Справа № 480/5419/22
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2022 року Справа № 480/5419/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глазька С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить:
Ухвалою суду від 22.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, суд встановив наступні обставини.
З 24.12.1997 ОСОБА_1 був звільнений з військової служби та з 25.12.1997 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області.
30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова №704), якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років.
Вказана постанова набрала чинності з 01 березня 2018 року.
21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103 (далі - Постанова №103), пунктом 1 якої установлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (Офіційний вісник України, 2017 р., № 77, ст. 2374).
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 в адміністративній справі № 826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

08.07.2021 ІНФОРМАЦІЯ_3 складено та направлено до ГУ ПФУ в Сумській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсій №11/43649/2545, в якій вказано, що розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 05 березня 2019 року становить: посадовий оклад 5070,00 грн.; оклад за військовим (спеціальним) званням майор 1340,00 грн; надбавка за вислугу років (45 %) 2884,50 грн; надбавка за особливості проходження служби (65%) 6041,43 грн; надбавка за кваліфікацію (5%) 253,50 грн.; премія (35%) 1774,50 грн.; всього - 17363,93 грн. (а.с.12).

Вважаючи дії відповідача щодо зазначення у довідці надбавки за особливості проходження служби на посаді льотного складу в розмірі 65%, замість 100% та премії в розмірі 35%, замість 130%, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі визначено Законом №2011-XII .

Згідно положень ч. 2-4 ст.9 Закону №2011-XII, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються КМ України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються КМ України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, є Закон №2262-ХІІ, яким держава гарантує гідне пенсійне забезпечення, зокрема, військовослужбовцям, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Положеннями ст. 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії, зокрема, військовослужбовцям, обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому КМ України.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано ч. 1,4 ст. 63 Закону №2262-XII, згідно із якими перерахунок раніше призначених пенсій, зокрема, військовослужбовцям, у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку; усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених КМ України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій .

Відповідно до положень п.2,3 Постанови № 704 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення; виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу визначено здійснювати в порядку, що затверджується, зокрема, Міністерством оборони.

Згідно п. 5, 6 Постанови № 704 керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надано право: 1) установлювати: надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років. Порядок та умови виплати такої надбавки визначати керівникам державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою;

2) здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш, як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам, дія якого (крім розділів II, V-IХ, ХІI-ХХV) поширюється на військовослужбовців, умови виплати грошового забезпечення для яких встановлено іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 2 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років; до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія; до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди; допомоги.

Згідно п. 3 Порядку № 260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

За приписами п.4 Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовців із числа, зокрема, осіб офіцерського складу включає: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавку за вислугу років; підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний; надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання; доплати за науковий ступінь та за вчене звання; премію; морську винагороду, винагороди за стрибки з парашутом, за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, за водолазні роботи та за бойове чергування; одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби; інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.

Крім того, п.2 розділу VІ Порядку № 260 передбачено виплату надбавки за особливості проходження служби, згідно якого розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби розраховується від мінімального розміру цієї надбавки, який встановлюється Міністром оборони України, у відсотках для осіб офіцерського складу та окремо для осіб рядового, сержантського та старшинського складу виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Мінімальний розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби не може перевищувати 65 відсотків.

Залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби збільшується на відповідний коефіцієнт від 1 до 1,55.

У додатку до Порядку № 260 (пункт 27) передбачено, що військовослужбовцям, які проходять службу на посадах льотних екіпажів повітряних суден, коефіцієнт надбавки збільшується на 1,45.

Пунктами 1, 2 розділу XVI Порядку № 260 визначено, що командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби. Розмір щомісячної премії, але не менше 10 % посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.

Телеграмою Міністерства оборони України від 28.12.2018 № 248/9240 встановлено розміри надбавки за особливості проходження служби та премії, відповідно до п. ІV додатку 2 військовослужбовцям, які станом на 01.01.2019 проходять службу на посадах льотного складу, мають відповідний допуск, придатні до польотів за висновком лікарсько-льотної комісії та в минулому році виконували польоти за планами бойової (навчально-льотної) підготовки у складі екіпажів літаків, вертольотів, виплачувати: надбавку за особливості проходження служби в розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; премію в розмірі 130% посадового окладу.

Військовослужбовцям, які усунуті від польотів за медичними показаннями з винесенням льотно-лікарською комісією постанови про непридатність до льотної роботи, ці виплати у збільшених розмірах припиняються, про що оголошується в наказі командира (начальника) військової частини (установи). Виплату їм надбавки за особливості проходження служби та премії здійснювати на загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, як військовослужбовець ЗСУ, проходив військову службу на посадах льотного складу авіації та з 1989 року по 1997 рік здійснював фактичні польоти (а.с.37).

У травні 1997 року військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_1 визнаний непридатним до льотної праці, обмежно придатним до військової служби (свідоцтво про хворобу №237л/4093 від 26 травня 1997) (а.с.38).

З 24.12.1997 позивач звільнений з військової служби у запас за станом здоров`я з правом носіння військової форми одягу. Вислуга років у Збройних Силах відповідно до розрахунку вислуги на 30.03.1998 складає: календарна - 13 років 02 місяців; у пільговому розрахунку - 21 років 01 місяці (а.с.39).

Викладене свідчить, що позивач перебував на посаді льотного складу та виконував польоти у відповідній кількості годин протягом 1989 - 1997 років, тобто 9 років, відсторонений від польотів за станом здоров`я з травня 1997 перед звільненням з військової служби.

З 1997 року позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області, при призначенні та обчисленні пенсії відповідно до грошового атестату ЗС №097068, грошове забезпечення позивача визначено як командиру ланки (а.с.8).

Суд зазначає, що телеграма МО України від 28.12.2018 №248/9240 та лист Департаменту фінансів МО від 30.12.2020 №248/10136, не є нормативно-правовими документами, які можуть регулювати спірні правовідносини, а тому посилання відповідача на телеграму та лист, як на підставу зменшення в довідці для перерахунку пенсії позивача розміру відсотків зазначених вище надбавки та премії, не ґрунтується на законі.

Здійснивши аналіз доказів у справі, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно визначив у довідці від 08.07.2021 №11/43649/2545 надбавку за особливості проходження служби у розмір 65%.

Разом з тим, вимоги позивача про визначення вказаної надбавки у розмірі 100% є необґрунтованими, у зв`язку з наступним.

Суд зазначає, що телеграма Міністерства оборони України від 28.12.2018 № 248/9240 про розмір додаткових видів грошового забезпечення не є нормативно-правовим актом, а відноситься до акту оперативно-розпорядчого характеру.

Отже відповідач, в порушення чинних норм права, протиправно не застосував норми Порядку № 260.

Таким чином, розмір надбавки за особливості проходження військової служби (на посаді льотного складу) мав бути визначений відповідачем в оновленій довідці про розмір грошового забезпечення позивача у розмірі 94,3% (65% х 1,45) (з урахуванням правила щодо округлення в бік збільшення до одного знака після коми), а не 65%, як це зробив відповідач.

Відтак, дії відповідача щодо встановлення надбавки за особливості проходження служби на рівні 65% є протиправними, а отже слід зобов`язати відповідача надати нову довідку до якої включити надбавку за особливості проходження служби в розмірі 94,3 %. Відповідно, в цій частині позов підлягає задоволенню.

Надаючи оцінку вимогам в частині зобов`язання відповідача видати нову довідку до якої включити премію в розмірі 130%, суд виходить з наступного.

Пунктами 1-2 Розділу XVI визначено, що командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.

Так, позивач вказує, що згідно пункту 6 рішення МО України від 27.01.2021 № 248/612, встановлено розмір премії на рівні 130 % від посадового окладу для осіб, які належали до льотного складу.

Разом з тим, на відповідача покладена функція із складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

У спірних правовідносинах таким рішенням Кабінету Міністрів України є Постанова № 704.

Застосування зазначеної вище телеграми, на яку посилається позивач в обґрунтування вимог щодо зазначення конкретних відсотків додаткових видів грошового забезпечення, безумовно, не є рішеннями Кабінету Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або про введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, із прийняттям якого пов`язаний обов`язок відповідача оформити нову довідку про розмір грошового забезпечення.

Суд також зауважує, що у постанові від 13.05.2020 у справі № 592/5164/16-а Велика Палата Верховного Суду підтримала правовий висновок Верховного Суду України, визначивши, що накази Міністра оборони України, якими встановлювався розмір премії для військовослужбовців, є відомчими, внутрішніми документами, які носять тимчасовий характер, не містять нормативно-правових приписів та не породжують будь-яких правових підстав для проведення перерахунку пенсії військовослужбовців відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ.

Тому, в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 4992,40 грн., а саме судового збору у розмірі 992,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн., суд зазначає наступне.

Так, представник позивача подав до суду заяву щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, сума яких складає 4000,00 грн., шляхом стягнення їх з відповідача.

Обґрунтовує заяву позивач тим, що згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката підтверджено належними та допустимими доказами, а тому вказані витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає про необґрунтованість заявлених витрат на правову допомогу, оскільки відсутній детальний опис наданих адвокатом послуг.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, відноситься до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Частиною 7 ст. 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, необхідно врахувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Саме такої правової позиції дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 10 червня 2021 року у справі №820/479/18 та у постанові від 10 вересня 2021 року у справі №460/2315/19.

Судом встановлено, що 31 січня 2022 року між Адвокатським бюро "Острицький" (Бюро) та ОСОБА_1 (Клієнт), укладено договір про надання правової допомоги (далі - Договір), за умовами якого Клієнт доручає Бюро надати йому професійну правничу допомогу у справі щодо неперерахунку, невиплати Клієнту пенсії військовослужбовця в належному розмірі (а.с.22).

За п.1 Договору, за надання правової допомоги у суді першої інстанції її вартість складає - 4000,00 грн.

За п.3 Договору, до вартості предмета договору сторони погодили орієнтований, але невичерпний перелік безпосередній дій адвоката, а саме:

1. Консультація.

2. Вивчення предмету проблеми клієнта.

3. Вивчення та аналіз судової практики в правовідносинах, що склались між Клієнтом та суб`єктом владних повноважень.

4. Підготовка проекту позовної заяви, клопотань, заяв.

5. Формування документів для подання до суду.

6. Участь у судових засіданнях.

7. Підготовка та подання до суду та інших учасників справи заяв клопотань, заперечень, тощо.

8. Збирання доказів, в тому числі надіслання адвокатських запитів.

Згідно акту виконаних робіт від 15.08.2022 (а.с. 21), Бюро надало позивачу правничу допомогу в межах укладеного Договору. Загальна вартість виконаних робіт складає 4000,00 грн.

В акті також зазначено, що відповідно до чинного законодавства в разі фіксованої суми вартості професійної правничої допомоги детальний опис виконаних робіт Бюро (Адвокатом) не наводиться.

Роздруківкою квитанції від 15.08.2022 підтверджено оплату ОСОБА_1 в безготівковій формі послуг Адвокатського бюро "Острицький".

Суд відзначає, що відповідно до матеріалів справи суть правової допомоги у межах даної справи полягає у складанні тексту позову.

При цьому, ініційований заявником спір належить до кола малозначних справ, за жодними ознаками не може бути визнаний складним, судові засідання по справі не проводилися. Результатом вирішення спору є часткове задоволення вимог заявника.

З огляду на викладене, суд вважає справедливим покласти на відповідача тягар з відшкодування заявнику 2000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому в користь позивача підлягає присудженню частина сплаченого при зверненні до суду судового збору у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зазначення у довідці про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 08.07.2021 №11/43649/2545 надбавки за особливості проходження служби на рівні 65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) станом на 05.03.2019, в якій на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", вказати надбавку за особливості проходження служби в розмірі 94,3 % посадового окладу, окладу за військове звання та надбавку за вислугу років, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 496,20 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько