Справа № 320/17411/21
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року м. Київ № 320/17411/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації Украни в Київській області,

Державної судової адміністрації України,

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі- позивач) з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (далі - відповідач-1), Державної судової адміністрації України (далі- відповідач-2), в якому позивач з урахуванням уточненого адміністративного позову просить суд:

- визнати протиправними дії Державної судової адміністрації України та Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області щодо нарахування та виплати позивачу судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 за період з 01 січня 2021 по 11 лютого 2021 року суддівської винагороди у розмірі меншому ніж передбачено ст. 135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ст. 130 Конституції України;

- зобов`язати ТУ ДСА України в Київській області провести нарахування та виплату суддівської винагороди, матеріальної допомоги на оздоровлення, та інших виплат які підлягали виплаті при звільненні у відставку судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 за період з 01 січня 2021 року по 11 лютого 2021 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2021 року складає 2270 грн., з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів;

- зобов`язати ТУ ДСА України в Київській області надати ОСОБА_1 відповідну довідку про розмір суддівської винагороди, виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2021 року складає 2270 грн., для подачі зазначеної довідки до Пенсійного фонду України для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що дії відповідача щодо нарахування та виплати суддівської винагороди за спірний період, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2021 в розмірі 2102,00 грн. є протиправними. Позивач вважає, що розмір суддівської винагороди, яку вона отримувала за спірний період, повинен обчислюватися із урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб величиною 2270 грн. Застосування відповідачем спеціального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, є неправомірним та суперечить Закону України «Про судоустрій та статус суддів», Закону України «Про прожитковий мінімум», які не передбачають встановлення окремого розміру прожиткового мінімуму для обчислення суддівської винагороди.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.01.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Також суд витребував від відповідачів докази по справі.

Відповідач-1, Територіальне управління Державної судової адміністрації у Київській області позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає про безпідставність вимог позивача, оскільки положення ч.2 ст.19 Конституції України вимагають повноважень діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так, територіальне управління з 01.01.2021 як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня, здійснювало нарахування та виплату суддівської винагороди із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2 102 грн., встановлених Законом України «Про Державний бюджет на 2021 рік». Крім того, відповідач-1 зазначив, що за погодженням з в.о. голови Ірпінського міського суду ОСОБА_1 територіальним управлінням затверджено штатний розпис Ірпінського міського суду Київської області на 01 січня 2021 року з посадовим окладом судді -63060 грн., тобто із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовувався для визначення базового розміру посадового окладу судді 2102 грн.

Додатково, відповідач-1 зазначив, що підстав для перерахунку суддівської винагороди, матеріальної допомоги на оздоровлення та інших виплат, які підлягали виплаті при звільненні у відставку судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 по 11.02.2021, виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 01.01.2021 складає 2270 грн., з урахуванням раніше виплачених сум та з утримання передбачених законом податків і обов`язкових платежів, а також щодо надання позивачу відповідної довідки про розмір суддівської винагороди відсутні, відтак просить відмовити у задоволенні позову.

Судове засідання, призначене у справі на 24.02.2022 знято з розгляду, наступне судове засідання у справі призначено на 12.05.2022.

Відповідач-2 - Державна судова адміністрація України у поданому відзиві також вказує на правомірність дій управління щодо нарахування позивачу суддівської винагороди за спірний період, адже таку розрахункову величину для визначення базового розміру посадового окладу судді, яка станом на 1 січня 2021 року складає 2102 грн., запроваджено Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 № 1082-ІХ. Зазначає, що з прийняттям Закону № 1082-ІХ зміни зазнав не розмір суддівської винагороди, а розрахункова величина. Звертає увагу, що Верховний Суд раніше вже висловлював правову позицію у справі, фактичні обставини та правовідносини якої є подібними до цієї справи. Так, у постанові Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №820/1853/17 колегія суддів зазначила, що норма частини третьої статті 133 Закону №2453-УІ є бланкетною, оскільки визначає лише кількість мінімальних заробітних плат для встановлення розміру посадового окладу судді, але не встановлює розміру мінімальної заробітної плати, який необхідний для цього. З огляду на це, необхідно звернутися до інших законів, які встановлюють розмір мінімальної заробітної плати. Такі норми доповнять частину третю статті 133 Закону № 2453-VІ і становитимуть єдину спеціальну норму, якою буде визначеного розмір посадового окладу судді. Також наголошує, шо з врахуванням ст. 148 Бюджетного кодексу України ДСА України є головним розпорядником коштів Державного бюджету України щодо Територіального управління, відповідно останнє є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня. Нарахування та виплата суддівської винагороди позивачу здійснюється Територіальним управлінням з бюджетних коштів, як розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня. І такі дії відповідача 1 щодо нарахування суддівської винагороди позивачу за спірний період із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 грн., встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» ДСА України вважає такими, що відповідають вимогам ч.2 ст.19 Конституції України. З огляду на викладене, просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Судове засідання, призначене у справі на 12.05.2022 знято з розгляду, наступне судове засідання призначене у справі на 07.06.2022.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.06.2022 суд ухвалив на підставі ч.3 ст. 194, ч.9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.08.2022 суд відмовив у задоволенні клопотання Територіального управління Державної судової адміністрації у Київській області про зупинення провадження у справі № 320/17411/21.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується відомостями паспорта громадянина України Серія НОМЕР_1 , виданим Ірпінським МВ ГУ МВС України в Київській області 31.05.1996 року

Рішенням Київської обласної ради народних депутатів м. Київ від 22 грудня 1992 ОСОБА_1 було обрано на посаду судді Ірпінського народного суду Київської області.

Постановою Верховної Ради України № 643-ІV від 20.03.2003 ОСОБА_1 було обрано на посаду судді Ірпінського міського суду Київської області безстроково.

Наказом голови Ірпінського міського суду Київської області від 12.05.2020 № 12/к «Про призначення ОСОБА_1 на посаду заступника голови Ірпінського міського суду Київської області» визначено ОСОБА_1 , вважати такою, що призначена заступником голови Ірпінського міського суду Київської області строком на три роки з 12 травня 2020 року по 11 травня 2023 року, включно, з посадовим окладом згідно штатного розпису.

Продовжено виплачувати надбавку за вислугу років у розмірі 70 відсотків посадового окладу (стаж роботи, що дає право на надбавку, становить 34 роки 09 місяців 12 днів).

Встановлено заступнику голови Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 щомісячну доплату до посадового окладу у розмірі 5 відсотків посадового окладу судді, як такій, що займає адміністративну посаду з 12 травня 2020 року.

Наказом голови Ірпінського міського суду від 03.08.2020 №15/к «Про встановлення щомісячної доплати за вислугу років заступнику голови суду ОСОБА_1 » встановлено з 01 серпня 2020 року заступнику голови суду ОСОБА_1 щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 80 відсотків посадового окладу (стаж роботи, що дає право на надбавку, становить 35 років 0 місяців 01 день станом на 01.08.2020).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 04.02.2021 за № 236/0/15-21 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Ірпінського міського суду Київської області у зв`язку з поданням заяви про відставку» ОСОБА_1 , звільнено з посади судді Ірпінського міського суду Київської області у відставку.

Наказом № 4/К від 10.02.2021р Ірпінського міського суду Київської області «Про відрахування судді ОСОБА_1 зі штату Ірпінського міського суду Київської області» ОСОБА_1 відраховано зі штату Ірпінського міського суду Київської області з посади судді з 11 лютого 2021 року у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Крім того, вказаним наказом визначено:

- відділу планово-фінансової діяльності бухгалтерського обліку та звітності територіального управління Державної судової адміністрації України і Київській області виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану частину щорічної основної оплачуваної відпустки за період роботи: 19.07.2019 року по 18.07.2020 року тривалістю 09 робочих днів;

- відділу планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області провести відрахування із заробітної платі ОСОБА_1 за 05 робочих днів щорічної основної оплачуваної відпустки що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року за період роботи з 19.07.2020 року по 18.07.2021;

- відділу планово-фінансової діяльності бухгалтерського обліку та звітності територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану частину додаткової щорічної оплачуваної відпустки за 2018 рік тривалістю 08 календарних днів;

- відділу планово-фінансової діяльності бухгалтерського обліку та звітності територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану частину додаткової щорічної оплачуваної відпустки за 2019 рік тривалістю 05 календарних днів;

- відділу планово-фінансової діяльності бухгалтерського обліку та звітності територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану частину додаткової щорічної оплачуваної відпустки за 2021 рік тривалістю 15 календарних днів;

- виплатити судді ОСОБА_1 вихідну допомогу в розмірі 3 (три) місячних суддівських винагород).

