Справа № 160/9390/22
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

01 листопада 2022 року Справа 160/9390/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., перевіривши у м. Дніпрі заяву представника відповідача про розстрочення виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2022 року по справі № 160/9390/22 ,-

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява представника відповідача про розстрочення виконання рішення від 08 вересня 2022 року по справі №160/9390/22 за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, б. 52, ) до Комунального підприємства «Управління ринками» Павлоградської міської ради (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 70, ) про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Суд ознайомившись з поданою заявою та доданими до неї матеріалами, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з ч. 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Приписами ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Як визначено п.п. 6 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення сплачується судовий збір у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року - 2481 гривня.

З огляду на вище викладене, за подання заяви про розстрочення виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2022 року по справі № 160/9390/22 заявнику належить сплатити судовий збір у розмірі 744, 30 грн. (2481,00 грн. х 0,3).

Проте, до заяви про розстрочення виконання рішення суду заявником не додано документа про сплату судового збору.

Водночас підстави для звільнення від сплати судового збору відсутні.

Крім того, заявника не віднесено до переліку тих осіб, які наділені пільгами зі сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Положення пункту 3 частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір" у даному випадку застосуванню не підлягають, оскільки норми частини другої статті 4 вказаного Закону в редакції Закону України № 484-VІІІ від 22.05.2015 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" прийняті пізніше, а за загальними правилами вирішення колізії норм права у разі неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності. Як роз`яснило Міністерство юстиції України у своєму листі від 26.12.2008 року № 758-0-2-08-19 "Щодо практики застосування норм права у випадку колізії", така неузгодженість може виникнути внаслідок того, що прийняття нової норми не завжди супроводжується скасуванням "застарілих" норм з одного й того ж питання, а тому повинна вирішуватись саме у вищезазначений спосіб.

Суд зауважує, що за своєю суттю розстрочення виконання рішення суду це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання розстрочки судом полягає у визначенні нових конкретних, більш пізніших ніж первинна, дат, з настанням яких рішення має бути виконано повністю.

Законодавець не визначив понять "відстрочення" та "розстрочення" а ні в Кодексі адміністративного судочинства України, а ні в Законі України "Про виконавче провадження".

При цьому, науково-практичний коментар Кодексу адміністративного судочинства України надає наступне визначення таким поняттям.

Так від відсточенням розуміється перерва у вчиненні виконавчих дій на певний, точно визначений строк. Протягом цього часу виконавчі дії не проводяться.

В свою чергу розстрочення передбачає виконання судового рішення протягом певних визначених проміжків часу у відповідних частинах.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що розстрочення виконання рішення суду є за своєю суттю зміною строку його виконання.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач має обов`язок сплатити судовий збір у зв`язку із поданням заяви про розстрочення виконання судового рішення.

В даному випадку, Законом України "Про судовий збір" встановлено ставки судового збору за подання заяв про зміну строку виконання рішення суду до яких відносяться, зокрема, і заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Разом із тим, Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено залишення без руху заяви про розстрочення виконання судового рішення, а тому застосуванню підлягає частина 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Відтак, слід застосувати аналогію процесуального закону, зокрема, приписи статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачені випадки залишення позовної заяви без руху.

Так, однією із підстав для залишення позовної заяви без руху є невідповідність її положенням статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною 3 якої визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, враховуючи невідповідність поданої представником відповідача заяви про розстрочення виконання судового рішення наведеним вище вимогам, таку заяву належить залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків, шляхом надання документу про сплату судового збору в розмірі 744,30 гривень.

Керуючись статтями 161, 169, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача про розстрочення виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2022 року по справі № 160/9390/22 - залишити без руху.

Встановити відповідачу строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків заяви, а саме: надати докази сплати судового збору у розмірі 744, 30 грн., за наступними реквізитами: отримувач коштів: УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA4004632; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: *;101; РНОКПП; Судовий збір, за позовом (ПІБ), Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Боженко