штатної чисельності працівників (арк. спр. 45).

Колегія суддів враховує обставини справи щодо виправлення описки у розпорядженні №09-04-83/2021- р/п від 11.05.2021 шляхом зміни від руки дати місяця з 03 на 05 (арк. спр. 69).

Отже, позивача звільнено розпорядженням міського голови Шепетівської міської ради за №09-04-83/2021 від 11.05.2021 з урахуванням запису у Трудовій книжці серії НОМЕР_1 під №13 (арк. спр. 12-18), копію якої надано позивачем.

Разом з тим, відповідно до Листа особистого ознайомлення з розпорядженням міського голови про попередження про наступне вивільнення у зв`язку із скороченням штатної чисельності працівників апарату міської ради та її виконавчого комітету, виконавчих органів Шепетівської міської ради у порядку ст.49-2 КЗпП України, 12.03.2021 ознайомлено з ним (арк. спр. 47-50).

Згідно з копією Пропозиції щодо працевлаштування деяких працівників в структурі апарату Шепетівської міської ради та її виконавчого комітету, інших виконавчих органів на період відсутності основного працівника, ОСОБА_1 запропоновано посаду - Головний спеціаліст відділу реєстрації місця проживання (на період тимчасової відсутності основного працівника). Також, зроблено запис: "Погоджуюся на працевлаштування відповідно до освіти, досвіду роботи на рівноцінну посаду 11.05.21" (арк. спр.20).

Отже, позивача попереджено про наступне вивільнення у зв`язку із скороченням штатної чисельності працівників апарату міської ради та її виконавчого комітету, виконавчих органів Шепетівської міської ради 12.03.2021 та 11.05.2021 запропоновано посаду головного спеціаліста відділу реєстрації місця проживання (на період тимчасової відсутності основного працівника) на яку він дав згоду.

Доводи апелянта про те, що позивач відмовився від запропонованої йому посади головного спеціаліста відділу реєстрації місця проживання (на період тимчасової відсутності основного працівника), колегія суддів відхиляє, оскільки у Пропозиції щодо працевлаштування деяких працівників в структурі апарату Шепетівської міської ради та її виконавчого комітету, інших виконавчих органів на період відсутності основного працівника, ОСОБА_1 зроблено відмітку: "Погоджуюся на працевлаштування відповідно до освіти, досвіду роботи на рівноцінну посаду 11.05.21". Тобто, слово "Погоджуюся" не свідчить про відмову, і немає законодавчо встановленої форми погодження, зокрема, словом "Так", що суд роз`яснює відповідачам. Інше вказане у цьому записі ОСОБА_1 не спростовує вищевказане, адже є тільки його побажанням.

При цьому, потрібно враховувати: 1) Штатний розпис апарату Шепетівської міської ради та її виконавчого комітету, інших органів, який затверджено міським головою 11.05.2021 має 90 штатних посад (арк. спр. 52-56); 2) у Листі особистого ознайомлення з розпорядженням міського голови про попередження про наступне вивільнення у зв`язку із скороченням штатної чисельності працівників апарату міської ради та її виконавчого комітету, виконавчих органів Шепетівської міської ради у порядку ст.49-2 КЗпП України, вказані 85 працівників; 3) розпорядженням №09-04-91/2021-р/к від 13.05.2021 переведено 29 працівників апарату Шепетівської міської ради та її виконавчого комітету (арк. спр.71-75), якими не спростовуються доводи позивача про можливість його працевлаштування на інші вакантні посади, адже відповідачі не надали доказів про зайняття 90 посад, відповідно до наданого нового штатного розпису, перевівши 29 працівників, і не спростували доводи позивача про залишення 178 штатних одиниць, які визначені рішенням 6-ї сесії Шепетівської міської ради 8-го скликання №3 від 25.02.2021.

Отже, відповідачі одних осіб перевели, а позивача звільнили на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, не надавши суду доказів реального скорочення чисельності і штату працівників, переваг одних працівників при працевлаштуванні, і не пояснили причину не працевлаштування ОСОБА_1 на посаду на яку він дав згоду, пояснюючи це відсутністю його згоди, що не відповідає встановленим обставинам.

Крім того, згідно ч.2 ст.40, ч.3 ст.49-2 КЗпП України, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, власник вважається таким, що належно виконав свій обов`язок щодо сприяння у збереженні роботи працівника, який підлягає звільненню у зв`язку із скороченням штату, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому, роботодавець зобов`язаний запропонувати вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник який вивільнюється, працював.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11 червня 2020 року в справі № 826/19187/16, від 31 березня 2020 року в справі № 826/6148/16.

Такий обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору та охоплює вакантні посади, які з`явилися в установі протягом всього цього періоду і які існували на день звільнення.

Таким чином, відповідачі не дотримались вимог ст.49-2 КЗпП України при звільненні позивача за п. 1 ст. 40 КЗпП України, і порушили її (абз. 2 цієї статті), тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 повинен бути поновлений на посаді головного спеціаліста відділу інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Виконавчого комітету Шепетівської міської ради, а розпорядження міського голови Шепетівської міської ради за №09-04-83/2021- р/п від 11.05.2021 - скасовано.

Посилання відповідача на відсутність у штатному розписі посади головного спеціаліста відділу з інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю як підстави для відмови у задоволенні позовних вимог про поновлення на посаді, суд не бере до уваги, оскільки відповідно до статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Аналізуючи доводи апелянта в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Статтею 236 КЗпП України установлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок), у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно з п. 5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до абз. 1 п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно наданої відповідачем Довідки про доходи №01-30/2715 від 03.08.2021, середньоденна заробітна плата позивача становить 507,14 гривень (арк. спр. 57).

Період вимушеного прогулу позивача обраховується починаючи з першого дня після звільнення до прийняття судом рішення про поновлення позивача на посаді (з 12.05.2021 по 24.09.2021) і становить 95 робочих днів.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 48178,30 грн (95 х 507,14 грн/день). Зазначена сума підлягає стягненню з Виконавчого комітету Шепетівської міської ради на користь позивача з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.