Відповідно до відомостей штатного розпису на 2021 рік Ірпінського міського суду Київської області, який погоджено в.о. голови Ірпінського міського суду Київської області та затвердженого начальником Територіального управління ДСА у Київській області 12.012.021, у ньому визначено посадовий оклад голови суду, заступника голови суду та судді у розмірі 63060 грн.

Нарахування та виплату позивачу суддівської винагороди здійснює ТУ ДСА у Київській області.

Як вбачається з табеля обліку використання робочого часу Ірпінського міського суду Київської області за період з 01.01.2021 по 31.01.2021 ОСОБА_1 всього відпрацьовано 17 робочих днів, також у табелі відображено відомості щодо 2 днів відпустки.

Відповідно до відомостей довідки про розмір нарахованої та виплаченої суддівської винагороди за період з 01.01.2021 по 11.02.2021 наданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Київській області, ОСОБА_1 нараховано у січні- лютому 2021 року оклад судді 49784,21 грн (січень 56422,11, лютий 6637,90); надбавку за вислугу років 39827,36 (січень 45 137,68, лютий - 5310,32); індексацію доходів - 68,10 грн (січень 77,18, лютий -9,08); надбавку за адмін. посаду 2489,21 грн (січень 2821,11, лютий -331,90); суддівську винагороду за січень 12280,10 грн; матеріальну допомогу на оздоровлення 63060,00 грн; суддівську винагороду за лютий - 64777,55 грн; компенсацію за невикористані дні відпустки - 121717,12 грн; вихідну допомогу судді 349 983,00 грн.

Обчислення суддівської винагороди позивачу з січня 2021 року по 11 лютого 2021 року проведено у відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік», виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 грн.

15.11.2021 позивач звернулась до ТУ ДСА України в Київській області із заявою у якій просила перерахувати та виплатити їй з 01.01.2021 по 11.02.2021 суддівської винагороди, матеріальної допомоги на оздоровлення та інших виплат, належних при звільненні виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2270 грн. Додатково позивач просила надати довідку про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2270 грн.

Листом від 24.11.2021 № 04-24/2919/21 Територіальне управління ДСА України в Київській області відмовило позивачу у здійсненні перерахунку суддівської винагороди з 01.01.2021 по 11.02.2021 .

Так, відповідач-1 зазначив, що Законом України «Про судоустрій і статус судців» визначено, що фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Видатки загального фонду Державного бюджету України на утримання судів належать до захищених статей видатків Державного бюджету України.

Функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють Територіальні управління Державної судової адміністрації України.

Додатково, відповідач-1 зазначив, що відповідно до п.1 ч.3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VШ (далі - Закон № 1402-УШ) базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року № 1082-ІХ, установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 2270 гривень.

Разом з тим, у вищезазначеній статті передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня - 2102 гривні.

ТУ ДСА в Київській області зауважило, що положення статті 7 Закону № 1082-ІХ є чинними, неконституційними не визнавалися та, відповідно, не скасовувалися.

Таким чином, за погодженням з виконуючим обов`язки голови Ірпінського міського суду територіальним управлінням затверджено шатний розпис Ірпінського міського суду Київської області на 01 січня 2021 року з посадовим окладом судді - 63060 грн. Отже з огляду на викладене, підстав для перерахунку та виплати суддівської винагороди, матеріальної допомоги, компенсації за невикористані щорічні відпустки, вихідної допомоги за період з 01.01.2021 по 11.02.2021 у територіального управління відсутні.

Не погоджуючись такими діями відповідача позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами та аргументам учасників справи, суд виходить з такого.

Статтею 130 Конституції України визначено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Частиною 1 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 2 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» базовий розмір посадового окладу судді становить: судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Частиною 4 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що до базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовується зокрема регіональний коефіцієнт 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб.

Відповідно до частини 5 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Частиною 6 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суддям, які обіймають посади заступника голови суду, секретаря, голови судової палати, секретаря Пленуму Верховного Суду, секретаря Великої Палати Верховного Суду, виплачується щомісячна доплата в розмірі 5 відсотків посадового окладу судді відповідного суду, голові суду 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.

Частиною 9 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що обсяги видатків на забезпечення виплати суддівської винагороди здійснюються за окремим кодом економічної класифікації видатків.

Суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу. Суддям, які мають стаж роботи більше 10 років, надається додаткова оплачувана відпустка тривалістю 15 календарних днів (ч.1 ст. 136 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»).

Частиною першою статті 143 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» обумовлено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою.

Відповідно до положень Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 № 966-XIV прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 № 1082-IX установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень; працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні.

Водночас, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» додатково встановлено наступні розміри прожиткового мінімуму для: працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами: з 1 січня - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури: з 1 січня - 1600 гривень.

Отже, законодавцем фактично розширено перелік основних соціальних і демографічних груп населення та встановлено окремі розміри прожиткового мінімуму для суддів, прокурорів окружної прокуратури та працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами. При цьому, розмір прожиткового мінімуму для вказаних категорій осіб встановлено у розмірі меншому, ніж прожитковий мінімум для працездатних осіб.

Суд наголошує, що будь-які обмеження суддівської винагороди не можуть бути застосовані до позивача іншими нормативно-правовими актами, окрім Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з огляду на наступне. Відповідно до статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.

Конституційний Суд України в п. 4.1 рішення від 11 березня 2020 року в справі № 4-р/2020, з посиланням в тому числі на норми міжнародного права зазначив, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював юридичні позиції щодо незалежності суддів, зокрема їх належного матеріального забезпечення, зміни розміру суддівської винагороди, рівня довічного грошового утримання суддів у відставці (рішення Конституційного Суду України від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, від 19 листопада 2013 року № 10-рп/2013, від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016, від 4 грудня 2018 року № 11 -р/2018, від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020.

Конституційний Суд України послідовно вказував: однією з конституційних гарантій незалежності суддів є особливий порядок фінансування судів; встановлена система гарантій незалежності суддів не є їхнім особистим привілеєм; конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання); гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом; суддівська винагорода є гарантією незалежності судді та невід`ємною складовою його статусу; зменшення органом законодавчої влади розміру посадового окладу судді призводить до зменшення розміру суддівської винагороди, що, у свою чергу, є посяганням на гарантію незалежності судді у виці матеріального забезпечення та передумовою впливу як на суддю, так і на судову владу в цілому (перше речення абзацу третього пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, перше речення абзацу шостого підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, друге речення абзацу шостого підпункту 3.2., абзаци двадцять сьомий, тридцять третій, тридцять четвертий підпункту 3.3 пункту З мотивувальної частини Рішення від 4 грудня 2018 року № 11-р/2018).

Відповідно до пункту 62 Висновку Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності суддів від 1 січня 2001 року № 1 (2001) у цілому важливо (особливо стосовно нових демократичних країн) передбачити спеціальні юридичні приписи щодо убезпечення суддів від зменшення винагороди суддів, а також щодо гарантування збільшення оплати праці суддів відповідно до зростання вартості життя.

Гарантії незалежності суддів зумовлені конституційно визначеною виключною функцією судів здійснювати правосуддя (ч. 1 ст. 124 Основного Закону України).

Наведені положення Конституції України, юридичні позиції Конституційного Суду України дають підстави стверджувати, що законодавець не може свавільно встановлювати або змінювати розмір винагороди судді, використовуючи свої повноваження як інструмент впливу на судову владу через інші законодавчі акти.

За таких обставин, при нарахуванні та виплаті суддівської винагороди відповідач мав керуватися виключно Законом України «Про судоустрій та статус суддів» та Законом України «Про прожитковий мінімум», які не передбачають встановлення окремого розміру прожиткового мінімуму для суддів, при цьому застосування статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» в частині застосування до розрахунку суддівської винагороди з 01 січня 2021 року розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб 2102 гривні прямо суперечить статті 130 Конституції України.

При цьому, Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 № 1082-IX як і будь-яким іншим діючим нормативно-правовими актами не скасовані та не внесені зміни в чинні норми права, передбачені: ч.2 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (визначає, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами); ст. 130 Конституції України (визначає, що розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій); ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» (встановлює перелік до основних соціальних і демографічних груп населення).

Відтак, неможливо розглядати положення абзацу 5 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» в частині застосування до розрахунку суддівської винагороди з 01 січня 2021 року розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб 2102 гривні, як такі, що відповідають принципам якості та правової визначеності закону, в сенсі застосування до правовідносин визначення розміру суддівської винагороди позивача.

Отже, суд дійшов висновку, що заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди - прожиткового мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2021 року (2270,00 грн), на іншу розрахункову величину, яка Законом № 1402-VIII не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102,00 грн) у січні - грудні 2021 року, на підставі абзацу 5 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» була неправомірною.

Позиція суду узгоджується із практикою застосування норм матеріального права Верховним Судом та його висновками, викладеними у постановах від 10.11.2021 в справі № 400/2031/21 та від 30.11.2021 у справі № 360/503/21.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що розмір суддівської винагороди встановлено статтею 135 Закону № 1402-VIII, а тому позивач має право на перерахунок та виплату недоотриманих сум винагороди, яка повинна обчислюватися із урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого на 01.01.2021 складає 2270 грн.

Щодо посилання відповідача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.11.2020 у справі № 200/9195/19-а та постанови Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 820/1853/17, від 17.03.2020 у справі № 826/7286/18, то такі не беруться до уваги, оскільки прийняті у інших правовідносинах, які не є подібними із тими, що є спірними в цій справі.

Зокрема, у всіх вказаних вище справах (№ 200/9195/19-а, № 820/1853/17 та № 826/7286/18) ключовим питанням спору було те, яка величина підлягає застосуванню при обчисленні суддівської винагороди: мінімальна заробітна плата чи прожитковий мінімум.

Тому релевантними висновками Верховного Суду, які підлягають врахуванню при ухваленні цього рішення є ті, що викладені в постановах від 10.11.2021 у справі № 400/2031/21 та від 30.11.2021 у справі № 360/503/21, де поставало аналогічне питання щодо правомірності застосування при обчисленні суддівської винагороди прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2021 в розмірі 2102 грн.

Отже, позовні вимоги про визнання протиправними дій територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області щодо нарахування та виплати позивачу судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 за період з 01 січня 2021 по 11 лютого 2021 року суддівської винагороди у розмірі меншому ніж передбачено ст. 135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ст. 130 Конституції України та похідні від них вимоги про зобов`язання вчинити дії для відновлення порушених прав позивача, підлягають задоволенню, оскільки саме Територіальне управління ДСА України в Київській області як розпорядник бюджетних коштів, мав першочергово забезпечити виплату позивачу суддівської винагороди у повному обсязі за рахунок видатків Державного бюджету України на 2021 рік на забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя та під час розрахунку річного фонду суддівської винагороди судів Київської області (зокрема позивача) визначити необхідний та достатній розмір річного фонду суддівської винагороди із застосуванням прожиткового мінімуму в розмірі 2270 грн.

Таким чином, у спірному випадку права позивача порушені саме Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Київській області, яке розраховуючи суддівську винагороду позивача та запитуючи в ДСА України відповідні кошти на її виплату, керувалося нормами Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» щодо застосування розміру прожиткового мінімуму - 2102,00 грн.

При цьому, в частині позовних вимог до Державної судової адміністрації слід відмовити з огляду на викладене.

Крім того, вимоги позивача про зобов`язання відповідача надати відповідну довідку про розмір суддівської винагороди, виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2021 року складає 2270 грн для подачі зазначеної довідки до Пенсійного фонду України для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання також підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподілу не підлягають, оскільки позивач судовий збір за подання позову до суду не сплачувала так як звільнена від сплати судового збору.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241- 247, 255, 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області щодо нарахування та виплати позивачу судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 за період з 01 січня 2021 по 11 лютого 2021 року суддівської винагороди у розмірі меншому ніж передбачено ст. 135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ст. 130 Конституції України.

3. Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області провести нарахування та виплату суддівської винагороди, матеріальної допомоги на оздоровлення, та інших виплат які підлягали виплаті при звільненні у відставку судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 за період з 01 січня 2021 року по 11 лютого 2021 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2021 року складає 2270 грн., з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.

4. Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області надати ОСОБА_1 відповідну довідку про розмір суддівської винагороди , виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2021 року складає 2270 грн., для подачі зазначеної довідки до Пенсійного фонду України для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

5. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.