Справа № 640/31944/21
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року м. Київ № 640/31944/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Держпраці у Київській області, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Київській області №КВ2605/37/АВ/ТД/ФС-126 від 23.09.2021 про накладення штрафу у розмірі 240 000,00 грн.

Одночасно з позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій позивач просив суд:

- зупинити стягнення на підставі постанови Головного управління Держпраці у Київській області №КВ2605/37/АВ/ТД/ФС-126 від 23.09.2021 про накладення штрафу про порушення законодавства про працю та зайнятість населення до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.11.2021 відкрито провадження в адміністративній справі № 640/31944/21 без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.11.2021 відмовлено у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову.

29.12.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.01.2022 відмовлено у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови.

17.01.2022 на адресу суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.01.2022 відмовлено задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2022 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено; ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.01.2022 скасовано; заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення на підставі постанови про накладення штрафу від 23.09.2021 року № КВ2605/37/АВ/ТД/ФС-126, заступником начальника Головного управління Держпраці у Київській області Стахівським Сергієм Миколайовичем, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 640/31944/21.

На обґрунтування позовних вимог позивач вказав на протиправність оскаржуваної постанови з огляду на те, що ФОП ОСОБА_1 не порушував законодавства про працю та зайнятість населення, оскільки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не є співробітниками позивача, не виконували жодних робіт за його дорученням, що свідчить про відсутність підстав для накладення штрафу. Як зазначив позивач, вказані особи є співробітниками інших фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб, які здійснюють діяльність на території Ресторанно-готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Крім цього, позивач послався на те, що відповідач здійснював інспекційне відвідування на підставі порядку, який визнаний нечинним та протиправним в судовому порядку, а також не мав повноважень на проведення інспекційного відвідування. Додатково зауважив про те, що він не був повідомлений про розгляд справи про накладення штрафу, що позбавило його можливості надати особисті пояснення, пояснити специфіку діяльності ресторанно-готельного комплексу.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позовну заяву зазначив, що у ході інспекційного відвідування посадовими особами Головного управління Держпраці у Київській області було виявлено осіб, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які виконували трудові обов`язки у ФОП ОСОБА_1 без укладення трудових договорів.

За таких обставин відповідач вважає, що обґрунтовано притягнув позивача до юридичної відповідальності у вигляді штрафу за порушення законодавства про працю.

Позивач надав відповідь на відзив, у якому позивач стверджує про необґрунтованість та безпідставність висновків відповідача.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Із заявою про розгляд справи у судовому засіданні учасники справи до суду не звертались.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 23.07.2004 зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Основним видом діяльності позивача за КВЕД є, зокрема: 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.

На підставі наказу «Про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 » від 05.08.2021 №3241 та направлення на проведення інспекційного відвідування №2605 від 05.08.2021 у період з 05.08.2021 по 18.08.2021 проведено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_6 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактична адреса: АДРЕСА_2 , на предмет дотримання вимог законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління з питань праці, а саме не оформлення трудових відносин.

Результати інспекційного відвідування оформлені актом №КВ2605/37/АВ від 18.08.2021 (далі - акт інспекційного відвідування).

У ході інспекційного відвідування відповідачем встановлено, що ФОП ОСОБА_1 за фактичною адресою: АДРЕСА_2 допустив до роботи фізичних осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 без укладення трудового договору, оформленого наказом, та без повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу.

Вказані висновки посадових осіб відповідача базуються на поясненнях зазначених фізичних осіб про те, що вони працюють в ФОП ОСОБА_1 без укладення трудового чи цивільно-правового договору.

Розглянувши матеріали інспекційного відвідування на підставі обставин, зазначених в Акті інспекційного відвідування, Головне управління Держпраці у Київській області дійшло висновку про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог частини 1 статті 21, частин 1, 3 статті 24 Кодексу законів про працю України у зв`язку з допущенням фізичних осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до роботи без належного оформлення трудових відносин відповідно до чинного законодавства України.

За порушення позивачем вимог частини 1 статті 21, частин 1, 3 статті 24 Кодексу адміністративного судочинства України Головним управлінням Держпраці у Київській області прийнято постанову №КВ2605/37/АВ/ТД/ФС-126 від 23.09.2021, якою на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України позивачеві визначений штраф у розмірі 240 000,00 грн.

Не погоджуючись із застосованими штрафними санкціями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною четвертою статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (тут і далі також - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

У цьому випадку таким нормативно-правовим актом є Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 (далі - Порядок №823, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), до якого відсилає стаття 259 КЗпП України, що визначає порядок проведення контролю за дотриманням законодавства про працю.

Суд зважає на ту обставину, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 у справі № 640/17424/19 постанову Кабінету Міністрів України № 823 від 21.08.2019 визнано нечинною.

Водночас за змістом частини другої статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Зважаючи на викладене, постанова Кабінету Міністрів України № 823 від 21.08.2019 вважається такою, що втратила чинність з дня набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021.

Як слідує з матеріалів справи, інспекційне відвідування відповідачем проведено у період, коли Порядок №823 був чинним.

Таким чином, Порядок № 823 правомірно застосовувався відповідачем під час здійснення перевірки.

Відповідно до абзацу першого пункту 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

За змістом підпункту 5 пункту 5 Порядку № 823 підставами для здійснення інспекційних відвідувань є повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин.

Підставами для здійснення інспекційних відвідувань є серед іншого, рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 823 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

Пунктом 10 Порядку № 823 передбачено, що інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право: під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

За змістом пункту 13 Порядку № 823 під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право: подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження до акта інспекційного відвідування (підпункт 5); перед підписанням акта інспекційного відвідування бути поінформованим про свої права та обов`язки (підпункт 7).

Відповідно до пункту 14 Порядку № 823 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування, зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування, визначених пунктом 9 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.

Пунктами 16, 17, 23 Порядку № 823 визначено, що за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.

Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Другий примірник акта залишається в інспектора праці.

У разі відмови об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи від підписання або у разі неможливості особистого вручення акта та/або припису акт та припис складаються одночасно у трьох примірниках.

У разі відмови об`єкта відвідування підписати акт інспектор праці вносить до такого акта відповідний запис.

Два примірники акта та припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об`єкту відвідування за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, рекомендованим листом з описом документів у ньому та повідомленням про вручення. На примірнику акта та припису, що залишаються в інспектора праці, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів інспекційного відвідування.

Об`єкт відвідування зобов`язаний повернути інспектору праці нарочно або поштовим відправленням з описом вкладення підписаний примірник акта та припису не пізніше ніж через три робочих дні з дати його отримання.

У разі ненадходження протягом семи робочих днів після дня відправлення об`єкту відвідування підписаного примірника акта та припису складається акт про відмову від підпису у двох примірниках, один з яких надсилається об`єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Судом установлено, що 05.08.2021 начальником Головного управління Держпраці у Київській області прийнято наказ №3241 від 05.08.2021 «Про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 » з питань неоформлення трудових відносин у період з 05.08.2021 по 18.08.2021.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі наказу про проведення інспекційного відвідування від 05.08.2021 № 3241 було оформлено направлення на проведення інспекційного відвідування від 05.08.2021 №2665, у якому позаплановий захід доручено провести ОСОБА_8 .

На підставі наказу №3241 від 05.08.2021, направлення від 05.08.2021 №2665 інспектором праці Головного управління Держпраці у Київській області у період з 05.08.2021 по 18.08.2021 проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 .

За наведених обставин, наведені аргументи позивача, в частині відсутності у відповідача повноважень на проведення інспекційного відвідування, є необґрунтованими.

Натомість, доводи позивача про те, що інспектор праці Павлов М.С. заповнив відомості щодо об`єкта відвідування у бланку направлення лише після прибуття на територію Ресторанно-готельного комплексу «Таверна», наведеного висновку суду не спростовує.

Стосовно суті викладених у акті порушень, суд зазначає, що аналіз змісту статті 265 Кодексу законів про працю України та положень Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 17.07.2013 №509, дозволяє дійти висновку про можливість накладення штрафу на суб`єкта господарювання саме за фактичний допуск працівника до виконання службових обов`язків без укладення трудового договору та лише за умови встановлення факту вчинення порушення вимог частин першої, третьої статті 24 Кодексу законів про працю України.

Єдиною підставою для винесення оскаржуваної постанови №КВ2605/37/АВ/ТД/ФС-126 від 23.09.2021 про накладення штрафу у розмірі 240 000,00 грн. є твердження суб`єкта владних повноважень про існування між ФОП ОСОБА_1 та фізичними особами ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 трудових відносин без укладання трудового договору.

У позовній заяві позивач зазначив, що він здійснює свою діяльність на території ресторанно-готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_2 . Позивач вказав, в цьому комплексі, крім позивача, господарську діяльність здійснювали також інші суб`єкти господарювання. Серед суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність у комплексу, є фізична особа-підприємець ОСОБА_9 .

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що виявлені відповідачем під час проведення інспекційного відвідування особи ( ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 ) перебували в договірних відносинах з ФОП ОСОБА_9 , що підтверджується наявними актами надання послуг за договорами про надання послуг.

Вказані обставини підтверджуються також листом фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 від 18.11.2021 б/н, згідно з яким повідомлено, що він здійснює свою діяльність на території Ресторанно-готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 та 05.08.2021 мав договірні відносини з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 .

У свою чергу, ОСОБА_5 , як зазначив позивач, у готельно-ресторанному комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ніколи не працювала та надав суду лист від 18.11.2021 вих.№ 18/11/21 згідно з яким, в ресторані Таверна (ФОП ОСОБА_1 ) на посаді кухара працювала ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1 ) з 01.06.2021 по 31.10.2021.

Таким чином, суд погоджується з твердженнями позивача, про те що вказані відповідачем під час проведення інспекційного відвідування особи не мають жодного відношення до позивача, зокрема ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 перебували у договірних відносинах з іншим суб`єктом господарювання, що здійснює діяльність у Ресторанно-готельному комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ФОП ОСОБА_9 ), чим пояснюється присутність цих осіб у комплексі під час інспекційного відвідування, натомість ОСОБА_5 не є співробітником позивача, що не доведено відповідачем.

Як було установлено судом вище, висновки контролюючого органу про порушення ФОП ОСОБА_1 трудового законодавства були зроблені на підставі письмових пояснень фізичних осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 .

Разом з тим, з письмових пояснень ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , що містяться в матеріалах справи, неможливо ідентифікувати осіб, які їх надали, оскільки вказані пояснення не містять даних щодо документів, які посвідчують їх особу, щодо місця їх проживання та реєстрації, реєстраційних номерів їх облікових карток платника податків, засобів зв`язку тощо.

При цьому, надані до суду письмові пояснення ОСОБА_2 не містять будь-яких відомостей, що вказана особа працює безпосередньо у ФОП ОСОБА_1 .

Викладені обставини вказують на те, що виявлені та зафіксовані у акті інспекційного відвідування службовою особою Головного управління Держпраці в Київській області висновки відповідача про виявлені порушення, сформовані за результатом такого відвідування є безпідставними.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами 2 - 7 статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначається Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (надалі - Порядок № 509).

Відповідно до пункту 2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту).

Абзацом сьомим пункту 2 Порядку №509 передбачено, що штрафи накладаються на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Пунктом 3 Порядку №509 передбачено, що справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Відповідно до пункту 4 Порядку №509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену під час розгляду справи №520/7901/19, -

Зокрема, згідно з п. 54-58, 67 постанови від 16.07.2021 у вказаній справі, «колегія суддів зауважує, що особі, до якої застосовуються такі суттєві санкції відповідальності, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Положення пункту 6 Порядку № 509 покладає цей обов`язок на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 509 справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду. Отже, саме на уповноважену посадову особу покладається обов`язок з`ясувати чи поінформовано особу. При цьому, саме лише надсилання повідомлення (без доказів його отримання) не свідчить про її поінформованість. У разі неналежного поінформування особи, яка притягується до відповідальності, уповноважена особа не може розпочинати розгляд справи.

З`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи, яка її стосується....

Висновку про необхідність встановлення факту не лише направлення уповноваженими посадовими особами повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу, але й отримання такого суб`єктами господарювання/роботодавцями згідно з положеннями Порядку №509 та доведення саме відповідачем факту поінформованості позивача про дату та час розгляду справи про накладення штрафу під час вирішення спорів про скасування постанов про накладення штрафу дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 12.06.2019 у справі №813/3415/18, від 15.01.2021 у справі № 1340/3731/18 та від 04.03.2021 у справі № 160/8027/18».

В даному випадку під час розгляду справи про накладення штрафу причини неповідомлення позивача про її розгляд не з`ясовувалися. Підстави для висновку про навмисне неотримання позивачем інформації про виклик на розгляд справи у суду відсутні.

Таким чином, розгляд справи відбувся за відсутності позивача, на порушення його права надати докази та пояснення по суті обставин, встановлених під час інспекційного відвідування.

З урахуванням викладеного у сукупності, суд дійшов висновку, що постанова Головного управління Держпраці у Київській області №КВ2605/37/АВ/ТД/ФС-126 від 23.09.2021 про накладення штрафу у розмірі 240 000,00 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач під час розгляду справи не надав.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні з адміністративним позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2400,00 грн., що підтверджується квитанцією від 02.11.2021 № 42511.

Враховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачем за звернення з позовною заявою судовий збір у сумі 2400,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок Головного управління Держпраці у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Київській області №КВ2605/37/АВ/ТД/ФС-126 від 23.09.2021 про накладення штрафу у розмірі 240 000,00 грн.

3. Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Київській області (ідентифікаційний код: 39794214, місцезнаходження: 04060, м. Київ, вул. Вавілових, буд. 10) судовий збір у розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Т.П. Балась