Справа № 447/1513/22
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 447/1513/22 пров. № А/857/13193/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Ніколіна В.В., Пліша М.А.,

за участю секретаря судових засідань Михальської М.Р.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 17 серпня 2022 року (головуючий суддя: Головатий А.П., місце ухвалення м. Миколаїв, дата складення повного тексту судового рішення 26.08.2022) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

встановив:

ОСОБА_1 , 06.07.2022 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Кулини О.Б. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не а автоматичному режимі серії БАБ № 531885;

- провадження по адміністративній справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

- повернути сплачену суму штрафу в розмірі 850 грн.

Обґрунтовує позов тим, що поліцейським взводу № 2 роти № 2 батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП Кулиною О.Б. 04.07.2022 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 531885 у виді штрафу у розмірі 850 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «PEUGEOT 508», реєстраційний номер НОМЕР_1 (B), тобто у якого номерні знаки невстановленого зразка, чим порушив п. 2.9 «в» ПДР України. Позивач із оскаржуваною постановою не згідний, зазначає, що не порушував правил дорожнього руху, винесена постанова не відповідає обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.

Вказує, що інспектором поліції було порушене його право на правову допомогу, не дотримано вимог, передбачених ст. 283 КУпАП, при складанні постанови про адміністративне правопорушення. Крім того, інспектором не взято до уваги, що вина у діях позивача відсутня, оскільки позивач розпочав процес державної реєстрації належного йому автомобіля 22.06.2022, а саме записався у ТСЦ МВС № 4649 у с. Зимна Вода на 02.07.2022. Позивач вказує, що здійснив усі залежні від нього дії для завершення процесу державної реєстрації транспортного засобу. Однак, до кінця робочого дня працівниками ТСЦ МВС № 4649 було повідомлено, що реєстрацію автомобіля буде здійснено о 09:00 год 04.07.2022. Враховуючи наведене, та відсутність прямого сполучення між м. Миколаїв і с. Зимна Вода, позивач за допомогою свого транспортного засобу повернувся додому, а також добрався, за допомогою вказаного у протоколі транспортного засобу, для завершення процедури державної реєстрації 04.07.2022 у с. Зимна Вода.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 17 серпня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що вказане рішення, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на аналогічні підстави, які викладені у позовній заяві.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 531885 від 04.07.2022, 04.07.2022 о 09:50 год. на автодорозі М-11 Львів-Шегині 10 км + 200 м поліцейським взводу № 2 роти № 2 батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП капралом поліції Кулиною Олегом Богдановичем винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що 04.07.2022 о 08:47 год на автодорозі М-11 Львів-Шегині 10 км + 200 м керував транспортним засобом марки «PEUGEOT 508», реєстраційний номер НОМЕР_1 (В), з номерними знаками невстановленого зразка та не пред`явив поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів (ПОСЦПВВНТЗ), чим порушив п. 2.9 «в» та п. 2.4 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП (а. с. 9, 31)

Позивач, 22.06.2022 о 00:06 год отримав номер у черзі до Сервісного центру МВС ТСЦ МВС № 4649 у с. Зимна Вода для проведення реєстраційних дій із транспортним засобом на 02.07.2022 об 11:00 год. (а.с. 12).

З копії заяви № 664469907 від 02.07.2022 з додатками вбачається, що позивач заповнив указану заяву з метою реєстрації транспортного засобу марки «PEUGEOT 508», 2017 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , чорного кольору, привезеного з-за кордону, дата першої реєстрації якого в Україні 02.07.2022 (а. с. 13-17).

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого Територіальним сервісним центром МВС 4649, встановлено, що 04.07.2022 здійснено реєстрацію транспортного засобу марки «PEUGEOT 508», 2017 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , чорного кольору, та присвоєно реєстраційний номер НОМЕР_4 (а. с. 18).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до норм чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено органом, який має на це повноваження та наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, підстав для скасування постанови судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції (ч. 5 ст. 308 КАС України).

Оскільки, позивачем оскаржується постанова серії БАБ № 531885 лише в частині відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, а тому, предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 308 КАС України, є законність і обґрунтованість судового рішення суду у цій частині.

Так, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до пп. «в» п. 2.9 ПДР Розділу ОБОВ`ЯЗКИ І ПРАВА ВОДІЇВ МЕХАНІЧНИХ ТРАНСПОРТНИХ ЗАСОБІВ Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), водієві забороняється, зокрема, керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частиною 6 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач 04.07.2022 керував транспортним засобом марки «PEUGEOT 508», реєстраційний номер НОМЕР_1 (В), тобто з номерними знаками невстановленого зразка.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивачем не заперечується факт керування транспортним засобом з номерним знаком іншої держави.

Разом з тим, позивач вказує про відсутність його вини у цьому правопорушенні, через затримку у здійсненні працівниками ТСЦ МВС реєстрації транспортного засобу, однак суд апеляційної інстанції вважає безпідставними такі покликання, з огляду на таке.

Так, з копії заяви № 664469907 від 02.07.2022 з додатками вбачається, що позивач заповнив заяву з метою реєстрації транспортного засобу марки «PEUGEOT 508», 2017 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , чорного кольору, привезеного з-за кордону (а. с. 13).

Однак, з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого Територіальним сервісним центром МВС 4649, встановлено, що лише 04.07.2022 здійснено реєстрацію транспортного засобу марки «PEUGEOT 508», 2017 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , чорного кольору, та присвоєно реєстраційний номер НОМЕР_4 (а. с. 18).

Тобто, 04.07.2022 позивач завершив державну реєстрацію автомобіля «PEUGEOT 508», 2017 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу « НОМЕР_2 » та вказаному транспортному засобу присвоєно реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що затримка у здійсненні реєстрації транспортного засобу, жодним чином не впливає на обов`язок позивача експлуатувати та керувати транспортним засобом з номерними знаками встановленого зразка.

Отже, аналіз фактичних обставин справи, установлених під час її розгляду, у їх взаємному зв`язку та сукупності мотивів, покладених в основу оскаржуваних постанов, надає підстави для висновку про доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Щодо покликання позивача, що поліцейським не надано можливість йому скористатися правовою допомогою під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та жодним чином не відреаговано на клопотання про перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення, то суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними, з огляду на наступне.

Так, позивач зазначає, що ним було заявлено клопотання щодо можливості скористатися правовою допомогою та заявлено клопотання про перенесення розгляду справи, вказує, що факт подання вказаних клопотань підтверджується відеозаписом із нагрудної камери поліцейського.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивачем до матеріалів справи не додано копію відеозапису, який підтверджує, що позивачем заявлялися клопотання про надання можливості скористатися правовою допомогою та клопотання про перенесення розгляду справи.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки оскаржувана постанова відповідає вимогам КУпАП України, винесена на підставі та в межах повноважень наданих уповноваженій посадовій особі поліції, за наявністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а отже є законною.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

Керуючись ст. ст. 268, 271, 272, 286, 315, 316, 321, 322, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 17 серпня 2022 року у справі № 447/1513/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 01.11.2022.