Справа № 761/3953/22
Суддя: Мальцев Д. О.
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/3953/22
Провадження № 2-а/761/452/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мальцева Д.О.,

за участю секретаря Любченко Б.А.,

представника позивача Косминіна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами позовного провадження в спрощеному порядку в залі судових засідань Шевченківського районного суду м. Києва справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (УКРТРАНСБЕЗПЕКА) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Косминіна Олексія Валерійовича (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (УКРТРАНСБЕЗПЕКА) (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00008244 від 17.01.2022, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченко Владиславом Олеговичем, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 496, 20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є директором Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОБУДБЕТОН», ідентифікаційний код юридичної особи 43854635, якому на праві власності належить транспортний засіб «IVECO TRAKKER AD 380Т41», д.н.з. НОМЕР_2 .

25.01.2022 на адресу Товариства надійшла оскаржувана постанова, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП за порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху України та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 000, 00 грн. Так з оскаржуваної постанови вбачається, що 18.11.2021 о 04 год. 48 хв. за адресою: Н-14, км. 232+365, Миколаївська обл. технічним засобом «Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10026» в автоматичному режимі зафіксовано рух транспортного засобу «IVECO TRAKKER AD 380Т41» д.н.з. НОМЕР_2 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України, а саме із навантаженням на здвоєні осі транспортного засобу на 31, 2 % (9, 007 тон).

Позивач вказану постанову вважає такою, що не відповідає затвердженій формі, а тому є незаконною та протиправною, інформація зазначена не в повному обсязі, а докази вини позивача, які викладені в ній, не відповідають дійсним обставинам справи, а тому постанова підлягає скасуванню.

Так позивач вказує, що оскаржувана постанова складена з порушенням Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512, зокрема, уповноваженою особою не вказано у постанові відомості щодо категорії ТЗ, типу ТЗ, повної маси ТЗ, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями ТЗ, фактичної міжвісьової відстані, фактичної шинності (кількості коліс) на вісі. З огляду на зазначене, відповідачем не було встановлено всіх даних стосовно ТЗ та на власний розсуд визначено порушення з боку позивача в частині перевищення загальної маси ТЗ на 31, 2 % (9.007 тон), а тому визначене порушення є необґрунтованим та безпідставним.

Також, на думку позивача, при винесенні оскаржуваної постанови уповноваженою особою не було враховано що особливості вантажу (щебінь фракції 5-20), який є рухомим, а тому, зважаючи на стан доріг, може переміщатись по всім вісям транспортного засобу і кожне зважування буде відрізнятись від попереднього. Відтак проведення зважування у русі без дотримання часу, необхідного для врівноваження сипучого вантажу не може дати достовірних результатів навантаження на транспортний засіб, а тому результати вимірювання, зазначені у постанові, не можна вважати достовірними.

Крім того, маса ТЗ «IVECO TRAKKER AD 380Т41», д.н.з. НОМЕР_2 без завантаження складає 14 900 кг, а повна маса 33 000 кг. Відповідно до товарно транспортної накладної № 4720 від 17.11.2021, фактична маса ТЗ була зафіксована 14 900 кг, а після завантаження маса нетто та маса брутто завантаженого вантажу склала на рівні 15 950 кг., загальна вага завантаженого ТЗ відповідно до ТТН склала на рівні 30, 85 т (вага завантаженого ТЗ + вага ТЗ). З огляду на зазначене, позивач вважає, що ним не було допущено перевантаження ТЗ ані по фактичній масі понад 40 т, ані по здвоєним осям 16 т, як це передбачено п. 22.5 ПДР України. Відтак на думку позивача, у оскаржуваній постанові не було описано та не зазначено розрахунку перевищення нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України, а вказано лише масу перевищення вагової норми та її відсоток.

З огляду на зазначене, позивач вважає, що ніякого перевищення нормативних параметрів та порушень положень чинного законодавства України не відбулось, що не було враховано відповідачем, внаслідок чого на позивача безпідставно було накладено адміністративне стягнення.

Представник відповідача у своєму відзиві проти позову заперечував, зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Зазначає, що вимірюваним обладнанням автоматичного пункту проведено точне вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортного засобу «IVECO TRAKKER AD 380Т41», д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням максимальної похибки /10 % щодо визначення загальної маси ТЗ та 16 % щодо навантаження на осі/ за результатами якого встановлено, що відповідальною особою допущено рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху.

Також вказав, що безпідставними є посилання позивача на те, що оскаржувана постанова складена з порушенням Інструкції від 27.09.2021 № 512, оскільки вказана постанова сформована системою в автоматичному режимі без складання протоколу про адміністративне правопорушення, яка оформлюється у відповідності до визначеної Інструкцією форми, яка, у свою черг, визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові, в залежності від обставин вчинення правопорушення. З огляду на зазначене, оскаржувана постанова в повній мірі відповідає формі, затвердженій Інструкцією.

Представник відповідача також заперечує щодо доводів позивача про те, що вантаж сипучий та під час руху міг переміщуватись, внаслідок чого змінювалось навантаження на осі ТЗ, оскільки саме перевізник, зважаючи на характер та особливості вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу ЗТ, так і навантаження на осі.

Водночас, імперативна вимога щодо необхідності використання під час проведення габаритно-вагового контролю відповідачем або її територіальними органами методики, затвердженої Мінекономрозвитку, як була закріплена у п. 19 Порядку № 879, виключена з 08.09.2017 на підставі постанови КМУ від 30.08.2017 № 671. Крім того, згідно з п. 1 Порядку № 879, його дія не застосовується під час габаритно-вагового контролю на автоматичних пунктах.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим ДСБТДСБТ(далі по тексту - Порядок №1174). При цьому, у вказаному Порядку також відсутні посилання на методику визначення навантаження на вісь ТЗ, затверджену спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Відповідач також вказує, що доводи позивача про те, що відповідність маси транспортного засобу нормативним параметрам, що визначені в пункті 22.5 ПДР України, підтверджена товарно- транспортною накладною є необґрунтованими, оскільки ТТН не містить жодних відомостей про поосьове навантаження і не спростовує факт перевищення навантаження на здвоєні осі.

Крім того, відповідно абзацу 27 гл. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту. Тому сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу. Свідоцтво про реєстрацію ТЗ також не містить значень про поосьове навантаження ТЗ або будь-яке фактичне навантаження.

З огляду на зазначене, представник відповідача вважає, що оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою Укртранспбезпеки з дотриманням положень чинного законодавства.

09.02.2022 ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва відкрито провадження по справі, призначено до розгляду в судовому засіданні за правилами позовного провадження у спрощеному порядку з повідомлення сторін, учасникам справи встановлено строки для надання заяв по суті справи.

11.07.2022 ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва задоволено клопотання представника позивача про розгляд справи в режимі відеоконференції.

26.07.2022 ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва задоволено клопотання представника позивача про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, судом вживались заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місця проведення судового засідання.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин, враховуючи наявні в матеріалах справи відомості щодо належного повідомлення учасників справ про дату, час та місце проведення судового засідання, а також ту обставину, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи у відповідності до ст. 268, 286 КАС України, суд дійшов висновку про можливість продовження розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, встановив наступні фактичні обставини справи.

Позивач є директором Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОБУДБЕТОН» ().

Транспортний засіб «IVECO TRAKKER AD 380Т41», д.н.з. НОМЕР_2 (далі по тексту - транспортний засіб, ТЗ) згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить на праві власності ТОВ «ЄВРОБУДБЕТОН».

Згідно Товарно-транспортної накладної № 4720 від 17.11.2021, автомобіль у пункті завантаження насипом було завантажено щебнем фракції 5-20, маса нетто 15, 95 т, маса брутто - 30, 85 т.

17.01.2022 старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченко Владиславом Олеговичем складено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України Серія ВМ № 00008244.

Відповідно до вказаної постанови 18.11.2021 о 04 год. 48 хв. за адресою Н-14 км 232+365, Миколаївська обл., зафіксовано транспортний засіб «IVECO TRAKKER AD 380Т41», д.н.з. НОМЕР_2 . Так, згідно постанови відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22. 5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі ТЗ на 31,2 % (9, 007 тон), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Також вказаною постановою вирішено притягнути позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього (неї) адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 000, 00 грн.

Позивач вказану постанову вважає такою, що не відповідає затвердженій формі, а тому є незаконною та протиправною, інформація зазначена не в повному обсязі, а докази вини позивача, які викладені в ній, не відповідають дійсним обставинам справиє

Так позивач вказує, що оскаржувана постанова складена з порушенням Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512, зокрема, уповноваженою особою не вказано у постанові необхідні відомості щодо ТЗ, не встановлено всіх даних стосовно ТЗ та на власний розсуд визначено порушення з боку позивача в частині перевищення загальної маси ТЗ на 31, 2 % (9.007 тон). Також уповноваженою особою не було враховано що особливості вантажу (щебінь фракції 5-20), який є рухомим, а тому, зважаючи на стан доріг, може переміщатись по всім вісям транспортного засобу і кожне зважування буде відрізнятись від попереднього. Крім того, у оскаржуваній постанові не було описано та не зазначено розрахунку перевищення нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України, а вказано лише масу перевищення вагової норми та її відсоток.

Так, згідно п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до ч.2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

За приписами частини 1 статті 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ст. 14-3 ч.3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, постанова, у відповідності до норм чинного законодавства, винесена відносно особи позивача, який є відповідальною особою - керівником (директором) юридичної особи ТОВ «ЄВРОБУДБЕТОН», за якою зареєстровано транспортний засіб «IVECO TRAKKER AD 380Т41», д.н.з. НОМЕР_2 .

Крім того, ч. 1, 4 ст. 279-5 КУпАП передбачено, що у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника. Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Пунктом 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні передбачено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб`єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Верховний Суд в постанові від 31.07.2019 у справі №802/518/17-а дійшов висновку, що товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну вагу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту. Тому, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 28.02.2019 у справі №805/3598/16-а.

Тобто, товарно-транспортна накладна не може беззаперечно свідчити про достовірність важення транспортного засобу та вантажу з боку позивача, тому посилання позивача на те, що перевезення позивачем товару відповідно до товарно-транспортних накладних, з урахуванням ваги автомобіля, що виключає перевантаження транспортних засобів, суд вважає необґрунтованими.

Відтак позивачем не доведено, що фактична маса ТЗ на момент фіксації адміністративного правопорушення, не перевищувала встановлених нормативів.

Крім того, аналізуючи положення п. 22.5 Правил дорожнього руху України перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Вказана норма імперативно забороняє рух автомобільними дорогами транспортних засобів та їх составів з перевищенням нормативних вагових параметрів у разі перевезення подільних (сипучих, наливних) вантажів.

Відповідно до п. 12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 8.20 глави 8 Правил визначено, що водій зобов`язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу, а також сповістити Замовника про виявлені недоліки у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню.

Згідно пункту 8.21 глави 8 Правил, виходячи з вимог безпеки руху, водій зобов`язаний перевірити відповідність габаритів вантажу розмірам, що зазначені у Правилах дорожнього руху України.

Законодавством не передбачено можливості звільнення від відповідальності за порушення нормативних параметрів транспортних засобів, що визначені в п.22.5 ПДР України, під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у випадку переміщення вантажу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Переміщення вантажу під час руху не є припустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу, що є загрозою для безпеки дорожнього руху.

Таким чином, з метою збереження автомобільних доріг від руйнування через значні навантаження на дорожнє покриття, встановлено заборону перевезення подільних вантажів транспортними засобами та їх составами, що перевищують вказані параметри фактичної маси та навантаження на вісь (осі). У разі перевезення подільних вантажів вагові параметри не повинні перевищувати вищезазначені межі.

