Справа № 686/9659/22
Суддя: Салоїд Н. М.
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/9659/22
Провадження № 2-а/686/199/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2022

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючої - судді Салоїд Н.М.,

при секретарі Лоб І.А.,

за участі позивача та його представника Кащенка В.В.

та представника відповідача Рищука П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Хмельницькій області про скасування постанови про адміністративне стягнення,-

встановив :

В травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до суду про скасування постанови в справі про адміністративне стягнення серії ЕАО № 5371104 від 04.05.2022 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі (далі оскаржувана постанова) за адміністративне правопорушеня, передбаченого частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в сумі 20 400 грн.

Прозивач вважає постанову неправомірною, розгляд адмінстративної справи незаконним, з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для вирішення справи, за відсутності вини особи, на яку накладено адміністративне стягнення, що призвело до порушення його права, за захистом яких він звертається до суду.

Притягнення його до адміністративної відповідальності за ознаками ч. 4 ст. 126 КУпАП, згідно якої на нього накладено стягнення у виді штрафу в сумі 20 400 грн. Постанова мотивована тим, що він 04 травня 2022 року о 13 годині 18 хвилин керував транспортним засобом марки «Renault Megane Sceniс» із державним номерним знаком НОМЕР_1 , при цьому був позбалений права керування транспортними засобами, чим порушив пункт 2.1 А ПДР України.

Проте, перебування за кермом власного автомобіля було вимушеним, позаяк весь час за кермом автомобіля був ОСОБА_2 , і лише через сповіщення його про загибель діда в м.Ізюм йому стало зле, що зумовило неможливість подальшого керування ним, а тому він був змушений сісти за кермо, знаючи, що він позбавлений прав керування. Просить скасувати винесену постанову, а провадження у справі закрити.

В судовому засіданні позивач та його представник просять позов задовольнити із викладених у заяві підстав. Суду пояснили, що при розгляді справи інспектор порушив порядок розгляду справи, не роз`яснив йому права передбачені ст. 268 КУПАП, зокрема право на захист ОСОБА_1 . Окрім того, керування транспортним засобом було вимушеним, позаяк ОСОБА_2 , котрий керував ним постійно отримав звістку про смерть діда в м.Ізюм, йому стало погано, і він змушений був продовжити керування означеним автомобілем, котрий йому належить.

Не заперечує, що він дійсно в означений день і час вказаний у оскаржуваній постанові від 04.05.2022 року керував транспортним засобом Renault Megane Scenic із державним номерним знаком НОМЕР_1 . Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2019 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ознаками частини 2 статті 130 КУПАП та позбавлений прав керування строком на три роки.

Представник відповідача в судовому засіданні заявленого позову не визнав, подав відзив на позов, яким просить відмовити в його задоволенні. Вважає, що вина порушника повністю доведена відеозаписом події.

Перевіривши доводи позивача та його представника, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи доказами, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно установлено, що постановою серії ЕАО № 5371104, складеної інспектором поліції лейтенантом Герасимчуком В.Р. 04 травня 2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками частини 4 статті 126 КУПАП.

Постанова мотивована тим, що він, 04 травня 2022 року о 13 годині 18 хвилин, керував транспортним засобом марки «Renault Megane Scenic» із державним номерним знаком НОМЕР_1 по вул. Бандери, 169 у м. Хмельницькому, будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком до 30.09.2022 року, чим порушив пункт 2.1 «а» Правил дорожнього руху.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2019 року у справі № 522/11567/19 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУПАП та застосовано стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн. з позбавленням керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 вказаних Правил закріплено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Обставин керування транспортним засобом в означений день і час вказаний у оскаржуваній постанові за відсутності такого права позивач та його представник не заперечують.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Інспектор поліції, вбачаючи у діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, притягнув його до адміністративної відповідальності, керуючись ст. 284, 283 КУпАП та застосував до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції цієї норми.

Відповідач в обгрунтування доведеності вини позивача у вчиненні правопорушення передбаченого частиною 4 статті 126 КУПАП у складеній ним постанові відповідно до ст. 251 КУПАП надав доказ фото фіксацію події, яка не заперечується самим порушником, що свідчить про порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Водночас, позивач та його представник посилаються на те, що ОСОБА_1 , здійснюючи керування транспортним засобом, діяв вимушено, у стані крайньої необхідності, позаяк свідок ОСОБА_2 , який керував вказаним транспортним засобом в дорозі отримав звістку про смерть діда у м. Ізюм, і в нього у зв`язку із цим погіршився стан здоров`я, і надалі керування транспортним засобом здійснював він.

Проте, такі доводи позивача та його представника оцінюються критично та судом до уваги не беруться, оскільки є голослівними та намаганням уникнути адміністративної відповідальності. Вони спростовуються матеріалами відеозапису події, з яких вбачається, що сам ОСОБА_2 стверджує, що попросив ОСОБА_1 поїхати в село до батьків, так як у них помер дід. Тому така звістка отримана раніше перед поїздкою, однак позивач погодився керувати транспортним засобом, будучи позбавленим права керування.

Що стосується посилання представника позивача на порушення інспектором процесуальних норм при розгляді адміністративної справи по суті, то суд при перегляді відеозапису події таких не встановив. Інспектором встановлено особу порушника, роз`яснено права відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУПАП, при цьому позивач будь-яких клопотань не заявляв, що підтверджується відеозаписом події.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. А саме, відповідно до ч.1 ст.23 ЗУ «Про національну поліцію» поліція вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях, а відповідно до п.8 ч.1 ст.23 ЗУ «Про національну поліцію» у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП вказано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, розглядаючи дану справу, інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та КУпАП.

Також посадовою особою відповідача, дотримано адміністративної процедури притягнення позивача до відповідальності.

Тому, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАО № 531104 від 04 травня 2022 року є правомірною, складена з дотриманням вимог ст. 280 КУпАП, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності і ін.

Проаналізувавши в сукупності здобуті по справі докази, суд приходить до висновку про доведеність органом владних повноважень вини ОСОБА_1 про вчинення ним адмінправопорушення, тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 126 ч.4, 284 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2 -14, 72-77, 122, 241-255, 286 295 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про скасування постанови в справі про адміністративне стягнення серії ЕАО № 5371104 від 04.05.2022 року

Рішення може бути оскаржене протягом 10 діб з часу його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд, який ухвалив судове рішення.

Повний текст рішення складено 27.10.2022 року.

Суддя: