Справа № 640/9969/22
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року м. Київ № 640/9969/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадженні, без виклику сторін, адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаНаціональної поліції України Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві
провизнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національної поліції України (далі по тексту - відповідач) з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в оформленні документів, необхідних для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», враховуючи вислугу років 25 років 02 місяці 17 днів за час проходження служби на пільгових умовах, та в надісланні їх до органу Пенсійного фонду, що призначає пенсії у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 (зі змінами);

- зобов`язати відповідача оформити документи, необхідні для призначення позивачці пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», враховуючи вислугу років 25 років 02 місяці 17 днів за час проходження служби на пільгових умовах, та надіслати їх до Головного управління ПФУ в м. Києві відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 (зі змінами).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не враховано до календарної вислуги років вислугу років у пільговому обчисленні, наслідком чого стала відмова відповідача в оформленні та надіслані до органів ПФУ документів для призначення пенсії за вислугу років.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Національна поліція України не погоджується із заявленими позовними вимогами, оскільки у наказі про звільнення позивачки не встановлено вислугу років для призначення пенсії, а наявна вислуга років, набута на дату звільнення, є недостатньою для набуття права на призначення пенсії відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; зазначає, що належним способом захисту є оскарження наказу від 07 березня 2017 року №179 о/с дск в частині вислуги років для призначення пенсії. Вказано, що положеннями законодавства не передбачено зарахування до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислуги років у пільговому обчисленні. Відповідач також зазначає, що у зв`язку із внесенням змін до Порядку №393 пільгова вислуга років не підлягає зарахуванню до календарної вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугу років.

Крім того, відповідачем подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, мотивоване тим, що порушено позивачем строк звернення до суду, оскільки про порушення своїх прав дізналася після отримання наказу про звільнення від 07 березня 2017 року №179 о/с.

Щодо заявленого клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, позивач вказує у відповіді на відзив та у запереченнях на клопотання про залишення позову без розгляду, що предметом позову є право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ, враховуючи наявність пільгового стажу, а не формулювання наказу від 07 березня 2017 року №179 о/с; законодавчо визначена дата набуття права на пенсію за вислугу років не обмежена строками звернення до уповноважених органів, зокрема відповідача, для підготовки відповідних документів для призначення позивачці пенсії за вислугу років з урахуванням пільгових умов обчислення вислуги років, яка становить 25 років 02 місяці 17 днів; строк звернення до суду обраховується з дня, коли позивачка дізналася про порушення її прав з листа від 20 лютого 2022 року. Підготовка позову та подання до суду 30 червня 2022 року обумовлене поважними причинами, пов`язаними із запровадженням режиму воєнного стану та вимушеною евакуацією, а також особливостями роботи органів суду, поштового зв`язку тощо.

Проаналізувавши зміст поданого клопотання та дослідивши наявні у справі матеріали, суд дійшов висновку про його необґрунтованість та відсутність підстав для задоволення такого клопотання, з огляду на наступне.

За змістом норм частин першої, другої та п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Судом встановлено, що наказом Національної поліції України від 07 березня 2017 року №179 о/с дск позивача звільнено зі служби в поліції; станом на день звільнення стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції 18 років 06 місяців 12 днів; вислуга років у пільговому обчисленні 06 років 08 місяців 05 днів. Заявою від 20 січня 2022 року позивач звернулася до відповідача про обчислення вислуги років як особи, яка набула право на пенсію, проведення розрахунку вислуги років для призначення пенсії, зарахувавши до календарної вислуги років пільгової вислуги; надати розрахунок вислуги років для призначення пенсії станом на 07 березня 2017 року; оформити документи для призначення пенсії згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та подати у встановленому порядку до органів, які призначають пенсії, документи для призначення пенсії. Листом відповідача від 20 лютого 2022 року позивачу відмовлено в оформленні та поданні документів для призначення пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідної вислуги років.

Не погоджуючись із такою позицією суб`єкта владних повноважень позивач 04 липня 2022 року звернулася із цим позовом до суду.

З огляду на наведені обставини суд дійшов, що про порушення своїх прав та інтересів позивачу стало відомо після ознайомлення із позицією відповідача, наведеною в тексті листа від 20 лютого 2022 року, а не зі змісту наказу про звільнення зі служби (як то помилково вважав відповідач). При цьому, матеріали справи не містять доказів, якими б підтверджувалась дата отримання позивачко вказаного листа. Як наслідок, подавши до суду 04 липня 2022 року дану позовну заяву, позивачем дотримано встановлений нормами Кодексу адміністративного судочинства України строк звернення до суду, а тому суд вважає, що строк звернення до суду не порушений та відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що у наказі від 07 березня 2017 року №179 о/с дск не міститься інформація щодо встановлення вислуги років для призначення пенсії, як зазначає відповідач; наявність або відсутність відповідної вислуги років не залежить від волевиявлення відповідача та визначення вислуги років у наказі, а є об`єктивним фактором проходження служби, які відображаються в особовій справі поліцейського щодо доводів відповідача про внесення змін до Порядку №393, позивач зазначає, що вона звернулася до відповідача до внесення таких змін, а отже підлягають застосуванню саме положення Порядку №393 у редакції, що діяла на дату звернення.

У запереченнях відповідач повторно зазначає, що належним способом захисту прав та інтересів є оскарження наказу про звільнення як акта індивідуальної дії у відношення позивачки, про відсутність правових підстав для зарахування пільгової вислуги років до календарної вислуги років.

Третя особа не скористалась своїм правом на подачу письмових пояснень.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до послужного списку (витяг) проходження служби в Збройних Силах, органах СБУ, МВС, НПУ та присвоєння військових (спеціальних) звань, проходила службу в ОВС з 25 серпня 1998 року по 06 листопада 2015 року та з 07 листопада 2015 року по 07 березня 2017 року - в Національній поліції України.

Наказом Національній поліції України від 07 березня 2017 року №179 о/с дск звільнена зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) частини першої статті 77 із 07 березня 2017 року; станом на день звільнення складає: стаж служби для виплати надбавки за вислугу років та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції - 18 років 06 місяців 12 днів; вислуга років на пільгових умовах - 06 років 08 місяців 05 днів.

Заявою від 20 січня 2022 року позивач звернулася до відповідача з проханням обчислити вислугу років (за потреби страховий стаж) як особи, яка набула право на пенсію, провести розрахунок вислуги років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), зарахувавши до календарної вислуги років (18 років 06 місяців 12 днів) для призначення пенсії на пільгових умовах час служби у підрозділах карного розшуку та оперативно-технічних підрозділах, обчисленого з розрахунку один місяць служби за півтора місяці (06 років 08 місяців 05 днів); надати розрахунок вислуги років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах) станом на 07 березня 2017 року; оформити документи для призначення позивачу пенсії як особі, яка має право на пенсійне забезпечення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та подати у встановленому законодавством порядку до органів, які призначають пенсії, документи для призначення пенсії.

Листом Національної поліції України від 20 лютого 2022 року №Н-119/12/1/2/03-2022 на звернення позивача від 20 січня 2022 року щодо оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років повідомлено про відсутність законних підстав для оформлення та подачі документів до органів Пенсійного фонду для призначення пенсії за вислугу років, оскільки відповідно до наказу від 07 березня 2017 року №179 о/с дск вислуга років у календарному обчисленні позивачу складає 18 років 06 місяців 12 днів.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з положеннями статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Загальні умови і порядок пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, зокрема, в органах Служби безпеки України, визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

Частиною четвертою статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Кабінетом Міністрів України постановою від 17 липня 1992 року №393 затверджений Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі по тексту - Порядок №393).

Порядок №393 визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Так, відповідно до пункту 3 Порядку №393 до вислуги років для призначення пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується час проходження служби на пільгових умовах, зокрема: один місяць служби за півтора місяця - у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств (час проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах карного розшуку за переліком посад і умовами, що визначаються Міністром внутрішніх справ (постанова КМУ від 16 листопада 2001 року №1497; наказ МВС від 17 січня 2002 року №42 «Про затвердження переліку посад працівників підрозділів карного розшуку органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 місяці за кожен місяць служби»; наказ МВС від 29 липня 2008 року №361 «Про затвердження Переліку посад працівників підрозділів карного розшуку органів внутрішніх справ, за яким зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01 вересня 2008 року за №795/15486; постанова КМУ від 08 серпня 2001 року №968-018, наказ МВС від 28 серпня 2001 року №018).

Вирішуючи справу №805/3923/18-а, Верховний Суд у постанові від 03 березня 2021 року дійшов висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Порядком №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

При цьому Верховний Суд відступив від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17.

Таке правове регулювання та наведені вище висновки Верховного Суду у справі №805/3923/18-а дозволяють зробити висновок те, що передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і положенням цього Закону не суперечить.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Таким чином, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині четвертої статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

У свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Наведені висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18.

При цьому, у вказаній постанові з метою забезпечення єдності та сталості судової практики Верховний Суд в складі Судової палати Касаційного адміністративного суду відступає від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22 листопада 2018 року у справі №161/4876/17, від 15 серпня 2019 року у справі №281/459/17, від 27 березня 2020 року у справі №569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку №393 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, доводи відповідача про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є, саме, календарна вислуга років, є необґрунтованими.

Відповідно до наказу Національної поліції України від 07 березня 2017 року №179 о/с дск, стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років та одноразової грошової допомоги при звільненні в поліції складає 18 років 06 місяців 12 днів, вислуга років на пільгових умовах складає 06 років 08 місяців 05 днів. Зазначені накази є чинними, доказів їх оскарження матеріали справи не містять, тобто, наявність пільгової вислуги років, яка не була зарахована відповідачем до загальної вислуги років, сторонами не оспорюється та підтверджується матеріалами справи.

При цьому, суд зазначає, що, оскільки наказ Національної поліції України від 07 березня 2017 року №179 о/с дск в частині пільгової вислуги років, не оскаржено та є чинним, суд вважає, що вірною є зазначена у цьому наказі пільгова вислуга років 06 років 08 місяців 05 днів.

Отже, позивачці відповідно до пункту 3 Порядку №393 обчислено вислугу років у пільговому обчисленні та, як наслідок, він має право на зарахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, позивачу обчислена календарна вислуга років станом на час звільнення зі служби - 18 років 06 місяців 12 днів та, до якої не зарахована вислуга років обчислена на пільгових умовах.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що при розрахунку вислуги років позивачу відповідач протиправно не включив вислугу років позивача, обчислену на пільгових умовах, а загальна вислуга років позивача має складати 25 років 02 місяці 17 днів.

Відповідно до пункту 1 постанови Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі по тексту - Постанова №3-1) заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які, зокрема, мають право на пенсію згідно із Законом, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи, зокрема, Служби безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Відповідно до пункту 12 Постанови № 3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.

Суд звертає увагу, що саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення, після чого направляють подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу Пенсійного фонду України або відмовляють у такому поданні.

Як встановив суд, відповідач при здійсненні розрахунку вислуги років для призначення пенсії позивачу, не включив до неї вислугу років обчислену на пільгових умовах що, як наслідок, призвело до невірного визначення вислуги років позивачки та відмови відповідачем в оформленні та подачі документів до органів ПФУ для призначення пенсії за вислугу років із зазначенням необхідності при звільнені з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року наявності вислуги 23 календарних роки і більше.

Проте, враховуючи наявність у позивача вислуги років у календарному обчисленні 18 років 06 місяці 05 днів, та вислуги років у пільговому обчисленні 06 років 08 місяців 05 дні, що у сукупності становить наявність вислуги більше 23 календарних роки, враховуючи відсутність жодних інших підстав для відмови в оформленні та подачі документів до органів ПФУ, суд вважає, що відповідачем протиправно відмовлено в оформленні та подачі документів до органів ПФУ для призначення пенсії за вислугу років позивачу.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в оформленні документів, необхідних для призначення позивачці пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», враховуючи вислугу років 25 років 02 місяці 17 днів за час проходження служби на пільгових умовах, та в надісланні їх до органу Пенсійного фонду, що призначає пенсії у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 (зі змінами) та зобов`язання відповідача оформити документи, необхідні для призначення позивачці пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», враховуючи вислугу років 25 років 02 місяці 17 днів, та надіслати їх до Головного управління ПФУ в м. Києві відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 (зі змінами).

При цьому, судом не приймаються посилання відповідача на внесення змін до Порядку №393, який набув чинності 19 лютого 2022 року, оскільки спірні відносини виникли до дати набрання чинності змінами.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірності вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги задоволено, на користь позивача належить стягнути сплачений нею судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Національної поліції України щодо відмови в оформленні документів, необхідних для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», враховуючи вислугу років 25 років 02 місяці 17 днів за час проходження служби на пільгових умовах, та в надісланні їх до органу Пенсійного фонду, що призначає пенсії у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 (зі змінами).

3. Зобов`язати Національну поліцію України оформити документи, необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», враховуючи вислугу років 25 років 02 місяці 17 днів, та надіслати їх до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 (зі змінами).

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10, ).

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Аверкова