Справа № 120/4473/22
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

25 жовтня 2022 р. Справа № 120/4473/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Ходи Д.О.,

представників позивача: Лірника І.І., Гунька О.А.,

представника відповідача: не з`явився,

представника третьої особи 1: не з`явився,

представника третьої особи 2: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Вінницької міської ради до Державного підприємства "Дослідне господарство "Бохоницьке", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Інститут кормів та сільського господарства Поділля НААН України" (третя особа 1), Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (третя особа 2) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом Вінницької міської ради до Державного підприємства "Дослідне господарство "Бохоницьке", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Інститут кормів та сільського господарства Поділля НААН України", Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що в відповідача на час звернення до суду з даним позовом відсутнє право постійного користування земельною ділянкою на яку Бохоницькою сільською радою видано державний акт на право постійного користування землею серії ВН №1853 від 12.06.2000 та виданий Вінницькою РДА державний акт на право постійного користування землею серії ЯЯ №020295, адже протягом одного року з дня виготовлення державного акту, землекористувач зареєстрував в Книзі записів реєстрації державних актів відповідний державний акт та не зареєстрував речове право на вказану земельну ділянку. Відповідно, чинність зазначених державних актів порушують права та інтереси Вінницької міської територіальної громади як власника зазначеної в атах земельної ділянки.

Ухвалою суду від 28.06.2022 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 18.07.2022 задоволено клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, яке призначено на 02.08.2022.

За клопотанням представника Вінницької міської ради підготовче судове засідання 02.08.2022 відкладено на 11.08.2022.

Ухвалою від 11.08.2022 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Відкладено підготовче судове засідання на 23.08.2022.

23.08.2022 справа була знята з розгляду через оголошення у Вінницькій області повітряної тривоги. Наступне судове засідання призначено на 27.09.2022.

В підготовчому судовому засіданні 27.09.2022 оголошено перерву до 11.10.2022.

11.10.2022 справа була знята з розгляду через оголошення у Вінницькій області повітряної тривоги. Наступне судове засідання призначено на 25.10.2022.

Ухвалою від 25.10.2022 відмовлено в задоволенні клопотання (повідомлення) Першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури про вступ прокурора у справу.

В підготовчому судовому засіданні 25.10.2022, після дослідження змісту заявлених позовних вимог, заслуховування пояснень представників позивачів щодо мотивів звернення до суду з даним ползовом, суд дійшов висновку, що Вінницька міська рада у спірних правовідносинах не має публічно-правових відносин із відповідачем, в зв`язку з чим поставив на розгляд питання про закриття провадження у справі.

Представники позивача у судовому засіданні заперечили щодо закриття провадження у справі.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, натомість подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, при цьому клопотав про закриття провадження у справі.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи доказами.

Заслухавши думку представників позивача, письмові пояснення представника відповідача, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, норми матеріального та процесуального справа, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, з огляду на таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Так, у поданому до Вінницького окружного адміністративного суду позові Вінницька міська рада просить:

- визнати таким, що втратив чинність державний акт на право постійного користування землею серії ВН №1853 виданий Бохоницькою сільською радою 12.06.2000, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею за №10;

- визнати недійсним державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №020295, виданий Вінницькою районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Вінницької РДА №886 від 02.08.2012.

Вищенаведені позовні вимоги міська рада обґрунтовує переходом до комунальної власності частини землі, що перебуває у постійному користуванні ДП «ДГ «Бохоницьке» Інституту кормів та сільського господарства Поділля НААН України» на підставі державних актів серії ВН № 1853 та серії ЯЯ № 020295, у зв`язку з включенням цих земель у межі м. Вінниці на підставі постанови Верховної Ради України від 13.05.2015 № 401-VIII «Про зміну і встановлення меж міста Вінниця І Вінницького району Вінницької області».

На переконання Вінницької міської ради, саме вона є належним розпорядником земельних ділянок, що визначені у спірних державних актах.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що виникнення спірних правовідносин фактично обумовлено незгодою позивача із правомірністю набуття ДП «ДГ «Бохоницьке» Інституту кормів та сільського господарства Поділля НААН України» права користування на земельні ділянки, оскільки вважає, що саме Вінницька міська рада є належним розпорядником визначених в державних актах серії ВН № 1853, серії ЯЯ№ 020295 земельних ділянок.

Отже, в даному випадку, Вінницька міська рада у спірних правовідносинах не має публічно-правових відносин із відповідачем, не здійснює публічно-владні управлінські функції, вказані учасники судового розгляду у спірних правовідносинах є рівноправними. Суд зауважує, що вимоги позивача про скасування (визнання нечинним) державних актів обумовлені необхідністю захисту майнових прав, а саме: права користування земельною ділянкою. Спір у цій справі зводиться до вирішення питання про визначення юридичної особи, якій належить право постійного користування земельною ділянкою.

Враховуючи суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності зазначений спір є приватноправовим та відноситься до юрисдикції господарських судів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про приватноправовий характер даного спору, тому він має розглядатись за правилами господарського судочинства.

Вказана правова позиція була викладена в постанові Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 0240/2808/18-а.

Суд зазначає, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За вищенаведених обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі №120/4473/22.

Відповідно до ч.2 ст.239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

При цьому, слід роз`яснити позивачу, що даний спір слід розглядати за правилами господарського судочинства.

Керуючись ст.ст. 238, 250, 255, 295 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Провадження у справі №120/4473/22-а за позовом Вінницької міської ради до Державного підприємства "Дослідне господарство "Бохоницьке", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Інститут кормів та сільського господарства Поділля НААН України", Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії - закрити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено: 31.10.2022

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна