Справа № 420/9249/22
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9249/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (відповідач-2) в якому позивач просить:

зобов`язати відповідача-2 зарахувати позивачу період роботи з 27 серпня 1992 року по 06 червня 2016 року на посадах:

- з 27.08.1992 р. по 26.11.1992 р. державного податкового інспектора відділу оподаткування державних і спільних підприємств Державної податкової інспекції МФ України по Ренійському району;

- з 27.11.1992 р. по 18.09.1995 р. старшого державного податкового інспектора відділу оподаткування підприємств Державної податкової інспекції МФ України по Ренійському району;

- 19.09.1995 р. по 12.10.1995 р. старшого державного податкового інспектора відділу аудита юридичних осіб управління аудита Державної податкової інспекції МФ України по Ренійському району;

- 13.10.1995 р. по 08.07.1996 р. головного державного податкового інспектора відділу аудита юридичних осіб Державної податкової інспекції МФ України по Ренійському району;

- 09.07.1996 р. по 25.11.1996 р. начальника відділу аудита юридичних осіб управління аудита Державної податкової інспекції МФ України по Ренійському району;

- 26.11.1996 р. по 06.06.2000 р. заступника начальника відділу документальних перевірок юридичних осіб Державної податкової адміністрації у Ренійському районі;

- 07.06.2000 р. по 02.01.2001 р. заступника начальника відділу документальних перевірок юридичних осіб Державної податкової інспекції у Ренійському районі Одеської області;

- 03.01.2001 р. по 02.01.2002 р. заступника начальника відділу податкового аудиту Державної податкової інспекції у Ренійському районі Одеської області;

- 03.01.2002 р. по 29.07.2004 р. заступника начальника відділу податкового аудиту та валютного контролю Державної податкової інспекції у Ренійському районі Одеської області;

- 30.07.2004 р. по 26.09.2005 р. начальника відділу документальних перевірок суб`єктів підприємницької діяльності - юридичних осіб управління податкового аудиту та валютного контролю Ренійської МДШ Одеської області;

- з 27.09.2005 р. по 30.03.2006 р. начальника відділу контрольно-перевірочної роботи Ренійської МДШ Одеської області;

- з 31.03.2006 р. по 19.02.2007 р. начальника відділу контрольно-перевірочної роботи Державної податкової інспекції у Ренійському районі Одеської області;

- з 19.02.2007 р. по 12.05.2008 р. начальника відділу аудиту юридичних осіб Державної податкової інспекції у Ренійському районі Одеської області;

- з 13.05.2008 р. по 15.06.2009 р. начальника відділу податкового контролю юридичних осіб Державної податкової інспекції у Ренійському районі Одеської області;

- з 16.06.2009 р. по 29.02.2012 р. головного державного податкового ревізора-інспектора відділу податкового контролю юридичних осіб Державної податкової інспекції у Ренійському районі Одеської області;

- з 01.03.2012 р. по 15.07.2013 р. головного державного податкового ревізора-і не лектора відділу податкового контролю Державної податкової інспекції у Ренійському районі Одеської області Державної податкової служби;

- з 16.07.2013 р. по 16.01.2015 р. головного державного податкового ревізора-інспектора відділу податкового аудиту Державної податкової інспекції у Ренійському районі ГУ Міндоходів в Одеській області.

- з 17.01.2015 р. по 02.11.2015 р. головного державного ревізор-інспектора відділу податкового аудиту Державної податкової інспекції у Ренійському районі ГУ ДФС в Одеській області;

- з 03.11.2015 р. по 06.06.2016 р. головного державного ревізор-інспектора сектору податкового аудиту Державної податкової інспекції у Ренійському районі ГУ ДФС в Одеській області

до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723 -XII, Закону України від 10.12.2015 р. №889-VIII «Про державну службу»;

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-1 №88 від 27.01.2022р. про відмову у переведенні з одного виду пенсії на інший, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу від 10.12.2015 року №889-VІІІ та ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ;

зобов`язати відповідача-2 перевести позивача на пенсію державного службовця за віком відповідно до п.12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII та ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, з 25.01.2022 року і здійснити перерахунок і виплату пенсії державного службовця за період починаючи з часу звернення та з урахуванням Довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №20/111/15-32-10-02-12 від 20.01.2022 р. та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №18/111/15-32-10-02-12 від 20.01.2022 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 21.01.2022 року вона звернулась до Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області із заявою про переведення на пенсію за іншим Законом, а саме на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII, з наданням до заяви довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №18/Ш/15-32-10-02-12 від 20.01.2022 року. За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та прийнято рішення від 27.01.2022 року №88 про відмову у переведенні позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з підстав недостатності стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. У рішенні про відмову у переводі на інший вид пенсії зазначено, що періоди роботи посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання не зараховується до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. На день набрання чинності Законом №889-VIII, тобто з 01.05.2016 року стаж державної служби складає 1 рік 10 днів.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

19.07.2022 року через канцелярію суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889 визначено право державних службовців за певних умов на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 37 закону №3723. На призначення пенсії за нормами ст. 37 Закону №3723 мають право, зокрема, жінки, які досягли віку 60 років, та які на день набрання чинності Закону №889 (на 01.05.2016) обіймають посади державної служби та мають не менше 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів України. Ст. 25 Закону №3723 визначено 7 категорій посад державних службовців, які вони могли обіймати у відповідних державних органах, та передбачено, що віднесення існуючих на той час посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії державних службовців нових посад провадиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом. Службовцям, які займали посади, віднесенні до категорій посад державної служби, встановлювався відповідний ранг. Законом України від 04.12.1990 №509 «Про державну податкову службу в Україні» було передбачено, що Рада Міністрів Української РСР встановлює для працівників державних податкових інспекцій персональні звання, спеціальну форму та відзнаки. Подальшими редакціями цього Закону було передбачено, що службовим особам державних податкових інспекцій присвоюються спеціальні звання. Відтак, період перебування посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєнні персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Згідно записів трудової книжки позивачу з 02.08.1993 присвоєно персональне звання «інспектора податкової служби III рангу», в подальшому 28.10.1996 - «інспектора податкової служби II рангу», 29.02.2002 - «інспектора податкової служби І рангу», 01.03.2005 - «Радник податкової служби III рангу», 04.03.2008 - «Радник податкової служби II рангу», 25.12.2013 - «Радник податкової та митної справи II рангу», за таких обставин період роботи в ці періоди можливо зарахувати до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, за умови підтвердження інформації щодо присвоєння рангу державного службовця та виплати надбавки за ранг. Як зазначає позивач в своїй позовній заяві їй лише 16.07.2013 присвоєно 13 ранг державного службовця. Крім того, Законом України «Про державну службу» передбачено, що прийняття на державну службу, просування по ній службовців, стимулювання їх праці, вирішення інших питань, пов`язаних із службою, проводиться відповідно до категорій посад службовців, а також згідно з рангами, які їм присвоюються. Податковий кодекс України визначає правовий статус осіб податкової служби та не дає підстави на віднесення до категорій посад державних службовців у відповідності до ст. 25 Закону, оскільки регулює умови проходження служби посадових осіб податкової служби зі спеціальними званнями. Документів на підтвердження спірного періоду до органу Пенсійного фонду не надано. Також відповідачем зазначено, що законодавець чітко окреслив правила, що підлягають застосуванню при призначенні пенсії державним службовцям після 01.05.2016, а саме ті з них, що ст. 37 Закону №3723 встановлені для осіб, які мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців визначених ст. 25 Закону №3723. Отже, перехід на пенсію за нормами Закону №889 не передбачено, адже з прийняттям останнього змінено порядок пенсійного забезпечення державних службовців. Таким чином на думку відповідача, посилання позивача на порядок обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року №283, є безпідставними, оскільки з 1 травня 2016 року зазначений Порядок втратив чинність. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Враховуючи все вищевикладене відповідачем зазначено, що рішення від 27.01.2022 року №88 є правомірним та таким, що винесене відповідно до вимог чинного законодавства.

26.07.2022 року від представника Головного управління Пенсійного воду України в Хмельницькій області надійшов відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що відповідач не визнає позов та зазначає, що згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 27.08.1992 по 06.06.2016 працювала на посадах державного податкового інспектора, старшого державного податкового інспектора, начальника відділу, заступника начальника відділу, головного державного податкового ревізора-інспектора Державної податкової інспекції у Ренійському районі ГУ ДФС в Одеській області. Згідно записів трудової книжки, ОСОБА_1 присвоювались спеціальні звання «інспектор податкової служби II рангу», «радник податкової служби III рангу», «радник податкової служби II рангу», «радник податкової та митної справи ІІ рангу. Враховуючи зазначене, період роботи з 27.08.1992 по 06.06.2016 на відповідних посадах в державній податковій службі, коли позивачці були присвоєні спеціальні звання, не підлягає зарахуванню до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII. Крім того, звертаємо увагу суду, що Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283, з 1 травня 2016 року втратив чинність згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229. Виходячи з викладеного, стаж роботи ОСОБА_1 на посадах державної служби відсутній. Також відповідач вказав, що станом на 01.05.2016 позивачка не мала 20 років стажу державної служби та не перебувала на посадах, передбачених ст. 25 Закону №3723, тому не дотримано вимоги пунктів 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889, а саме наявність стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, або не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Ухвалою суду від 11.07.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Також ухвалою суду від 11.07.2022 року витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за наявності відповідної інформації та документів, письмові пояснення з належним чином засвідченими доказами на їх обґрунтування щодо підстав прийняття оскаржуваного рішення.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає за можливим розглянути та вирішити справу по суті у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Дослідивши адміністративний позов, відзив відповідачів, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 27 серпня 1992 року по 06 червня 2016 року, та з 03 листопада 2016 року по 24 квітня 2017 року працювала в органах державної податкової служби.

Судом встановлено, що з 17.01.2022 року позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за Законом України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

21.01.2022року ОСОБА_1 звернулася до Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (відділ у м.Рені) із заявою про переведення на пенсію за іншим Законом, а саме на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, яку зареєстровано за №145.

До вищенаведеної заяви позивачкою додано наступні документи:

- довідка про джерела доходів з 01.07.2000 року №20/ш/15-32-10-02-12;

- довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 року №ш-06/02-02 від 22.02.2021 року;

- довідка про заробітну плату (спецпенсії) №18/ш/15-2-10-02-12;

- довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру;

- документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року №637 (вкладиш ТК №АЕ №450473);

- інший документ (службова КПР);

- паспорт або ID-картка або посвідка;

- трудова книжка або документи про стаж (ТК НОМЕР_2 ).

Пунктом 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV затвердженого постановою правління Пенсійний фонд України від 25.11.2005 №22-1, встановлено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Враховуючи вищевказаний пункт Порядку Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розглянуто заяву про переведення ОСОБА_1 та прийнято оскаржуване рішення від 27.01.2022 року №88, яким позивачці відмовлено в переведенні з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», про що позивачку повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 02.02.2022 №1600-0210-8/15281.

Як підставу для відмови у рішенні від 27.01.2022 року №88 відповідачем-2 вказано, що періоди роботи посадових осіб на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання, не враховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. На день набрання чинності Законом №9889-VIII, тобто з 01.05.2016 стаж державної служби ОСОБА_1 складає 1 рік 1 місяць 10 днів. Враховуючи викладене, в ОСОБА_1 недостатньо стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, тому прийнято рішення відмовити у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" з урахуванням довідок про складові заробітної плати державного службовця від 20.01.2022 року №18/11/15-32-10-02-12 та №20/Ш/15-32-10-02-12.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII втратив чинність Закон України «Про державну службу» №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Для призначення пенсії у відповідності ст. 37 Закону України «про державну службу» після 01 травня 2016 року, слід дотриматись певних вимоги, зокрема мати відповідний вік та стаж роботи на посадах віднесених до посад державної служби.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 року вже мала стаж не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ, основними критеріями класифікації посад державних службовців є організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, роль і місце посади в структурі державного органу. Установлюються такі категорії посад державних службовців: перша категорія - посади перших заступників міністрів, керівників центральних органів виконавчої влади, які не є членами Уряду України, їх перших заступників, голів та членів державних колегіальних органів, Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, керівників Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, заступників керівників Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, інші прирівняні до них посади; друга категорія - посади керівників секретаріатів комітетів Верховної Ради України, структурних підрозділів Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, радників та помічників Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України, заступників міністрів, заступників інших керівників центральних органів виконавчої влади, першого заступника Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, перших заступників голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та інші прирівняні до них посади; третя категорія - посади заступників керівників структурних підрозділів, завідувачів секторів, головних спеціалістів, експертів, консультантів Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України і Секретаріату Кабінету Міністрів України, заступників Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, заступників голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а також голів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, начальників управлінь, самостійних відділів у складі міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, інші прирівняні до них посади; четверта категорія - посади спеціалістів Адміністрації Президента України, апарату Верховної Ради України і Секретаріату Кабінету Міністрів України, заступників начальників управлінь, самостійних відділів (підвідділів) міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, керівників управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інші прирівняні до них посади; п`ята категорія - посади спеціалістів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, заступників голів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, заступників керівників управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, спеціалістів апарату цих адміністрацій, інші прирівняні до них посади; шоста категорія - посади керівників управлінь, відділів, служб районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, спеціалісти управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інші прирівняні до них посади; сьома категорія - посади спеціалістів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, їх управлінь і відділів, інші прирівняні до них посади. Віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

Правове становище державних службовців, які працюють в апараті інших органів, може регулюватися іншими спеціальними законами.

Суд звертає увагу, що присягу державного службовця ОСОБА_1 прийняла 18.09.1995 року, під час роботи у органах податкової служби їй присвоювались ранги державного службовця, зокрема 16 липня 2013 року ОСОБА_1 присвоєно 13 ранг державного службовця.

Відповідно до ст. 342 ПК України посадовою особою контролюючого органу може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, якщо інше не передбачено законом, та на яку покладено виконання завдань, зазначених у цьому Кодексі та Митному кодексі України. Посадові особи контролюючих органів є державними службовцями. Посадові особи, які вперше зараховуються на службу до контролюючих органів і раніше не перебували на державній службі, складають присягу державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу». Правовий статус посадових осіб контролюючих органів, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом та Митним кодексом України, а в частині, що не регулюється ними, - Законом України «Про державну служби» та іншими законами.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Стаж державного службовця до набрання чинності Закону України №889 обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року №283 (далі порядок №283) та додатку до нього (діяли до травня 2016 року).

Відповідно до п.1-2 порядку №283 цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

До стажу державної служби зараховується робота (служба) зокрема:

- на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу" (3723-12), а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців;

- на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи. Скарги, пов`язані з визначенням стажу роботи державних службовців, розглядаються згідно з чинним законодавством (п.4 Порядку №283).

Постановою Кабінету Міністрів України № 306 від 20 квітня 2016 року «Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями» затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10. Спеціальні звання посадових осіб органів доходів і зборів прирівнюються до рангів державного службовця, визначених постановою Кабінету Міністрів України №306.

Таким чином, працівники податкових органів є державними службовцями на них розповсюджується правове регулювання Закону України «Про державну службу» у тому числі при обрахунку стажу, при призначенні пенсії.

Відповідно до ст. 344 ПК України, пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Відповідно до ч. 18 ст. 37 Закону України «про державну службу» №3723-XII, період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та /або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Позивач має відповідний стаж роботи на посадах державної служби, більше 20 років тому має право на розгляд її заяви про призначення пенсії у відповідності Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII.

Згідно статті 90 Закону України «Про державну службу» №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи встановлені обставини справи та наведені вище норми законодавства, якими врегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27.01.2022 року №88, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу", прийняте відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Оскільки під час розгляду справи встановлено наявність у позивачки права на переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця, проте, обрахунок розміру пенсії за віком згідно з Законом України "Про державну службу" відповідачем не проведений, зважаючи на те, що відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, згідно з частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного суду України, з метою ефективного захисту порушеного права позивачки, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.01.2022 року щодо переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу" відповідно до статті 37 Закону "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723, з урахуванням висновків суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позову додано квитанцію №5126-01-025/С від 01.07.2022 року про сплату судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 992,40 грн.

Таким чином з урахування часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 суд доходить висновку про необхідність стягнення судового збору сплаченого позивачем з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, оскільки саме цим відповідачем прийнято оскаржуване рішення, яким порушено права та інтереси позивача.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27.01.2022 року №88 про відмову у переведенні з одного виду пенсії ОСОБА_1 на інший, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу від 10.12.2015 року №889-VІІІ та ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.01.2022 року щодо переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу" відповідно до статті 37 Закону "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723, з урахуванням висновків суду.

В решті задоволення позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн. сплачені за квитанцією №5126-01-025/С від 01.07.2022 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_3 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна 83, ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29013, м. Хмельницький, вул. Герцена, б.10, ).

Суддя Іванов Е.А.