З огляду на зазначене, надана позивачем Товарно-транспортна накладна № 4720 від 17.11.2021 не є належним та достатнім доказом того, що вага транспортного засобу разом з вантажем не перевищувала допустимих нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, завантаження вантажу відбулось 17.11.2021 о 16 год. 20 хв., дата вивантаження не зазначена у ТТН. Порушення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України зафіксовано 18.11.2021 о 04 год. 48 хв., а отже між завантаженням вантажу та фіксацією факту перевищення встановлених нормативів, минув певний проміжок часу, водночас доказів того, що вага транспортного засобу разом з вантажем не змінювалась у вказаний період, матеріали справи не містять.

За таких обставин сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Також суд не бере до уваги твердження позивача про те, що вантаж, в силу своїх фізичних властивостей, міг переміщуватись в транспортному засобі, а відтак вага ТЗ могла зрости при зважуванні, оскільки вимогами чинного законодавства передбачено, що для транспортування вантаж необхідно рівномірно розміщувати в кузові, він не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху тощо.

Отже позивачем не доведено тієї обставини, що вага транспортного засобу разом з вантажем не перевищувала допустимих нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України.

Крім того, механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 (далі - Порядок № 1174).

Згідно з п.п. 2, 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Пунктом 8 Порядку № 1174 передбачено, що вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 163.

Відповідно до п. 9 зазначеного Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, засоби вимірювальної техніки можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію в разі, коли вони відповідають вимогам цього Технічного регламенту.

Згідно з п. 2 Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку № 1174).

Відповідно до п. 12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Як вбачається з матеріалів справи, порушення зафіксовано за допомогою технічного засобу Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10026, Свідоцтво про повірку UA.TR.001 35 361/362-21 до 31.08.2022. Технічний засіб фіксації вищевказаного адміністративного правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідає вимогам вказаного Технічного регламенту, що підтверджується свідоцтвом про повірку, сертифікатом перевірки типу та сертифікатом відповідності.

Зазначені документи підтверджують те, що зважування транспортного засобу проводилось належною вимірювальною технікою, яка перебувала в робочому стані, достовірність її вимірювання позивачем не спростована.

Так, відповідно до п. 17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, остання містить всю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та Порядком № 1174, зокрема, відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації.

При цьому, норми чинного законодавства не передбачають обов`язкового посилання у постанові на вид (клас) транспортного засобу, дозволену та фактичну масу транспортного засобу, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, марка, модель, державний номерний знак причепу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

Крім того, у Порядку № 1174, яким і визначається механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, відсутні посилання на методику визначення навантаження на вісь (осі) ТЗ, затверджену спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Відтак, інформації, що наведена в оскаржуваній постанові цілком достатньо для висновку про те, чи має відповідна подія склад адміністративного правопорушення.

При цьому, позивачем не обґрунтовано, яким чином відсутність тих чи інших відомостей в оскаржуваній постанові спростовує факт перевищення позивачем при перевезення вантажу нормативних параметрів навантаження на осі, що встановлені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху.

Відтак, оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення серії ВМ №00008244 від 17.01.2022 містить відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, навантаження на осі).

При цьому, окремі недоліки оформлення оскаржуваної постанови не спростовують здійсненого адміністративного правопорушення, оскільки окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 753/4366/17, від 11.09.2018 у справі № 826/11623/16, від 14.08.2018 у справі № 826/15341/15.

Оскільки в судовому засіданні підтвердився факт скоєння позивачем правопорушення, суд не приймає до уваги посилання позивача, як на підставу скасування постанови, наявність певних процедурних порушень при винесені оскаржуваної постанови.

Інших доказів або пояснень, які б підтверджували факт протиправності прийняття відповідачем спірної постанови, до суду не надавалось.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Ст. 9 ч.2 КАС України передбачає, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом із тим, відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідачами в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України було доведено правомірність своїх рішень, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що було вчинено порушення п. 22.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 132-1 ч.2 КУпАП

Твердження позивача про незаконність та необґрунтованість постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За викладених обставин, враховуючи, що відповідачем винесено постанову з дотримання вимог закону, а тому в задоволенні даного позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 272, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (УКРТРАНСБЕЗПЕКА) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: