Справа № 500/3124/22
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2022-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3124/22

25 жовтня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П. за участю:

секретаря судового засідання Порплиці Т.В.

представника позивача Суп М.Б.

представників відповідача Мурованої І.Я., Стрілкової М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант ЦЕМ" до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант ЦЕМ" (далі позивач, ТОВ "Гарант ЦЕМ") звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі відповідач 1), Державної податкової служби України (далі відповідач 2, ДПС України), в якому просить:

визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №6882225/40730253, №6882224/40730253, №6882223/40730253, №6882222/40730253 від 30.05.2022 про відмову в реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних(далі ЄРПН) №26, №27, №28, №29 від 15.04.2021;

зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН розрахунки коригування в ЄРПН №26, №27, №28, №29 від 15.04.2021, подані на реєстрацію ТОВ "Гарант ЦЕМ".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ "Гарант ЦЕМ" надіслано на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну №45 від 31.03.2021 на загальну суму 229953,60 грн, в тому числі ПДВ 38325,60 грн., складену на підставі проведеного розрахунку товариством з обмеженою відповідальністю "Галичспецбудпостач" (далі ТОВ "Галичспецбудпостач"). За результатами проведення господарської операції з постачання товару, позивачем було помилково складено та подано на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні: №1, №2 від 01.04.2021, №7, №8 від 05.04.2021 на загальну суму 229953,60 грн, в тому числі ПДВ 38325,60 грн. Позивачем 15.04.2021 направлено на реєстрацію в ЄРПН засобами електронного зв`язку розрахунки коригування: №26 до податкової накладної №1 від 01.04.2021, №27 до податкової накладної №2 від 01.04.2021, №28 до податкової накладної №7 від 05.04.2021, №29 до податкової накладної №8 від 05.04.2021. Реєстрацію вказаних розрахунків коригування зупинено, оскільки сума компенсації вартості товару/послуги 2523, зазначеного в розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, перевищує величину залишку такого товару (різниця обсягу придбання постачальника та обсягу постачання отримувача такого товару /послуги), що відповідає п.5 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, а також запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію таких в ЄРПН.

На вимогу контролюючого органу, позивачем на підтвердження реальності господарської операції з контрагентом та відповідності постачання обсягам придбання надано письмові пояснення та відповідні документи.

Проте, за результатами розгляду поданих документів, безпідставно прийнято рішення №6882225/40730253, №6882224/40730253, №6882223/40730253, №6882222/40730253 від 30.05.2022 про відмову в реєстрації розрахунків коригування в ЄРПН.

Позивач вважає, спірні рішення протиправними та прийнятими з порушенням норм чинного законодавства, оскільки податковим органом не було конкретизовано, які саме документи необхідно було подати, а також відмовлено у реєстрації розрахунків коригування без повідомлення причин та мотивів, за яких надані позивачем пояснення та документи враховано не було, що, власне, і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 05.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

На виконання вимог вказаної ухвали, 30.09.2022 на адресу суду від Головного управлінням ДПС у Тернопільській області та ДПС України надійшов відзив. Заперечуючи проти позову, відповідачі послались на те, що контролюючому органу не надано повноважень чинним законодавством щодо визначення конкретного переліку необхідних документів (за вичерпним переліком) для прийняття рішення щодо реєстрації розрахунку коригування. На підтвердження реальності господарських операцій позивачем надано окремі документи, проте такі виявились недостатніми для прийняття рішення про реєстрацію розрахунків коригування №26, №27, №28, №29 від 15.04.2021. Жодного документа, який би підтверджував придбання позивачем ПЦ (портландцемент) ІІ/А-Ш-400Р-Н палетизований (50 кг), для його подальшої реалізації, контролюючому органу не було представлено. Із даних відображених у АІС "Податковий блок" в ТОВ "Гарант ЦЕМ", серед об`єктів оподаткування не вбачається жодного складського приміщення, які використовуються позивачем в його господарській діяльності. Водночас із видів економічної діяльності ТОВ "Гарант ЦЕМ" вказані також: 23.61 виготовлення виробів із бетону для будівництва, 23.64 виробництво сухих будівельних сумішей. Однак, контролюючому органу не було надано документів, які б містили за своїм змістом інформацію, що підтверджують господарську діяльність в частині виробництва сухих будівельних сумішей. А саме: дозволів на виробництво сухих будівельних сумішей, сертифікати якості, дозволів департаменту екології на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; сертифікати відповідності ДСТУ, договори закупівля матеріалів з виробництва, наявність спеціального обладнання.

За таких обставин, вважає, що оскаржувані рішення про відмову в реєстрації розрахунків коригування було винесено правомірно. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду 25.10.2022, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), відмовлено у клопотанні про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, з мотивів, викладених у позовній заяві, просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Наголосив, що оскаржувані рішення по своїй суті не відображають фактичних обставин справи, не ґрунтуються на первинних документах, складених позивачем та його контрагентами для підтвердження господарських операцій між ними та базуються на доказово і юридично непідтверджених суб`єктивних припущеннях відповідачів.

Представники відповідачів в судовому засіданні позов не визнав, з підстав наведених у відзиві на позов, долученого до матеріалів справи, та просив відмовити у його задоволенні. Відзначив, що ТОВ "Гарант ЦЕМ" вже виступало суб`єктом, який відображав в бухгалтерському та податковому обліках безтоварні операцій з придбання цементу та інших товарно-матеріальних цінностей.

Відмітили, що перша податкова накладна №45 від 31.03.2021 на загальну суму229953,60 грн, в тому числі ПДВ 38325,60 грн на спірний товар є поданою і рішень про відому в реєстрації у ЄРПН немає.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що позивач ТОВ "Гарант ЦЕМ" зареєстроване 09.08.2016 як суб`єкт господарювання в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.10) та 01.08.2018 платником ПДВ (а.с.11).

04.01.2021 між ТОВ "Гарант ЦЕМ" (продавець) та ТОВ "Галичспецбудпостач" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу №1, згідно п.1.1 якого продавець зобов`язується поставити будівельні матеріали (далі товар) та передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

Згідно п.2.2. договору, приймання товару по якості та кількості здійснюється відповідно до діючих Інструкцій про порядок приймання продукції виробничо-тезнічного призначення і товарів народного споживання по кількості та якості, затверджених постановою Держарбітражу від 15.06.1965 №П-6 від 25.04.1966 №П-7 із наступними змінами та доповненнями, зокрема:

відносно якості згідно з документом про якість (сертифікат якості, виданий продавцем);

відносно кількості відповідно до ваги, зазначеній у залізничній накладній у випадку поставки залізницею, або відповідно до кількості, зазначеній у товарно-транспортній накладній (далі ТТН) у випадку поставки автомобільним транспортом.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що передачу товару та видачу відповідних документів продавець (представник продавця) здійснює на підставі пред`явленої представником покупця довіреності, оформленої згідно з вимогами чинного законодавства України на отримання товарно-матеріальних цінностей.

Згідно з п.2.4. договору, продавець надає покупцю наступні документи на товар: документ, що підтверджує якість товару (сертифікат відповідності) (оригінал чи копія завірена відповідно до вимог чинного законодавства України (п.2.4.1.); видаткова накладна на товар (оригінал) (п.2.4.2.); податкова накладна в електронному вигляді, направлена через відповідне програмне забезпечення для обміну податковими накладними (п.2.4.3.).

Згідно п.3.1. договору, поставка товару здійснюється на підставі заявки покупця з сплаченого покупцем рахунку, сформованого на підставі заявки протягом 7 (семи) календарних днів з моменту 100 % передоплати.

Поставка здійснюється на умовах Тернопільська область, м.Тернопіль, вул.О.Довженка, 3 (п.3.2. договору).

Оплата відповідно до умов договору здійснюється на умовах попередньої оплати в розмірі 100% від вартості поставки (п.4.2. договору).

Згідно п.4.3. договору, датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця, що підтверджується відповідними виписками з банку.

Відповідно до п.4.4 договору, ціна за одиницю вказується у видаткових накладних та включає в себе вартість пакування, маркування та доставки за адресою згідно п.3.2.

На умовах вище вказаного договору, ТОВ "Галичспецбудпостач" на підставі рахунку на оплату №74 від 31.03.2021 (а.с.38) проведено оплату в користь ТОВ "Гарант ЦЕМ" за поставку товару ПЦ ІІ/А-Ш-400Р-Н палетизований (50 кг) на загальну суму 229953,60 грн., у тому числі ПДВ 38325,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1301 від 31.03.2021 (а.с.39) та випискою з банківського рахунку (а.с.40).

Відповідно до проведеного розрахунку, позивачем було сформовано та подано на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну №45 від 31.03.2021 на загальну суму229953,60 грн, в тому числі ПДВ 38325,60 грн. (а.с.14), документ доставлено до центрального рівня ДПС України 05.04.2021 (а.с.15).

На виконання умов вищевказаного договору, ТОВ "Гарант ЦЕМ" продано (поставлено) в користь ТОВ "Галичспецбудпостач":

01.04.2021 портландцемент ПЦ ІІ/А-Ш-400Р-Н палетизований (50 кг) європакет на піддоні в кількості 22,5 т на загальну суму 57488,40 грн, в тому числі ПДВ 9581,40 грн., згідно з видатковою накладною №77 від 01.04.2021 та ТТН №77 від 01.04.2021 (а.с.42-43);

01.04.2021 портландцемент ПЦ ІІ/А-Ш-400Р-Н палетизований (50 кг) європакет на піддоні в кількості 22,5 т на загальну суму 57488,40 грн, в тому числі ПДВ 9581,40 грн., згідно з видатковою накладною №78 від 01.04.2021 та ТТН №78 від 01.04.2021 (а.с.44-45);

05.04.2021 портландцемент ПЦ ІІ/А-Ш-400Р-Н палетизований (50 кг) європакет на піддоні в кількості 22,5 т на загальну суму 57488,40 грн, в тому числі ПДВ 9581,40 грн., згідно з видатковою накладною №84 від 05.04.2021 та ТТН №84 від 05.04.2021 (а.с.46-47);

05.04.2021 портландцемент ПЦ ІІ/А-Ш-400Р-Н палетизований ((50 кг) європакет на піддоні в кількості 22,5 т на загальну суму 57488,40 грн, в тому числі ПДВ 9581,40 грн., згідно з видатковою накладною №85 від 05.04.2021 та ТТН №85 від 05.04.2021 (а.с.48-49).

За результатами проведення вищевказаної господарської операції з постачання товару, позивачем помилково було складено та подано на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні: №1 від 01.04.2022 на загальну суму 57488,40 грн, в тому числі ПДВ 9581,40 грн. (а.с.16), документ доставлено до центрального рівня ДПС України 12.04.2021 (а.с.17); №2 від 01.04.2022 на загальну суму 57488,40 грн, в тому числі ПДВ 9581,40 грн. (а.с.18), документ доставлено до центрального рівня ДПС України 12.04.2021 (а.с.19); №7 від 05.04.2022 на загальну суму 57488,40 грн, в тому числі ПДВ 9581,40 грн. (а.с.20), документ доставлено до центрального рівня ДПС України 13.04.2021 (а.с.21); №8 від 05.04.2022 на загальну суму 57488,40 грн, в тому числі ПДВ 9581,40 грн. (а.с.22), документ доставлено до центрального рівня ДПС України 14.04.2021 (а.с.23).

15.04.2021 позивачем для приведення даних ЄРПН у відповідність до первинних документів направлено на реєстрацію в ЄРПН розрахунки коригування: №26 до податкової накладної №1 від 01.04.2021 (а.с.24), №27 до податкової накладної №2 від 01.04.2021 (а.с.25), №28 до податкової накладної №7 від 05.04.2021 (а.с.26), №29 до податкової накладної №8 від 05.04.2021 (а.с.27).

За наслідками подання до реєстрації в ЄРПН вказаних розрахунків коригування, через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України позивачу було направлено квитанції, згідно яких реєстрацію розрахунків коригування зупинено. Сума компенсації вартості товару/послуги 2523, зазначеного в розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, перевищує величину залишку такого товару (різниця обсягу придбання постачальника та обсягу постачання отримувача такого товару /послуги), що відповідає п.5 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН (а.с.28-31).

На виконання вказаних вимог позивачем по розрахунках коригування №26, №27, №28, №29 від 15.04.2021 на підтвердження реальності господарської операції з контрагентом та відповідності постачання обсягам придбання надано письмові пояснення та відповідні документи, а саме: договір купівлі-продажу з ТОВ "Галичспецбудпостач" №1 від 04.01.2021; видаткові накладні №77 від 01.04.2021, №78 від 01.04.2021, №84 від 05.04.2021, №85 від 05.04.2021; ТТН №77 від 01.04.2021, №78 від 01.04.2021, №84 від 05.04.2021, №85 від 05.04.2021; платіжне доручення №1301 від 31.03.2021; акт звірки взаєморозрахунків між ТОВ "Гарант ЦЕМ" та ТОВ "Галичспецбудпостач" за березень-квітень 2021; квитанція про реєстрацію податкової накладної №45 від 31.03.2021; наказ про прийом на роботу №9-к від 30.06.2020; наказ про прийом на роботу №19-к від 01.07.2020; договір позички транспортного засобу №06-26 від 01.06.2020; акт приймання-передачі СТЗ від 01.06.2020; договір оренди транспортного засобу №113 від 13.04.2019.

30.05.2022 Комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийняла рішення №6882225/40730253, №6882224/40730253, №6882223/40730253, №6882222/40730253 про відмову у реєстрації розрахунків коригування №26, №27, №28, №29 від 15.04.2021 в ЄРПН, зробивши висновок про ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт/послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків (а.с.32-35).

Не погодившись із таким рішенням контролюючого органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість висновків відповідача і винесених на підставі них спірних рішень на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Згідно з пп."а" п.185.1ст.185 ПК об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.7 ст.201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Відповідно до п.2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі Порядок № 1246) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Як передбачено п.12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Згідно із п.13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Так, на виконання вказаної норми, 11.12.2019 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №1165 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", , зокрема Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №1165).

За правилами п.3 Порядку №1165, податкові накладні / розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації): 1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, звільненою від оподаткування; 2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку; 3) одночасно виконуються такі умови: загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну / розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 1 млн. гривень; значення показника D, розрахованого згідно з цим підпунктом, становить більше 0,05. Показник D розраховується за такою формулою: D = S/T, де S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів, контроль за справлянням яких покладено на ДПС, платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування; значення показника P є меншим, ніж значення, розраховане за такою формулою: P = Pм х 1,4, де P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування; Pм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування. Значення показників D та P відображаються в електронному кабінеті платнику податку; 4) у податковій накладній / розрахунку коригування відображена операція з товаром за кодом згідно з УКТЗЕД та/або послугою за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, які зазначені у таблиці даних платника податку, врахованій контролюючим органом.

Згідно з п.5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Критерії ризиковості здійснення операцій наведені у додатку 3 до Порядку №1165, п.5 якого передбачено перевищення суми компенсації вартості товару/послуги, зазначеного/зазначеної в розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, поданому отримувачем такого товару/послуги для реєстрації в Реєстрі, величини залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України з 1 січня 2017 р., зазначеного постачальником у зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування, складених на отримувача такого/такої товару/послуги, та обсягу постачання з 1 січня 2017 р., зазначеного отримувачем у зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування на постачання такого/такої товару/послуги.

Відповідно до п.10 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У п.11 Порядку №1165 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном (п.26 Порядку №1165).

Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520, затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №520), згідно з п.10 якого комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Відповідно до п.4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з п.5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування (п.6 Порядку №520).

За приписами п.11 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/ оформлених із порушенням законодавства.

Як слідує з квитанцій про зупинення реєстрації розрахунків коригування №26, №27, №28, №29 від 15.04.2021 в ЄРПН, такі містять інформацію про те, що розрахунки коригування відповідають вимогам п.5 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, оскільки сума компенсації вартості товару/послуги 2523, зазначеного в розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, перевищує величину залишку такого товару (різниця обсягу придбання постачальника та обсягу постачання отримувача такого товару /послуги). Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію розрахунків коригування в ЄРПН.

Однак розрахунки коригування №26, №27, №28, №29 від 15.04.2021 складені до податкових накладних №1, №2 від 01.04.2021 та №7, №8 від 05.04.2021 не пов`язані зі зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Разом з тим, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, визначений у п.5 Порядку №520, не означає, що платник податку повинен подати абсолютно всі, зазначені у ньому документи. Навпаки, зміст цього переліку свідчить на користь того, що враховується специфіка певних господарських операцій. Даний перелік є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами п.185.1 ст.185 ПК України.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до пропозиції надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію розрахунків коригування №26, №27, №28, №29 від 15.04.2021 позивачем було надіслано пояснення з документами, в підтвердження реальності здійснення господарських операцій, про що описано вище.

Так, позивачем проінформовано, що 31.03.2021 на рахунок ТОВ "Гарант ЦЕМ" поступили кошти від ТОВ "Галичспецбудпостач" за портландцемент ПЦ II/А-Ш-400Р-Н палетизований (50 кг) на загальну суму 229953,60 грн., у тому числі ПДВ 38325,60 грн. Відповідно до цієї оплати було сформовано податкову накладну на попередню оплату №45 від 31.03.2021 на суму 229953,60 грн., у тому числі ПДВ 38325,60 грн., та зареєстровано в ЄРПН 05.04.2021. Поставка товару відбулася 01.04.2021 та 05.04.2021, тому на підставі відгрузки були помилково сформовані та зареєстровані в ЄРПН податкові накладні №1 від 01.04.2021 на суму 57488,40 грн, в тому числі ПДВ 9581,40 грн.; №2 від 01.04.2021 на суму 57488,40 грн, в тому числі ПДВ 9581,40 грн; №7 від 05.04.2021 на суму 57488,40 грн, в тому числі ПДВ 9581,40 грн.; №8 від 15.04.2021 на суму 57488,40 грн, в тому числі ПДВ 9581,40 грн. Саме тому 15.04.2021 було відправлено на реєстрацію розрахунки коригування №26 від 15.04.2021 до податкової накладної №1 від 01.04.2021; №27 від 15.04.2021 до податкової накладної №2 від 01.04.2021; №28 від 15.04.2021 до податкової накладної №7 від 05.04.2021; №29 від 15.04.2021 до податкової накладної №8 від 15.04.2021.

Комісією Головного управління ДПС України у Тернопільській області 30.05.2022 прийнято оскаржувані рішення №6882225/40730253, №6882224/40730253, №6882223/40730253, №6882222/40730253 про відмову у реєстрації розрахунків коригування №26, №27, №28, №29 від 15.04.2021 в ЄРПН.

Як підставу відмови, зазначено про ненадання платником податку копій документів:

первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт/послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних;

розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Проте, зазначений висновок контролюючого органу спростовується наявними у матеріалах справи та дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами, що підтверджуються реальність господарських операцій реалізація ТОВ "Галичспецбудпостач" портландцемент ПЦ ІІ/А-Ш-400Р-Н палетизований (50 кг), та їх належне оформлення первинними документами.

Серед представлених документів в підтвердження реальності здійснення господарських операції на вимогу контролюючому органу було надано: договір купівлі-продажу з ТОВ "Галичспецбудпостач" №1 від 04.01.2021; видаткові накладні №77 від 01.04.2021, №78 від 01.04.2021, №84 від 05.04.2021, №85 від 05.04.2021; ТТН №77 від 01.04.2021, №78 від 01.04.2021, №84 від 05.04.2021, №85 від 05.04.2021; платіжне доручення №1301 від 31.03.2021; акт звірки взаєморозрахунків між ТОВ "Гарант ЦЕМ" та ТОВ "Галичспецбудпостач" за березень-квітень 2021; квитанція про реєстрацію податкової накладної №45 від 31.03.2021; наказ про прийом на роботу №9-к від 30.06.2020; наказ про прийом на роботу №19-к від 01.07.2020; договір позички транспортного засобу №06-26 від 01.06.2020; акт приймання-передачі СТЗ від 01.06.2020; договір оренди транспортного засобу №113 від 13.04.2019.

Такі надіслані позивачем письмові пояснення про помилкове складання податкових накладних з копіями первинних та інших документів, що повністю відображають зміст господарської операції позивача із його контрагентом, були достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію розрахунків коригування.

Таким чином, оскаржуваними рішеннями №6882225/40730253, №6882224/40730253, №6882223/40730253, №6882222/40730253 від 30.05.2022 безпідставно відмовлено у реєстрації розрахунків коригування №26, №27, №28, №29 від 15.04.2021 в ЄРПН з підстав ненадання платником податку копій документів.

В свою чергу, відповідачем не виконано обов`язку вказати в спірних рішеннях, які саме документи не надано платником податку.

Крім того, з наданих квитанції про зупинення реєстрації розрахунків коригування №26, №27, №28, №29 від 15.04.2021 та спірних рішень №6882225/40730253, №6882224/40730253, №6882223/40730253, №6882222/40730253 від 30.05.2022 неможливо встановити, яким чином Головне управління ДПС України у Тернопільській області дійшло висновку про те, що у спірній операції позивач та/або його контрагент відповідає п.5 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

З приводу доводів відповідача про те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №000012 від 12.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 Кримінального кодексу України, встановлено, що службові особи товариства з обмеженою відповідальністю "ВР "Вентсол" шляхом відображення в бухгалтерському та податковому обліках безтоварних операцій, зокрема, з ТОВ "Гарант ЦЕМ", занизили об`єкти оподаткування з податку на прибуток та ПДВ, внаслідок чого ухилились від сплати податків (ПДВ та податку на прибуток підприємств) на суму понад 4,5 млн. грн., що є особливо великими розмірами, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ця ж норма дублюється у ст.17 Кримінального процесуального кодексу України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Згідно ст.84 Кримінального процесуального кодексу доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Більше того, відповідачем жодним чином не доведено, як розслідування вищевказаної кримінального провадження пов`язано з спірними правовідносини і вказаними постачаннями у даній справі.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч.1 ст.72 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст.74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч.6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Результати проведення органами досудового слідства слідчих дій в рамках кримінальної справи не можуть вважатися належним та допустимим доказом в розумінні ст.72 КАС України, а є лише відомостями про джерело тих фактів, які можуть стати доказами у податковому спорі після їх закріплення належним процесуальним шляхом закріпленням у обвинувальному вироку суду, що набрав законної сили.

Відтак, отримана у ході досудового слідства по кримінальній справі інформація, на яку посилається відповідач в обґрунтування доводів про недобросовісність операцій позивача з контрагентами, не може слугувати належним підтвердженням нереальності таких операцій.

Що ж стосується посилань відповідача на ненадання документів в підтвердження придбання позивачем ПЦ (портландцемент) ІІ/А-Ш-400Р-Н палетизований (50 кг), для його подальшої реалізації, та документів, які б містили за своїм змістом інформацію, що підтверджують господарську діяльність в частині виробництва сухих будівельних сумішей, суд вважає такі необґрунтованим з огляду на те, що подання розрахунків коригування було обумовлено помилковим складанням податкових накладних.

При цьому, питання щодо походження товару у позивача при реєстрації в ЄРПН податкової накладної №45 від 31.03.2021 та, помилково складених, податкових накладних №1, №2 від 01.04.2021 та №7, №8 від 05.04.2021 у контролюючого органу не виникало.

Суд відзначає, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

У той же час, головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржувані рішення контролюючого органу не відповідають наведеним вище вимогам щодо чіткості та зрозумілості, та породжують їх неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на не можливість реалізації свого права або обов`язку платником податків щодо виконання юридичного волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Серед іншого, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Приймаючи рішення про реєстрацію розрахунку коригування, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. У свою чергу, при реєстрації розрахунку коригування фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результати розгляду цієї справи не робить висновків щодо реальності господарських операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації розрахунків коригування.

Отже, зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів щодо ризиковості здійснення операції, та на те, що наданих контролюючому органу документів та письмових пояснень було достатньо для прийняття рішень про реєстрацію розрахунків коригування, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації розрахунків коригування.

Відповідачі не надали суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навели обґрунтованих мотивів прийняття рішень про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування.

У постановах від 12.11.2019 у справі №816/2183/18, від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, від 18.02.2020 у справі №360/1776/19, від 27.04.2020 у справі №360/1050/19, від 18.06.2020 у справі №824/245/19-а Верховний Суд наголошував на тому, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Саме лише зазначення про відсутність певних документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку. Сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є самостійною та достатньою підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Про дотримання контролюючим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації податкової накладної, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.

Ненаведення мотивів прийнятих рішення не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм належну правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Фактично у даній справі податковим органом не виявлено Критеріїв ризиковості здійснення операцій щодо походження товару при реєстрації в ЄРПН податкової накладної №45 від 31.03.2021 та реєстрації помилково складених на таку ж поставку податкових накладних №1, №2 від 01.04.2021 та №7, №8 від 05.04.2021, але здійснено блокування можливості виправити позивачеві допущені помилки шляхом реєстрації в ЄРПН розрахунків коригування вказавши суми пдв - 0,0 грн.

За приписами ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у п.36 справи "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), від 01.07.2003 №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Таким чином, беручи до уваги наявність передбачених законодавством документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію розрахунків коригування до податкових накладних, а також враховуючи те, що відповідачами не доведено наявності інших підстав для відмови у реєстрації розрахунків коригування та судом не встановлено обставин, які б перешкоджали видачі розрахунків коригування та прийняттю рішень про їх реєстрацію, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відмови у реєстрації розрахунків коригування № №26, №27, №28, №29 від 15.04.2021 в ЄРПН шляхом прийняття рішень №6882225/40730253, №6882224/40730253, №6882223/40730253, №6882222/40730253 від 30.05.2022 та невідповідність таких критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, в контексті ч.2 ст.2 КАС України, і, як наслідок, підлягають скасуванню.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

За приписами ч.3 ст.245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд звертає увагу на вимоги п.19 Порядку№1246, згідно якими податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Відповідно до п.20 Порядку№1246 внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Таким чином, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України і нормами чинного законодавства України чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування або визначення в судовому рішенні конкретної дати, яку слід вважати датою реєстрації або скасування реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

При цьому, судом не встановлено обставин, які б унеможливлювали реєстрацію розрахунків коригування №26, №27, №28, №29 від 15.04.2021.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про необхідність для належного захисту порушеного права позивача зобов`язати ДПС України зареєструвати розрахунки коригування №26, №27, №28, №29 від 15.04.2021. Задоволення такої позовної вимоги є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

При вирішенні питання щодо судових витрат, суд враховує наступне.

Як передбачено ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом п.1 ч.3 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

У відповідності до ч.5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.6 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.7, 9 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Як встановлено ч.2, 3 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З матеріалів справи видно, що 23.06.2022 між Суп М.Б. (адвокат) та ТОВ "Гарант ЦЕМ" в особі директора Кривенького І.М. (клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги, згідно з п.1.1. якого адвокат зобов`язується надати клієнту правничу допомогу у справі адміністративного судочинства про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладних/розрахунків коригування та зобов`язання вчинити дії у всіх судових інстанціях України.

Відповідно до п.4.1. договору за послуги за п.1.1 даного договору клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) за домовленістю, у розмірі 1100,00 грн., за одну годину участі адвоката: у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, а також під час ознайомлення з матеріалами справи в суді та складання процесуальних документів (документів по суті), згідно розрахунку судових витрат, що є додатком до даного договору. При цьому вартість години участі адвоката не може бути меншою 1500,00 грн. за одне судове засідання або один процесуальний документ чи документ по суті справи.

У додатку до договору про надання правничої допомоги від 23.06.2022 наведено розрахунок витрат для надання правничої допомоги адвоката, відповідно до якого розмір очікуваних витрат на складання позовної заяви та додатків до неї при затраті адвокатом часу у кількості 5 годин, за підготовку відповіді на відзив у кількості 2 годин та за участь в судових засіданнях у кількості 2 годин, загальна сума витрат на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції може складати 9900,00 грн.

На підтвердження понесених витрат представником позивача надано акт приймання передачі наданих послуг від 23.06.2022. Клієнт і адвокат шляхом складання та підписання цього акта підтверджують, що адвокатом 23.06.2022 за завданням клієнта було надано правничу допомогу (послуги), яка включає складання позовної заяви у справі адміністративного судочинства про визнання протиправними та скасування рішень про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків користування та зобов`язання вчинити дії та додатків до неї. Вартість наданих послуг становить 5500,00 грн.

Доказів понесення витрат (фактичної сплати коштів на рахунок/в касу адвоката) в розмірі 5500,00 грн. позивачем (його представником) не представлено.

Щодо можливості стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу, які підлягають сплаті позивачем, але ще не оплачені, то суд наголошує, що згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Приведеними нормами закріплено, що для цілей розподілу судових витрат підлягають урахуванню розмір витрат на правничу допомогу адвоката в тому рахунку і ті, що підлягають сплаті відповідною стороною.

При цьому, в аспекті вимог процесуального закону та сформованої правової позиції у постановах Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 18.08.2021 у справі №300/3178/20 такі витрати беруться до уваги, якщо вони є несплаченими на момент винесення судового рішення саме з об`єктивних причин. Так, у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано на те, що сторонами був погоджений порядок оплати цих витрат з моменту винесення судом рішення та отримання рахунку. Аналогічний підхід щодо застосування положення ч.7 ст.139 КАС України у разі відсутності документа про оплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за умови погодження сторонами при укладанні договору про надання правничої допомоги оплати таких витрат у майбутньому, викладений у постанові Верховного Суду від 18.08.2021 у справі №300/3178/20.

Звідси, такий механізм відшкодування витрат на правову допомогу, які підлягають сплаті, не може стосуватися неоплачених витрат на правову допомогу через порушення стороною договірних своїх зобов`язань по оплаті при наявності наданих адвокатом послуг.

У цій справі сторони у договорі строк сплати гонорару не погодили, а тому підстав для неврахування витрат на правничу допомоги у сумі 5500,00 грн. через непредставлення доказів сплати позивачем адвокату немає при відсутності інших умов, визначених КАС України, які необхідні для стягнення таких витрат з відповідача.

Так, в силу вимог процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним ст.19, 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, яка не є складною, суті виконаних послуг, та приймаючи до уваги заперечення позивача щодо заявлених витрат на оплату правничої допомоги, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 5500,00 грн. за складання позовної заяви та додатків до неї, є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг.

При цьому суд наголошує, що дана справа є справою незначної складності, а також враховує відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень, за даними яких мають місце оприлюднення численних судових рішень судів різних інстанцій з аналогічного предмету спору та аналогічні мотивам тим, що наведені у позові позивача, що спрощувало роботу адвоката при підготовці даного позову, а тому, на думку суду, підготовка позову у цій справі, не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи.

Таким чином, суд вважає за доцільне відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Тернопільській області та ДПС України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, на професійну правничу допомогу, в розмірі 3000,00 грн., оскільки такий розмір витрат є цілком обґрунтованим, співмірним з виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, та витрати по сплаті судового збору розмірі 10510,00 грн., сплаченого відповідно до платіжного доручення №3046 від 27.06.2022.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №6882225/40730253, №6882224/40730253, №6882223/40730253, №6882222/40730253 від 30.05.2022 про відмову в реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 26, 27, 28, 29 від 15.04.2021.

Зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 26, 27, 28, 29 від 15.04.2021 подані товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант ЦЕМ".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України в користь товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант ЦЕМ" судовий збір в сумі 5255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 (нуль) копійок та витрати на правову допомогу в сумі 1500 (одна тисяч п`ятсот) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області в користь товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант ЦЕМ" судовий збір в сумі 5255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 (нуль) копійок та витрати на правову допомогу в сумі 1500 (одна тисяч п`ятсот) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 31 жовтня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант ЦЕМ" (місцезнаходження/місце проживання: вул. Горішня, 52,с. Трибухівці,Чортківський район, Тернопільська область,48431 код ЄДРПОУ/РНОКПП 40730253);

відповідач:

- Державна податкова служба України (місцезнаходження/місце проживання: пл. Львівська, 8,м. Київ 53,04053 код ЄДРПОУ/РНОКПП 43005393);

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Білецька, 1,м. Тернопіль,46003 44143637);

Головуючий суддя Мандзій О.П.