Справа № 420/2979/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2979/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Приходько А.В.,

сторін:

від позивача - Аветюк С.В. , за витягом,

від відповідачів -

ПАТ «СИНТЕЗ ОЙЛ» - Некрасов О.В., за довіреністю

ПАТ «УКРТАТНАФТА» - Сухорук А.М., за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місце знаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) до Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «СИНТЕЗ ОЙЛ» (, місцезнаходження: 68000, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Північна, 2) та Публічного акціонерного товариства «УКРТАТНАФТА» (, місцезнаходження: 39609, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3) про визнання недійсним договору поставки № 507/2/2118 від 30.06.2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 08 лютого 2022 року надійшла позовна заява Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місце знаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) до Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «СИНТЕЗ ОЙЛ» (, місцезнаходження: 68000, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Північна, 2) та Публічного акціонерного товариства «УКРТАТНАФТА» (, місцезнаходження: 39609, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3), в якій позивач просив визнати недійсним договір поставки № 507/2/2118 від 30.06.2020 року, укладений між ПАТ «СИНТЕЗ ОЙЛ» та ПАТ «УКРТАТНАФТА».

Ухвалою суду від 14 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що у відповідності до норм податкового законодавства та наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 01.09.2021 року № 6390-п, проведена планова виїзна документальна перевірка ПрАТ «Синтез Ойл» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2018 року по 30.06.2021 року, валютного законодавства за період з 01.01.2018 року по 30.06.2021 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 року по 30.06.2021 року, іншого законодавства за період з 01.01.2018 року по 30.06.2021 року.

ПрАТ «Синтез Ойл» надало до перевірки первинні документи по взаємовідносинам з ПАТ «Укртатнафта» по операції з придбання товару «Паливо дизельне Energy-ДП-Л-Эвро5-В0 у кількості 6940 тон».

Так, між ПрАТ «Синтез Ойл» (покупець) та ПАТ «Укртатнафта» (постачальник) укладено договір поставки нафтопродуктів № 507/2/2118 від 30.06.2020 року на постачання нафтопродуктів: палива дизельного Energy-ДП-Л-Эвро5-В0 ДСТУ 7688:2015, код , у кількості 6940 тон.

Відповідно до п. 2.1-2.2 договору, базис поставки EXW згідно Інкотермс 2010. Передача товару здійснюється партіями на підставі актів приймання-передачі нафтопродуктів, підписаних сторонами. Зобов`язання постачальника по поставці товару вважаються виконаними, право власності на товар та ризики по його втраті переходять від постачальника до покупця з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі нафтопродуктів.

Так, згідно з актом від 30.06.2020 року № 81732588 приймання-передачі нафтопродуктів по договору, ПАТ «Укртатнафта» передало ПрАТ «Синтез Ойл» паливо в кількості 6940 тон, на загальну суму 166 393 856,4 грн. у тому числі ПДВ 27 732 309,4 грн. на умовах EXW (франко-резервуар ПАТ «Укртатнафта», м. Кременчук, вул. Свіштовська,3) та відповідно до п. 2.4 Договору ПрАТ «Синтез Ойл» передало ПАТ «Укртатнафта» вказаний товар на зберігання.

ПАТ «Укртатнафта» надало на користь ПрАТ «Синтез Ойл» послуги зі зберігання нафтопродуктів на підставі актів № 1/07 від 31.07.2020 року та № 1/08 від 31.08.2020 року.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 31.08.2020 року до договору поставки нафтопродуктів, у зв`язку з неможливістю здійснення покупцем оплати за товар, сторони дійшли згоди, що покупець повертає товар в строк по 31.08.2020 року включно, а саме: паливо дизельне Energy-ДП-Л-Эвро5-В0 у кількості 6940 тон на загальну суму 166 393 856,4 грн., у тому числі ПДВ 27 732 309,4 грн.

Так, представник позивача зазначає, що ПАТ «Укртатнафта» подано до контролюючого органу довідку про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу та залишків пального на акцизному складі пального від 01.07.2020 року № J0210401, згідно з якого наявні залишки у розмірі 1410659 літрів приведених до температури 15оС.

Таким чином, за даними СЕА РПСЕ у ПАТ «Укртатнафта» (постачальника товару) відсутні залишки пального у розмірі 6940 тон, які б знаходились на складі ПАТ «Укртатнафта» на дату складання акту приймання-передачі нафтопродуктів від 30.06.2020 року № 81732588 по договору поставки нафтопродуктів від 30.06.2020 року.

Позивач зазначив, що залишок пального в СЕАРПСЕ визначається відповідно до п. 232.3 ст. 232 Податкового кодексу України за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

У зв`язку з цим, на думку представника позивача, первинні документи не можуть свідчити про фактичне придбання ПрАТ «Синтез Ойл» у ПАТ «Укртатнафта» товару - дизельне пальне згідно з акту від 30.06.2020 року № 81732588 приймання-передачі нафтопродуктів по договору поставки нафтопродуктів № 507/2/2118 від 30.06.2020 року у кількості 6940 тон, та послуг зі зберігання до договору поставки нафтопродуктів. А тому, неможливо встановити реальність здійснення фінансово-господарської діяльності вказаних контрагентів та, фінансово-господарські взаємовідносини між ПрАТ «Синтез Ойл» та ПАТ «Укртатнафта» мають ознаки, які свідчать про безтоварність проведених операцій.

Та на переконання позивача, правочин, який порушує публічний порядок, та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним - є нікчемним.

Таким чином, на підставі п.п.20.1.46 п. 20.1 ст. 20 ПК України щодо визнання оспорюваних правочинів недійсними, Головне управління звернулось до суду з даним позовом.

У свою чергу, 21.03.2022 року (вхід. № 11863/22) через канцелярію суду від відповідача ПрАТ «Синтез Ойл» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача заперечує проти позову повністю, вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

По-перше, представник відповідача зазначає, що загальні умови вчинення правочину визначені ст.ст. 203, 638 ЦК України та 179-181 ГК України. Жодна з цих статей не передбачає звірку з даними, що містяться в базі даних, аналогічній СЕА РПСЕ, як необхідну умову для укладення такого договору поставки.

По-друге, на адресу товариства ПАТ «Укртатнафта» було направлено лист від 24.11.2021 року за № 38/10-9518, в якому підтверджено наявність палива дизельного у кількості 6940 тон на дату складання акту передачі (30.06.2020 року) за договором поставки.

По-третє, ведення обліку обсягів пального в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового здійснюється саме органами ДПС у відповідності до Порядку № 408 від 24.04.2019 року.

Також, представник відповідача зазначає, що позивачем у позовній заяві не наведено конкретних підстав для визнання договору недійсним.

Нормами ЦК України передбачено, що недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефектів змісту правочину, дефекти форми, дефекти суб`єктного складу, дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення. На даний час, будь-який елемент договору поставки не визнано дефектним.

Також, представник відповідача зазначає, що відсутні підстави вважати договір поставки фіктивним, адже на виконання вимог ст. 234 ЦК України, було здійснено передачу у власність пального згідно з актом приймання-передачі від 30.06.2020 року, а можливість тимчасового зберігання товару на складі ПАТ «Укртатнафта» було передбачено самим договором.

09.09.2022 року (вхід. № 28624/22) через канцелярію суду від представника відповідача ПрАТ «Синтез Ойл» надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів, а саме: рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 року по справі № 420/27557/21, яким задоволено позовні вимоги ПрАТ «Синтез Ойл» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.12.2021 року, винесених на підставі акту документальної планової виїзної перевірки ПрАТ «Синтез Ойл» від 01.12.2021 року, яким були визначені порушення, що нібито виникли з відносин ПрАТ «Синтез Ойл» та ПАТ «Укртатнафта» з придбання дизельного палива та його зберігання, відповідно до договору поставки, який на думку перевіряючих, мав ознаки безтоварної операції.

12.09.2022 року через канцелярію суду (вхід. № ЕП/26295/22) від представника відповідача ПАТ «Укртатнафта» надійшли заперечення на позовну заяву відповідно до яких, представник відповідача не погоджується із заявленими позовними вимогами з огляду на таке.

По-перше, згідно з положень пп.230.1.3 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України, розпорядники акцизних складів, на акцизних складах яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з очищення коксового газу, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне), зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно формувати дані лише про добовий фактичний обсяг реалізованого пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С.

Тобто, ПАТ «Укртатнафта», як переробник нафти з повним технологічним циклом, не подає дані про залишки пального, однак надає дані лише про добовий фактичний обсяг реалізованого пального.

ПАТ «Укртатнафта» перший раз подало Довідку за 01.07.2020р., де 1 410 659 л. дизельного палива було вказано в графі «Зведені за добу підсумкові дані щодо добового обсягу реалізованого пального з акцизного складу за показниками витратомірів».

Тобто, зазначений податковим органом залишок пального станом на 01.07.2020р. в кількості 1 410 659л. є обсягом реалізації пального за добу 01.07.2020р. на адресу 12 контрагентів (ПрАТ «Синтез Ойл» до них не входило).

По-друге, згідно з бази даних «Єдине вікно поданої електронної звітності» ліміт обсягу 1 517 180,54л. є лімітом в конкретній операцій з відвантаження дизельного пального на адресу Одесанафтопродукт, що відбулася 08.02.2020р. Жодного відношення до поставки, що відбулася на ПрАТ «Синтез ОЙЛ» в червні 2020р., даний ліміт не має.

По-третє, у відповідності до вимог ПК України, СЕА РПСЕ забезпечує облік за кожним кодом УКТ ЗЕД обсягів залишків пального в розрізі акцизних складів, на які платники податку мають право зареєструвати акцизні накладні (це поняття не є тотожнім реальним залишкам пального в резервуарах). При недостатності обсягів залишків для реєстрації акцизної накладної платник має право подати заявку на поповнення обсягів залишку пального в кількості необхідній для реєстрації накладної.

В нашому випадку, ПАТ «Укртатнафта» не здійснювало відвантаження пального зі свого акцизного складу та відповідно не мало необхідності виписувати акцизну накладну. Тобто, наявність чи відсутність залишків жодним чином не впливала на можливість поставки 6940,00т.

Також, представник відповідача звертає увагу суду, зокрема на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.07.2022р. у справі № 420/27557/21, яким було задоволено позов ПрАТ «Синтез Ойл» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, прийнятих у зв`язку з нібито виявленням порушень при придбанні палива дизельного у ПАТ «Укртатнафта» у кількості 6940 відповідно до договору поставки №507/2/2118 від 30.06.2020 року.

Так, в рішенні Суду зазначено: «Взаємовідносини між позивачем та зазначеним контрагентом відбувались згідно укладеного договору №507/2/2118 від 30.06.2020 р., на постачання нафтопродуктів: палива дизельного Energy-ДП-Л-Євро5-В0 ДСТУ 7688:2015 код УКТ ЗЕД у кількості 6940 тон.(басиз поставки-EXW (франко-резервуар ПАТ "Укртатнафта" м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3). Дослідивши зміст вказаного договору, суд дійшов висновку, що він містить всі істотні умови, які передбачені чинним законодавством. Зазначений договір є чинними, ніким не скасований, а вчинення дій з метою його виконання підтверджується належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, що знаходяться в матеріалах справи. …загальні умови вчинення правочину визначені ст.ст. 203, 638 ЦК України та 179-181 ГК України. Жодна з цих статей не передбачає звірки з даними, що містяться в базі даних, аналогічній СЕА РПСЕ».

Відповідь на відзиви до суду не надходила.

Ухвалою, що занесена до протоколу підготовчого судового засідання від 26.09.2022 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 24.10.2022 року.

У вступному слові представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі.

Представники відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечували з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву та запереченнях.

Заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази та заперечення, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Приватне акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «СИНТЕЗ ОЙЛ» зареєстроване 04.09.1992 як суб`єкт господарювання. Основним видом економічної діяльності товариства є 52.10 складське господарство, а також до видів економічної діяльності товариства відноситься оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (код КВЕД 46.71) (а.с.21-25).

Згідно з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Публічне акціонерне товариство «УКРТАТНАФТА» зареєстроване 22.12.1995 року, дата запису: 24.12.2004 року № 0000574. Основним видом діяльності товариства є 19.20 виробництво продуктів нафтоперероблення, а також до видів економічної діяльності товариства відноситься оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (46.71) та роздрібна торгівля пальним (47.30) (а.с.14-20).

Суд встановив, що ПрАТ «Синтез Ойл» (покупець) уклало договір поставки нафтопродуктів №507/2/2118 від 30.06.2020 р. з ПАТ "Укртатнафта" (постачальник) на постачання нафтопродуктів: палива дизельного Energy-ДП-Л-Євро5-В0 ДСТУ 7688:2015 код УКТ ЗЕД у кількості 6940 тон. (а.с.26-28).

Відповідно до п. 2.1 Договору, базис поставки EXW (франко-резервуар ПАТ «Укртатнафта» м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3), згідно Інкотермс 2010. Правила ІСС з використанням термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі.

Передача товару здійснюється партіями на підставі актів приймання-передачі нафтопродуктів, підписаних сторонами (п.2.2 Договору).

Якщо, до закінчення дня, протягом якого Товар був переданий Постачальником Покупцеві згідно з актами приймання-передачі нафтопродуктів, покупець не відвантажить (не вибрав) такий товар, то товар вважається переданим покупцем постачальнику на зберігання в кількості, зазначеній в акті приймання-передачі нафтопродуктів. В такому випадку, оформлений сторонами, відповідно до п.п.2 договору, акт приймання-передачі нафтопродуктів буде документом, який одночасно підтверджує, як факт поставки постачальником покупцеві товару, так і факт передачі покупцем постачальнику такого товару на зберігання (а.с.2.4 Договору).

Так, суд встановив, що згідно з акту від 30.06.2020р. № 81732588 приймання-передачі нафтопродуктів Постачальник передав, а Покупець прийняв паливо дизельне Energy-ДП-Л-Євро5-В0 ДСТУ 7688:2015 код УКТ ЗЕД у кількості 6940 тн, на загальну суму 166393856,40 грн., у тому числі ПДВ 27732309,40 грн., на умовах EXW (франко-резервуар ПАТ "Укртатнафта" м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3).

На підставі цього акту від 30.06.2020р. № 81732588 приймання-передачі нафтопродуктів ПрАТ «СИНТЕЗ ОЙЛ» оприбутковано паливо дизельне Energy-ДП-Л-Євро5-В0 ДСТУ 7688:2015 код УКТ ЗЕД у кількості 6940 тн, на загальну суму 166393856,40 грн., у тому числі ПДВ 27732309,40 грн., на умовах EXW (франко-резервуар ПАТ "Укртатнафта" м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3).

Згідно з додаткової угоди №1 від 31.08.2020р. до договору поставки нафтопродуктів №507/2/2118 від 30.06.2020 р., у зв`язку з неможливістю здійснення покупцем оплати товару, сторони дійшли згоди, що покупець повертає товар в строк по 31.08.2020р. включно, поставленого постачальником згідно з договором поставки нафтопродуктів №507/2/2118 від 30.06.2020 р. на умовах поставки - EXW (франко-резервуар ПАТ "Укртатнафта" м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3) згідно «Інкотермс 2010» (а.с.30).

Товар повернуто відповідно до актів № 1 від 31.08.2020р. на 4717,196 тон та № 2 від 31.08.2020р. на 2222,804 тон (а.с.31-34).

Суд встановив, що Головним управлінням ДПС в Одеській області згідно з плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2021 рік, на підставі наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 01.09.2021 № 6390-п, в період з 22.09.2021 року по 24.11.2021 року) проведена планова виїзна документальна перевірка Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями СИНТЕЗ ОЙЛ з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2018 року по 30.06.2021 року, валютного - за період з 01.01.2018 року по 30.06.2021 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2018 року по 30.06.2021 року.

За результатами перевірки був складений акт про результати документальної планової виїзної перевірки від 01.12.2021 №26060/15-32-07-01-07/14343703.

Відповідно до змісту акту перевірки встановлено, що відповідно до даних системи СЕА РПСЕ (Система електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового) за період з 30.06.2020 - 31.08.2020 у ПАТ «Укртатнафта» ліміт дизельного пального (код УКТ ЗЕД ) складав 1 517 180.54 літрів приведених до температури 15 градусів Цельсія. З даними СЕА РПСЕ у ПАТ «Укртатнафта» - постачальника товару - дизельне пальне (код УКТ ЗЕД ) відсутні залишки такого пального у розмірі 6940 тон, які б знаходились на складі ПАТ «Укртатнафта» на дату складання акту від 30.06.2020р. № 81732588 приймання-передачі нафтопродуктів по договору поставки нафтопродуктів №507/2/2118 від 30.06.2020 р. Враховуючи зазначене, не можливо встановити реальність здійснення фінансово-господарської діяльності вказаних вище контрагентів та, відповідно, фінансово-господарські взаємовідносини між ПАТ «Укртатнафта» та ПрАТ "СИНТЕЗ ОЙЛ" мають ознаки, які свідчать про безтоварність проведених операцій. Фактично відбулося лише документальне оформлення операції з приймання-передачі нафтопродуктів та надання послуг зі зберігання нафтопродуктів на адресу ПрАТ "СИНТЕЗ ОЙЛ".

Судом досліджені витяги з Єдиного вікна податкової звітності щодо здійснених операцій в період з 01.01.2020 року по 31.08.2020 року, довідка про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витроміри та рівнеміри подані ПАТ «Укртатнафта» та подана ПАТ «УКРТАТНАФТА» довідка про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального за період з 01.07.2020 року 00 год. 00 хв по 01.07.2020 року 23 год. 59 хв. 59 сек.

Достовірність поданої звітності та довідок ПАТ «УКРТАТНАФТА» до контролюючого органу, підтверджено представником ПАТ «УКРТАТНАФТА».

Також суд встановив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 року по справі № 420/27557/21, задоволено позовні вимоги ПрАТ «Синтез Ойл» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.12.2021 року, винесених на підставі акту документальної планової виїзної перевірки ПрАТ «Синтез Ойл» від 01.12.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах передбачених законом. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч.1 ст.19 Конституції України).

Відповідно до пп. 20.1.30 п. 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюваних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов`язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами.

Виходячи з системного тлумачення наведених положень вбачається, що контролюючі органи законодавчо уповноважені звертатись до суду з позовами щодо визнання оспорюваних правочинів недійсними. Водночас, обов`язковою умовою визнання правочину недійним є встановлення обставин вчинення такого правочину.

Так, суд встановив та матеріалами справи підтверджено, що між ПрАТ «Синтез Ойл» (покупець) та ПАТ «Укртатнафта» (постачальник) укладено договір поставки нафтопродуктів № 507/2/2118 від 30.06.2020 року на постачання нафтопродуктів: палива дизельного Energy-ДП-Л-Эвро5-В0 ДСТУ 7688:2015, код , у кількості 6940 тон.

Відповідно до п. 2.1 Договору, базис поставки EXW (франко-резервуар ПАТ «Укртатнафта» м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3), згідно Інкотермс 2010. Правила ІСС з використанням термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі.

Передача товару здійснюється партіями на підставі актів приймання-передачі нафтопродуктів, підписаних сторонами (п.2.2 Договору).

Якщо, до закінчення дня, протягом якого Товар був переданий Постачальником Покупцеві згідно з актами приймання-передачі нафтопродуктів, покупець не відвантажить (не вибрав) такий товар, то товар вважається переданим покупцем постачальнику на зберігання в кількості, зазначеній в акті приймання-передачі нафтопродуктів. В такому випадку, оформлений сторонами, відповідно до п.п.2 договору, акт приймання-передачі нафтопродуктів буде документом, який одночасно підтверджує, як факт поставки постачальником покупцеві товару, так і факт передачі покупцем постачальнику такого товару на зберігання (а.с.2.4 Договору).

Згідно з актом від 30.06.2020 року № 81732588 приймання-передачі нафтопродуктів по договору, ПАТ «Укртатнафта» передало ПрАТ «Синтез Ойл» паливо в кількості 6940 тон, на загальну суму 166 393 856,4 грн. у тому числі ПДВ 27 732 309,4 грн., та відповідно до п. 2.4 Договору цей акт свідчить, що ПрАТ «Синтез Ойл» передало ПАТ «Укртатнафта» вказаний товар на зберігання.

На підставі цього акту від 30.06.2020р. № 81732588 приймання-передачі нафтопродуктів ПрАТ «СИНТЕЗ ОЙЛ» оприбутковано паливо дизельне Energy-ДП-Л-Євро5-В0 ДСТУ 7688:2015 код УКТ ЗЕД у кількості 6940 тн, на загальну суму 166393856,40 грн., у тому числі ПДВ 27732309,40 грн., на умовах EXW (франко-резервуар ПАТ "Укртатнафта" м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3).

На судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву представник ПрАТ «СИНТЕЗ ОЙЛ» пояснив, що договором поставки була передбачена можливість зберігання палива в резервуарах ПАТ "Укртатнафта" на час пошуку потенційного покупця. У звязку з тим, що пошук потенційного покупця був невдалим, між сторонами була укладена додаткова угода про повернення палива постачальнику.

Суд встановив, що відповідно до додаткової угоди № 1 від 31.08.2020 року до договору поставки нафтопродуктів, у зв`язку з неможливістю здійснення покупцем оплати за товар, сторони дійшли згоди, що покупець повертає товар в строк по 31.08.2020 року включно, а саме: паливо дизельне Energy-ДП-Л-Эвро5-В0 у кількості 6940 тон на загальну суму 166 393 856,4 грн., у тому числі ПДВ 27 732 309,4 грн.

Позивач просить визнати недійсним договір поставки з підстав того, що фактично відбулося лише документальне оформлення операції з приймання - передачі нафтопродуктів та надання послуг зі зберігання нафтопродуктів, а реальної господарської операції не відбулось, оскільки на дату підписання акту приймання -передачі від 30.06.2020р. № 81732588 у ПАТ «Укртатнафта» відсутнє залишки палива дизельне Energy-ДП-Л-Эвро5-В0 у кількості 6940 тон.

Правовою підставою для визнання договору поставки податковим органом вказано статті 215, 228 Цивільного кодексу України.

Відповідачі заперечували з підстав того, що сторони не приховують факт укладання договору поставки палива дизельне Energy-ДП-Л-Эвро5-В0 у кількості 6940 тон із залишенням його на зберіганні у ПАТ «Укртатнафта». А щодо залишків палива, то ПАТ «Укртатнафта» у судовому засіданні та відзиві на позовну заяву пояснило, що через те, що фактично це паливо не було реалізовано (відвантажено та залишалось у резервуарах товариства), то й у ПАТ «Укртатнафта» не виникло обов`язку щодо подачі звітності по цій операції та видання акцизної накладної, та ПАТ «Укртатнафта», як переробник нафти з повним технологічним циклом, не подає дані про залишки пального та надає дані лише про добовий фактичний обсяг реалізованого пального.

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін та доказам, якими сторони доводять свої доводи та заперечення, суд виходить із застосування таких норм права.

Так, статтею 203 Цивільного кодексу України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.ч. 1-6 ст. 23 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У цьому випадку позивач наполягає на тому, що правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, тобто не дотримано ч. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України, на підтвердження чого позивач посилається на дані з СЕА РПСЕ щодо ПАТ «Укртатнафта», відповідно до яких у ПАТ «Укртатнафта» (постачальника товару) відсутні залишки пального у розмірі 6940 тон, які б знаходились на складі ПАТ «Укртатнафта» на дату складання акту приймання-передачі нафтопродуктів від 30.06.2020 року № 81732588 по договору поставки нафтопродуктів від 30.06.2020 року.

Надаючи оцінку цим доводам позивача суд зазначає таке.

Суд встановив, що згідно з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності Публічне акціонерне товариство «УКРТАТНАФТА» є 19.20 виробництво продуктів нафтоперероблення.

Факт того, що Публічне акціонерне товариство «УКРТАТНАФТА» є переробником нафти з повним технологічним циклом, сторонами не заперечується й не оспорюється.

Суд встановив, що Публічне акціонерне товариство «УКРТАТНАФТА» не заперечує факту щодо відсутності у бази даних «Єдине вікно поданої електронної звітності» конкретної операції з відвантаження палива на користь ПрАТ «Синтез ОЙЛ», оскільки фактичне таке відвантаження не відбулось, а відповідно до вимог ПК України, СЕА РПСЕ забезпечує облік за кожним кодом УКТ ЗЕД обсягів залишків пального в розрізі акцизних складів, на які платники податку мають право зареєструвати акцизні накладні (це поняття не є тотожнім реальним залишкам пального в резервуарах). При недостатності обсягів залишків для реєстрації акцизної накладної платник має право подати заявку на поповнення обсягів залишку пального в кількості необхідній для реєстрації накладної.

Так, відповідно до п.п. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, акцизний склад - це а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів; б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального; в) приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання - платник єдиного податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам; г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої; ґ) приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару.

Пунктом 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України передбачено, що акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі. (пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України).

Розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С.

Розпорядники акцизних складів, на акцизних складах яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з очищення коксового газу, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне), зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно формувати дані лише про добовий фактичний обсяг реалізованого пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С. (пп. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України).

Таким чином, приписами Податкового кодексу України передбачено, що підприємства, які виконують повний технологічний цикл з переробки нафтопродуктів тощо в готову продукцію (пальне), яким є відповідач Публічне акціонерне товариство «УКРТАТНАФТА», зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно формувати дані лише про добовий фактичний обсяг реалізованого пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С. (пп. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України).

Таким чином, суд доходить висновку, що твердження позивача щодо наявності залишки пального у розмірі 6940 тон мали відображатись відповідачем у довідці від 01.07.2020 року є хибними, адже відображення вказаної інформації має бути здійснено саме в добу реалізації такого товару.

З урахуванням встановлених обставин та приведених норм Податкового кодексу України, суд доходить висновку, що факт відсутності у бази даних «Єдине вікно поданої електронної звітності» конкретної операції з відвантаження палива на користь ПрАТ «Синтез ОЙЛ», не доводить відсутність у Публічного акціонерного товариства «УКРТАТНАФТА» належної кількості палива на час укладання оспорюваного правочину.

Окрім того, суд зазначає, що листом від 24.11.2021 року за № 38/10-9518 ПАТ «УКРТАТНАФТА» підтвердило ПрАТ «Синтез ОЙЛ» наявність палива дизельного у кількості 6940 тон на дату складання акту передачі (30.06.2020 року) за договором поставки.

У свою чергу, позивачем не надано інших доказів на підтвердження того, що ПАТ «УКРТАТНАФТА» не мало належну кількість палива на час укладання оспорюваного правочину.

Окрім того, суд враховує, що умовами договору поставки було передбачено залишення Товару (палива) на зберігання у Постачальника та передбачено строки відвантаження (вибірки) Товару та умови його повернення у разі не вибірки (пункти 2.5, 2.6, 2.7 договору).

За таких обставин, суд доходить висновку, що зміст правочину є чітким та передбачуваним, умови правочину не суперечать чинному законодавству.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позивачем не доведено, що укладений договір був направлений не на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Другою правовою підставою визнання договору поставки недійсним позивачем зазначено стаття 228 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до чч. 1, 2 ст. 228 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Для визнання недійсним правочину, який суперечить інтересам держави та суспільства, є встановлення умислу в діях осіб, що уклали такий правочин. При цьому носіями протиправного умислу юридичних осіб-сторін такого правочину є посадові особи цих юридичних осіб.

Згідно з пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" (далі - Постанова Пленуму), перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 ЦК України: 1) правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина; 2) правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об`єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України (254к/96-ВР); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об`єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об`єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок. При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Суд зазначає, що договір поставки № 507/2/2118 від 30.06.2020 року до переліку зазначених вище правочинів, не відноситься.

Також суду не надано докази, що договір поставки № 507/2/2118 від 30.06.2020 року, укладений відповідачами з протиправним умислом та з настанням відповідних наслідків.

Наявність умислу у сторін (сторони) угоди означає, що вона (вони), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеної угоди і суперечність її мети інтересам держави та суспільства і прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків.

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" при кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін.

Встановлюючи правовий наслідок правочину, який вчинено без додержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, частина третя статті 208 Цивільного кодексу України, так само, як і інші правові норми, не визначають ознаки такого правочину. До кола таких правочинів належать, зокрема правочини, які вчинені з метою ухилення від оподаткування, отримання незаконної податкової вигоди.

В той же час, позивачем не надано докази, що оспорюваний договір поставки укладений з метою ухилення від сплати податків, або отримання незаконної податкової вигоди.

Також суд зазначає, що заявляючи позов про визнання недійсним договору, саме позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків.

Позивачем не доведено, до настання яких протиправних, негативних наслідків привело укладення договору поставки з відповідними умовами.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що позивачем як суб`єктом владних повноважень не доведено підстав визнання договору поставки недійсним, у свою чергу відповідачами доведено з посиланням на відповіді докази реальність правочину, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог та визнання договору поставки № 507/2/2118 від 30.06.2020 року недійсним.

З огляду на те, що відсутні докази понесення судових витрат відповідачами, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місце знаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) до Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «СИНТЕЗ ОЙЛ» (, місцезнаходження: 68000, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Північна, 2) та Публічного акціонерного товариства «УКРТАТНАФТА» (, місцезнаходження: 39609, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3) про визнання недійсним договору поставки № 507/2/2118 від 30.06.2020 року,- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано « 01» листопада 2022 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.