Справа № 520/454/22
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

01 листопада 2022 року № 520/454/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Ольги Горшкової, розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Харківської міської ради щодо неприйняття рішення з питання розгляду по суті клопотання (заяву) ОСОБА_1 від 20.09.2021 про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- зобов`язати Харківському міську раду розглянути по суті клопотання (заяву) ОСОБА_1 від 20.09.2021 про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)та прийняти відповідне рішення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2022 адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Харківської міської ради щодо неприйняття рішення з питання розгляду по суті клопотання (заяву) ОСОБА_1 від 20.09.2021 про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Зобов`язано Харківську міську раду розглянути по суті клопотання (заяву) ОСОБА_1 від 20.09.2021 про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та прийняти відповідне рішення.

25.08.2022 від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.

Згідно ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Щодо строку звернення представника позивача з вказаною заявою, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, докази про розмір витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів або можуть бути подані після ухвалення рішення суду виключно за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому, причини, з яких сторона не може надати докази про понесені витрати до ухвалення рішення суду, мають бути поважними.

Суд зазначає, що позивачем в позовній заяві було зроблено заяву про те, що ним протягом п`яти днів після ухвалення рішення буде подано до суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та буде подано докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, однак з такою заявою представник звернувся до суду з порушенням п`ятиденного строку.

При цьому, суд звертає увагу, що у вказаній заяві представник позивача просив суд поновити пропущенний строк звернення до суду, аргументуючи поважність причин його пропуску, а саме повідомив суд, що і позивач, і його представник зареєстровані та постійно проживали у м. Херсон, яке внаслідок збройної агресії Російської Федерації було окуповано, що унеможливлювало останнім реалізувати свої права для вчасного звернення до суду.

Розглядаючи клопотання, суд виходить з наступного.

Указом Президента України №54/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Указом Президента України від 14.03.2022 року №133/22 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12.08.2022 р. № 573/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено воєнний стан в України з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

П. 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (із змінами, внесеними Законом від 21.04.2022 № 2217-IX) тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Вся Херсонська область та Бериславська міська територіальна громада включена до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 27 липня 2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 (в редакції наказу від 27.07.2022№ 169).

На підставі вищенаведених норм та обставин, суд визнає наведені у заяві представником позивача причини пропуску строку звернення до суду з заявою поважними, у зв`язку з чим приходить до висновку про необхідність поновлення позивачу пропущеного строку звернення до адміністративного суду з заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Розглядаючи заяву про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що згідно з ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI (далі по тексту - Закон №5076) встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно з п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону №5076 до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

При цьому, за визначенням п. 6 ст. 1 Закону №5076 інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ст. 1 Закону №5076).

На підтвердження витрат з оплати правничої допомоги, наданої протягом розгляду справи, представником позивача надано до матеріалів справи: копію договору про надання юридичної допомоги №194-01/2022 від 05.01.2022 із адвокатом Верещакою Олексієм Миколайовичем, додаток №1 від 05.01.2022 до договору про надання юридичної допомоги №194-01/2022 від 05.01.2022, акт прийому-передачі виконаних робіт №1 від 25.08.2022 до договору про надання юридичної допомоги №194-01/2022 від 05.01.2022, детальний опис робіт виконаних адвокатом, ордер на надання правничої допомоги адвокатом Верещакою Романом Олександровичем серії ВТ №1024076 від 06.01.2022.

Відповідно п. 6.1 договору про надання юридичної допомоги №194-01/2022 від 05.01.2022 сторони погодили, що отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару, та у формі гонорару успіху, у розмірах, що зазначені в Додатку 1 до даного Договору, котрий є його невід`ємною частиною.

Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт №1 від 25.08.2022 до договору про надання юридичної допомоги №194-01/2022 від 05.01.2022 адвокатом Верещакою Романом Олександровичем були надані такі послуги:

- підготовка позовної заяви та представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції - 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн;

- гонорар успіху - 20 000 грн.

Разом 35000 грн (тридцять п`ять тисяч грн.)

Оплата наданих адвокатом послуг позивачем на дату подання цієї заяви не була здійснена у відповідності до пункту 6.3 договору про надання про надання юридичної допомоги №194-01/2022 від 05.01.2022, яким визначено, що гонорар підлягає сплаті протягом 30 календарних днів з моменту ухвалення судом першої інстанції рішення по справі.

Однак, згідно із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21 січня 2021 року в справі №280/2635/20, відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною або третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Згідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

Надаючи оцінку необхідності повернення на користь позивача витрат на адвокатську допомогу, суд звертає увагу, що дана справа є справою незначної складності та розглядалась в порядку спрощеного провадження.

Таким чином, оцінивши всі аспекти даної справи та дослідивши надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн, суд вважає, що заявлена до стягнення сума не є співмірною зі складністю справи та з фактичним обсягом виконаних робіт.

Щодо заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу в частині гонорару успіху, в разі задоволення позовної заяви (20000 грн), суд зазначає наступне.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

12.05.2020 Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі № 904/4507/18, в якій підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат.

З урахуванням наведеного вище Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, щодо сплати адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат не є такими, що можуть бути стягнуті за рахунок відповідача.

Вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, зміст та обсяг наданих адвокатом послуг.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення підлягає частковому задоволенню, з прийняттям додаткового рішення про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 (шість тисяч) 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 241-247, 252, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даною заявою про ухвалення додаткового судового рішення.

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Харківської міської ради (вул. Квітки-Основ`яненка, буд. 7, м. Харків, 61003, ) суму витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн (шість тисяч гривень 00 копійок).

В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ольга ГОРШКОВА