Справа № 466/8156/22
Суддя: Едер П. Т.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/8156/22
Провадження № 2-а/466/192/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Репета К. М.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача Левицького І. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог інспектора ОР старшого лейтенанта поліції 4 роти 2 батальйона Ляховича Івана Степановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

у с т а н о в и в:

18 жовтня 2022 року адвокат Левицький Ігор Михайлович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до Управління патрульної поліції у Львівській області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог інспектора ОР старшого лейтенанта поліції 4 роти 2 батальйона Ляховича Івана Степановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 01.10.2022 він був зупинений у м. Львові по вул. Варшавська, 181 працівниками УПП у Львівській області, інспектором ОР старшим лейтенантом поліції 4 роти 2 батальйона Ляховичем І. С. у зв`язку з відсутністю освітлення заднього державного номерного знаку на автомобілі марки «Renault Megane Scenic», яким він керував.

Ним інспектору надані пояснення про те, що перед виїздом на автомобілі освітлення заднього державного номерного знаку працювало, автомобіль був у технічно справному стані. Під час поїздки лампа освітлення заднього державного номерного знаку на автомобілі вийшла з ладу, і у зв`язку з цим він її негайно замінить, оскільки у автомобілі була в наявності запасна лампа освітлення, про що повідомив інспектора.

Позивач зазначив, що для звільнення проїжджої частини дороги і ремонту автомобіля у місці, небезпечному для заміни лампи, він увімкнув аварійну світлову сигналізацію і почав переїзд. Інспектор його знову зупинив, пояснивши, що він повинен був викликати евакуатор для переміщення автомобіля і склав постанову серії ЕАР № 5966868 про порушення п. 2.9 ПДР у зв`язку з рухом в темну пору доби на транспортному засобі, у якого не освітлений задній державний номерний знак.

Таким чином, на думку позивача, його безпідставно, необґрунтовано, з порушенням норм діючого законодавства притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та винесена постанова серії ЕАР № 5966868 про накладення штрафу в розмірі 850,00 грн.

Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Вказав, що по всьому напрямку руху по вулиці Варшавській встановлені і знаходяться в робочому стані ліхтарі центрального освітлення. Номерний знак на транспортному засобі був чистий і добре читався. При цьому номерний знак читався завдяки освітленню від габаритних фонарів. У свою чергу п.п. «в» п. 2.9 Водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, який неосвітлений (у темний час доби або в умовах недостатньої видимості) або перевернутий.

Тобто, в умовах руху автомобіля на освітленій вулиці Варшавській номерний знак автомобіля був освітлений та читаємий, тобто законодавець не ставить мету освітлення номерного знаку безпосередньо конструктивними особливостями транспортного засобу.

Відтак змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2022 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Левицький І. М. позовні вимоги підтримали, надавши пояснення аналогічні викладеній позовній заяві, просили такі задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції та третя особа інспектор ОР старший лейтенант поліції 4 роти 2 батальйона Ляхович І. С. у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час, день та місце розгляду справи. Відзив та пояснення третьої особи до суду не подано.

Відповідно до вимог ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Cуд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника відповідача та третьої особи.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що постановою серії ЕАР № 5966769 від 01 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 гривень (а. с. 6).

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події складу адміністративного правопорушення, що має бути доведено шляхом надання доказів.

У відповідності до ст. 251 КпАП України, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та інше.

В той же час, з матеріалів справи встановлено, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП не надано.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом постанови від 08.07.2020 у справі 463/1352/16-а Верховний Суд також звертає увагу на те, що в силу принципу презумції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За нормою ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини», п. 282).

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у зв`язку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, крім того не представив суду достатніх та належних доказів підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не надав документів, які стали підставою для прийняття рішення про притягнення до відповідальності позивача.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Разом з тим, згідно з ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Зазначена постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно, розсудливо.

З наведених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП не доведена, прийняте рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно постанова серії ЕАР № 5966769 від 01.10.2022 підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

У відповідності до вимог п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій.

Із матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є ветеран війни-учасник бойових дій, згідно посвідчення серії НОМЕР_1 (а. с. 7).

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Керуючись ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280, 293 КУпАП, ст. ст. 77, 162, 205, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог інспектора ОР старшого лейтенанта поліції 4 роти 2 батальйона Ляховича Івана Степановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАР № 5966769 від 01 жовтня 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП, (79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19) в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду, а особою, яка не була у судовому засіданні з моменту отримання копії рішення.

Суддя П. Т. Едер