Справа № 387/331/22(2-а/387/13/22)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 387/331/22(2-а/387/13/22)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2022 року (суддя Майстер І.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції відділення поліції №2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП у Кіровоградській області Алєксєєнка Олександра Івановича, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до старшого сержанта поліції відділення поліції №2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП у Кіровоградській області Алєксєєнка Олександра Івановича про скасування постанови про адміністративне правопорушення за ознаками ст.183КпАП України.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2022 року задоволено. Скасовано постанову ГАБІ № 093848 від 12.04.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ст. 183 КпАП України відносно ОСОБА_1 та закрито провадження в цій адміністративній справі.

Не погодившись з вищевказаним судовим рішенням, Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального процесуального права, просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що позивач перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння здійснив завідомо неправдивий виклик зателефонувавши на лінію « 102» та повідомивши про конфлікт між ним та завідувачем ферми, хоча при перевірці даний факт не підтвердився.

Вважає, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП, відтак, рішення суду має бути скасованим та у задоволені позову відмовлено.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно з постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ № 093848 складеною поліцейським СРПП ВП №2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП у Кіровоградській області старшим сержантом поліції Алєксєєнком О.І. притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КпАП України ОСОБА_1

Постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 грн.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності позивача зазначено наступне: 12.04.2022 о 12 годині 57 хвилин позивач перебував у с. Варваро-Олександрівці по вулиці Садова, 45 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, не чітка мова, хитка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота та здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, повідомивши про подію якої насправді не було та не знайшло свого підтвердження (а.с. 9).

Спірним питанням у справі є правомірність прийняття вищевказаної постанови та накладення на позивача адміністративного штрафу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено умислу позивача у вчиненні інкримінованого йому правопорушення

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідеє, що позивача притягнуто до відповідальності, передбаченої ст. 183 КУпАП.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно ст.74 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Крім того, згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідно до ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КпАП України постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

З матеріалів справи слідує, як стверджує позивач, він здійснив виклик до поліції, оскільки у позивача виник конфлікт із завідувачем ферми, який закінчився застосуванням фізичної сили. При цьому позивач усвідомлював, що він діє законно.

Доказів того, що позивачем здійснено завідомо неправдивий виклик поліції відповідачами не надано ні до суду першої інстанції на до суду апеляційної інстанції.

Положеннями ст. 183 КпАП України передбачено, що відповідальність настає в разі завідомо неправдивого виклику пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб.

Отже, відповідальність за ст.183 КпАП України настає у разі завідомо неправдивого виклику поліції, однак, належних доказів умисного неправдивого виклику поліції матеріали справи не містять, відтак правильним є висновок суду першої інстанції, що в діях позивача

умислу щодо вчинення інкримінованого йому правопорушення не має.

Згідно зі ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення та правомірності прийняття оскаржуваної постанови про притягнення позивача до відповідальності, відповідно спірна постанова не може бути визнана правомірною.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись статтями 250, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та за приписами частини 3 статті 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров