Справа № 755/10612/22
Суддя: Савлук Т. В.
Дата ухвалення: 2022-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2022 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді САВЛУК Т.В.,

при секретарі - Бурячек О.В.,

за участі сторін:

представника позивача - Мельник М.М.,

відповідач - ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) (в режимі відеоконференції),

представник відповідача - адвоката Комарницького М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, в залі суду, в порядку спрощеного провадження, адміністративний позов Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) про продовження строку затримання,

в с т а н о в и в:

Позивач Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області, звернувся до суду з позовом до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) про продовження строку затримання строком на 6 (шість) місяців.

27 жовтня 2022 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Положеннями ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заява по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

У відповідності до статті ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

28 жовтня 2022 року представник відповідача - адвокат Комарницький Максим Віталійович подав до суду відзив на адміністративний позов з викладенням своїх міркувань по суті предмету позову з посиланням на норми чинного законодавства, та просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві, додатково пояснив, що 29 квітня 2022 року співробітниками ДСР НП України виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме: проживав без документів, які б надавали йому право на проживання в Україні. В подальшому, його було доставлено до службового приміщення ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області. У ході перевірки було встановлено, що відповідач прибув на територію України у 2016 році з приватною метою, перетнувши державний кордон поза пунктами пропуску. На момент затримання ОСОБА_1 не надав оригіналу паспортного документа, оскільки він у нього відсутній. Із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні до міграційної служби іноземець не звертався. На території України відповідач знаходиться без законних підстав. Вищевикладене свідчить про те, що відповідач порушив вимоги статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». 02 травня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено рішення, яким позовну заяву Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, задоволено. Затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на 6 (шість) місяців. 19 липня 2022 року Шостим апеляційним адміністративним судом винесено постанову, якою апеляційну скаргу громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , залишено без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 травня 2022 року, залишено без змін. Центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області, у співпраці з департаментом у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України та департаментом консульства служби МЗС України, в межах своєї компетенції, було вжито вичерпних заходів щодо здійснення виконання рішення суду в частині ідентифікації та забезпечення передачі відповідача відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, крім того відповідач протягом строку перебування у Волинському ПТПІ, не виявив ініціативи та бажання у співпраці з органами міграційної служби. На момент звернення до суду з цим позовом іноземця належним чином не ідентифіковано (документ який би надав йому право перетину державного кордону для виїзду з України - відсутній), а отже забезпечити виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 травня 2022 року у справі №755/3460/22, в частині забезпечення примусового видворення відповідача є неможливим.

Відповідач громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), та його представник - адвокат Комарницький Максим Віталійович, в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог та просили відмовити в позові, з підстав наведених у відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами докази та дослідивши надані матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як убачається з матеріалів справи, 29 квітня 2022 року працівниками ДСР НП України було виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме знаходився на території України без наявності документів, що б надавали йому право законного перебування в Україні.

Відповідно до рішення про поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поміщено у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства ДМС України, які незаконно перебувають на території України, за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина Російської Федерації, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для підготовки адміністративного позову про затримання, з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію з поміщенням до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконного перебувають на території України ДМС України та подальшому виконанню рішення суду про реадмісію.

02 травня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено рішення, яким позовну заяву Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, задоволено.

Затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на 6 (шість) місяців.

19 липня 2022 року Шостим апеляційним адміністративним судом винесено постанову, якою апеляційну скаргу громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , залишено без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 травня 2022 року, залишено без змін.

01 вересня 2022 року Верховним Судом постановлено ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження за скаргою адвоката ОСОБА_1 представника громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 травня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2022 року у справі № 755/3460/22.

Строк затримання відповідача спливає 29 жовтня 2022 року.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі Chahal v. The U.K . Арр. 22414/93, 15 November 1996 будь-яке позбавлення волі відповідно до статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод буде виправданим доти, доки триває процедура депортації. Якщо така процедура не провадиться з належною ретельністю, затримання перестає бути допустимим.

Європейський Суд з прав людини у справі «Amuur v. France», Арр. 19776/92, 25 June 1996 та у справі «Dougoz v Greece», App. no. 40907/98, 6 March 2001 вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина - шукача притулку - таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

З огляду на це, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в Законі.

На підставі частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч. 11 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно з частиною 13 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Отже, строк затримання може бути продовжений з метою ідентифікації або з метою забезпечення видворення за межі території України, або з обома складовими цієї мети. А процедурі видворення передує процедура документування, яка передбачає виготовлення необхідних документів (проїзних документів та сертифікатів на повернення консульськими установами визначений законодавством країни належності до громадянства іноземця) із зазначенням точних реквізитів відповідача.

Аналогічні положення визначено також пунктом 6 розділу ІІІ «Інструкції про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року №353/271/150 (далі - Інструкція).

Порядок дій з ідентифікації та документування іноземців встановлено розділом VI Інструкції, пунктом 1 якого передбачено, що якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.

З цією метою до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.

У разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС.

Якщо від компетентних органів країни походження іноземця не надходить відповідь, запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

Судом встановлено, що 29 квітня 2022 року Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області направило запит на адресу Департаменту консульської служби МЗС України, відповідно до якого просило повідомити засобами дипломатичних каналів, а саме: Посольство Російської Федерації, щодо затриманих іноземців, які поміщенні до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які не законно перебувають в Україні, з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

10 травня 2022 року Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області з метою виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києві від 02 травня 2022 року, в частині забезпечення передачі громадянина Російської Федерації відповідно до Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію направило копію матеріалів на адресу Державної міграційної служби України, для подальшого використання в роботі.

26 травня 2022 року Державною міграційною службою України Департаментом у справах іноземців та осіб без громадянства розглянуто лист Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області від 17 травня 2022 року №6538-22, 6541-22, щодо вирішення питання про забезпечення передачі відповідно до Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію громадян Російської Федерації ОСОБА_1 , відповідно за результатами розгляду та з урахуванням введення правового режиму воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»0 затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу президента України «Про введення воєнного стану в Україні», повідомляє, що листом ДМС від 23 травня 2022 року 3 8.3-55856/1-22 інформація стосовно вказаних осіб надіслана до Національного інформаційного бюро, яке діє на базі державного підприємства «Український національний центр розбудови миру», з метою розгляду питання щодо їх включення до списку обмінного фонду полоненими для подальшого обміну на громадян України.

03 жовтня 2022 року Державна міграційна служба України Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України повідомило Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області, що 29 жовтня 2022 року завершується визначений судом термін тримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , який утримується у Волинському ПТПІ.

Під час перебування громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 в Волинському пункту тимчасового перебування іноземців, останній не звертався із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, з працівниками міграційної служби не співпрацює, відомостей від Посольства Російської Федерації в Україні, щодо підтвердження особи відповідача на даний час не надходило.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року № 141 затверджено Інструкцію про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Ця Інструкція регулює порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - ПТПІ), та визначає порядок дій посадових осіб ПТПІ, територіальних органів та підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону при розміщенні іноземців та осіб без громадянства в ПТПІ, їх утриманні, передачі та звільненні з ПТПІ.

Пунктом 12 зазначеної Інструкції встановлено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до п.п.11, 12 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

З огляду на те, що неможливо ідентифікувати громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , забезпечити примусове видворення чи реадмісію відповідача у строк до 29 жовтня 2022 року, та є обґрунтовані підстави вважати, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, що підтверджується його ухилення від добровільного виїзду, відсутність родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження, а також документів на повернення, суд приходить до висновку про задоволення позову Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про продовження строку затримання терміном на 6 (шість) місяців.

Під час розгляду справи, представником відповідача - адвокатом Комарницьким Максимом Віталійовичем, заявлено клопотання про приєднання до матеріалів справи наступних документи: нотаріально посвідчену заяву від громадянина України ОСОБА_5 датовану 26 жовтня 2022 року, щодо застосування відносно ОСОБА_1 заходу у вигляді зобов`язання внесення застави; клопотання Голови правління Благодійного Фонду «Громадська Надія» Мелесова-Вальчак Л.М., датоване 25 жовтня 2022 року, щодо застосування відносно ОСОБА_1 заходу у вигляді взяття іноземця на поруки підприємства, установи чи організації.

Відносно клопотання, яке заявлене представником відповідача - адвокатом Комарницьким Максимом Віталійовичем, щодо взяття громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 на поруки та/або внесення застави, суд зазначає наступне.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства визначені у статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частини першої статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Системний аналіз наведеної вище норми зумовлює висновок про те, що вибір заходу визначених в частині першій статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України здійснюється на розсуд центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Службою безпеки України про що й подається відповідна позовна заява до суду.

При цьому, у відповідності до ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України, не передбачає можливості зміни заходу в ході розгляду справи за клопотання відповідача та/або представника відповідача, а враховуючи логіку норм процесуального закону, зміна заходу можлива лише за ініціативою позивача, тобто як зміна позовних вимог. Відтак, у задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Комарницького Максима Віталійовича, щодо взяття громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 на поруки та/або внесення застави, слід відмовити.

Керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статтями 2, 4, 5, 6, 194, 211, 217, 241, 24, 245, 246, 289 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) про продовження строку затримання, - задовольнити.

Продовжити строк затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) терміном на 6 (шість) місяців.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: