Справа № 520/4749/22
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

31 жовтня 2022 р. № 520/4749/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (, вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області" № 284 від 26.05.2022 року, про застосування до інспектора сектора реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції;

- поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектора реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області з 27.05.2022 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 , середній заробіток з урахуванням всіх видів грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 27.05.2022 року по день поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора сектора реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань, судові витрати по справі;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора сектора реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми за один місяць.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до змісту висновку службового розслідування проведеного на підставі наказу ГУНП в Харківській області №620 від 13.05.2022 року ОСОБА_1 не виконав усний наказ про необхідність евакуації до місця дислокації особового складу: у смт. Донець Ізюмськовго району Харківської області та з 03.03.2022 року по 18.04.2022 рік був відсутній на службі без поважних причин. Зазначив, що поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу. Зауважив, що від керівництва до відома позивача в період часу з 03.03.2022 року по 18.04.2022 року не надходило жодних письмових чи усних наказів, інструкцій, організаційно-розпорядчих документів, телефонограм чи повідомлень будь-якими каналами зв`язку, які б визначали конкретну адресу робочого місця позивача та обов`язок працювати і знаходитися тільки за цією адресою, або встановлювали необхідність вчинення конкретних дій, явки чи перебування у конкретному місці, у тому числі щодо необхідності його евакуації до місця дислокації особового складу в смт. Донець Ізюмського району Харківської області або виконання завдань територіальної оборони. Більше того, висновки службового розслідування не узгоджуються з наявними в його матеріалах поясненнями інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Ізюмського РУП Головного управління Національної поліції Харківської області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , та заступника начальника відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_3 . Залучення поліцейських до виконання завдань правового режиму воєнного стану, участі у забезпечення національної безпеки СРПП ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області здійснювалось на підставі складених графіків чергування, зокрема на підставі графіку за період з 25.03.2022 року по 24.04.2022 року, затвердженого начальником ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області Гут С., з якого вбачається, що позивача було допущено до виконання своїх функціональних обов`язків лише 19.04.2022 року. Позивач за не залежних від його волі обставин, фактично був позбавлений можливості нести службу на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, що свідчить про відсутність його вини та виключає відповідальність. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження у справі.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача наголосив на тому, що ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 спізнився на дві години, у зв`язку із цим табельну вогнепальну зброю останній не отримував. В подальшому з тимчасово окупованого військами РФ м. Балаклія Харківської області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 переїхав спочатку до с. Шевелівка, а потім до с. Лозовенька Ізюмського району Харківської області. Старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 неодноразово було надано усний наказ щодо прибуття до смт. Донець для подальшого проходження служби, але останній з с. Лозовенька переїхав до м. Первомайський Харківської області. Лише 19.04.2022 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 прибув до місця дислокації особового складу відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, однак будь-яких підтверджуючих документів щодо підстав його відсутності на службі з 03.03.2022 по 18.04.2022, не надав. Опитана інспектор з ювенальної превенції сектору превенції Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 повідомила, що із початком збройної агресії РФ, а саме із 24.04.2022 місцем тимчасової дислокації особового складу Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області є смт. Донець Ізюмського району Харківської області. У період часу з 03.03.2022 по 18.04.2022 інспектор СРПП ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 періодично виходив на зв`язок, але до тимчасового місця дислокації ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області не прибував. 18.04.2022 за наказом керівника було зателефоновано старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 та повідомлено про те, що 19.04.2022 йому потрібно з`явитися до тимчасового місця дислокації відділу поліції № 1 для подальшого несення служби. Лише 19.04.2022 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 прибув до місця дислокації особового складу. Відповідно до вимог наказу Національної поліції України від 08.04.2022 №242 "Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану", усім працівникам підрозділів Національної поліції України установлено шестиденний робочий тиждень та відмінено вихідний день суботу і святкові дні. Вказані вимоги старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 проігноровані та не виконані. У робочі дні, а саме з 03.03.2022 по 18.04.2022 був відсутній на службі без поважних причин. Також, останній порушив внутрішній розпорядок дня поліцейських, державних службовців та працівників підрозділів ГУНП в Харківській області, затверджений наказом ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 № 818. Таким чином, у ході проведення службового розслідування встановлено, що з 03.03.2022 по 18.04.2022 інспектор СРПП ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 безпідставно був відсутній на службі без поважних причин, тим самим скоївши прогул, не виконав усний наказ керівників щодо необхідності евакуюватись та вийти з окупованих територій та прибути до смт. Донець Ізюмського району Харківської області для подальшого проходження служби, виконання своїх функціональних обов`язків, а також не взяв участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час його оголошення на всій території України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також вчинив інші дисциплінарні проступки, що виразився у порушені: п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині неутримання від протиправних дій, які підірвали авторитет Національної поліції України, невиконання зобов`язання бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, ознайомившись і знаючи закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки їх не виконав, не дотримався правил внутрішнього розпорядку; не виконав накази керівника, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, не сприяв керівникові в організації дотримання службової дисципліни; п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", у частині недотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, не професійного виконання своїх службових обов`язків; вимог ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію", діяв не у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тим самим, вчинив дисциплінарний проступок, який є несумісним з подальшим проходженням служби в Національній поліції України. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

У відповіді на відзив представник позивача наголосив на тому, що від керівництва до відома позивача в період часу з 03.03.2022 року по 18.04.2022 року, не надходило жодних письмових чи усних наказів, інструкцій, організаційно-розпорядчих документів, телефонограм чи повідомлень будь-якими каналами зв`язку, які б визначали конкретну адресу робочого місця позивача та обов`язок працювати і знаходитися тільки за цією адресою, або встановлювали необхідність вчинення конкретних дій, явки чи перебування у конкретному місці, у тому числі щодо необхідності його евакуації до місця дислокації особового складу в смт. Донець Ізюмського району Харківської області або виконання завдань територіальної оборони. Матеріали справи не містять жодних відомостей щодо усного наказу, який начебто не виконав позивач, зокрема ким було віддано такий наказ, в який час і якого числа, своє місцезнаходження, запитував, чи не внесли його до графіків чергувань, повідомляв начальника СРПП ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , про готовність нести службу, неодноразово звертався до заступника начальника відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_3 , з приводу того, що з невідомих причин його не ставили у графік чергувань, тим самим не допускали до несення служби, однак його звернення та прохання були проігноровані, більше того ОСОБА_3 , відмовляв позивачу у внесенні його до графіка чергувань, мотивуючи таку відмову тим, що позивачу не була видана зброя та що він буде внесений до графіка пізніше. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 258 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 262 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що в період з 06.08.2012 року по 06.11.2015 року ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України.

В період з 07.11.2015 року позивач продовжив службу в Національній поліції України, а з 05.02.2021 року проходив службу на посаді інспектора сектора реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області.

Наказом №620 від 13.05.2022 року посадовими особами Головного управління Національної поліції в Харківській області було призначено проведення службового розслідування.

Підставою для проведення службового розслідування було те, що з 03.03.2022 року інспектор сектора реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант ОСОБА_1 не виконував усний наказ про необхідність евакуюватися до місця дислокації особового складу підрозділу, а саме: у смт. Донець Ізюмського району Харківської області. ОСОБА_1 до виконання посадових (функціональних) обов`язків не приступив, на зв`язок з керівництвом не виходив та з 03.03.2022 року по 18.04.2022 року був відсутній на службі без поважних причин.

В матеріалах справи є рапорт від начальника Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області полковника поліції О. Ткаченка, із змісту якого вбачається, що позивач з 03.03.2022 року по 18.04.2022 року під час окупації військами РФ території Балаклійської ОТГ, з особовим складом відділу поліції №1 Ізюмського РУП не евакуювався, службові обов`язки не виконував та на зв`язок з керівництвом ВП №1 не виходив. Старший лейтенант поліції ОСОБА_1 вийшов на зв`язок, прибув до місця дислокації особового складу відділу поліції № 1 Ізюмського РУП лише 19.04.2022 року. На підставі викладеного начальник Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області полковник поліції О. Ткаченко просив начальника ГУНП в Харківській області полковника поліції В. Тимошка ініціювати службове розслідування за фактом відсутності ОСОБА_1 з 03.03.2022 року по 18.04.2022 року на службі та одночасно припинити останньому виплату грошового забезпечення.

Згідно із висновком від 26.05.2022 року службового розслідування відносно інспектора сектора реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта ОСОБА_1 , відомості щодо порушення службової дисципліни позивачем знайшли своє підтвердження.

Наказом №284 від 26.05.2022 року посадовими особами Головного управління Національної поліції в Харківській області до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у відсутності на службі без поважних причин з 03.03.2022 року по 18.04.2022 року, тим самим скоївши прогули, в порушенні вимог ч. 1 ст. 8, п. 1,2 ч. 1 ст. 18, п. 24 ч. 1 ст.23, ч. 2 ст. 24 Закону України "Про Національну поліцію", п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 абзацу 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 року №242, п. 1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 року №818.

Наказом №264 о/с від 27.05.2022 року Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено з посади інспектора сектора реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області.

Листом від 27.05.2022 року Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області "Про інформування щодо звільнення" вих. № 134вс/119-12/01-2022, до якого було додано витяг із наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області № 264 о/с від 27.05.2022 року, які надійшли засобами електронної комунікації, позивача було повідомлено про те, що на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області № 284 від 26.05.2022 року, його було звільнено зі служби в поліції.

Представник позивача 30.05.2022 року звернувся до Головного управління Національної поліції в Харківській області з адвокатським запитом вих. № 01-30/05-2022.

За результатами розгляду адвокатського запиту було отримано лист Головного управління Національної поліції в Харківській області вих. № 463/119-15/01-2022 від 03.06.2022 року, з доданими до нього копіями запитуваних документів.

Не погоджуючись із наказом №264 о/с від 27.05.2022 року Головного управління Національної поліції в Харківській області про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з посади інспектора сектора реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області та вважаючи свої права порушеними, позивач разом із своїм представником звернувся із зазначеним позовом до Харківського окружного адміністративного суду.

Суд з приводу спірних відносин зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), Порядком проведення службового розслідування у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі Порядок №893).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення (пункт 2); вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення (пункт 3); у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання (пункт 8).

Виконання інших (додаткових) повноважень може бути покладене на поліцію виключно законом (частина 1 статті 24 Закон № 580-VIII).

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 580-VIII у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Відповідно до абз. 2 ст. 17 Конституції України визначає, що забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону № 580-VIII. Особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Згідно з частинами 1 та 2 статті 19 Закону №580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно вимог п. 1, 2, 4, 8, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, поліцейський зобов`язаний: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Відповідно до вимог абзаців другого та третього пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 (далі - Правил етичної поведінки) під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Згідно з ч.10 ст. 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок проведення службових розслідувань в органах поліції, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення станом на час виникнення спірних правовідносин визначався Порядком проведення службового розслідування у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі Порядок №893).

Пунктом 2 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до п. 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з п. 7 розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Отже, підставою для застосування дисциплінарного стягнення є вчинення дисциплінарних проступків, зокрема, невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

Судом встановлено, що 12.05.2022 до ГУНП в Харківській області надійшов рапорт начальника Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області полковника поліції Ткаченка О.А. від 12.05.2022 про те, що інспектор сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , не виконав усний наказ про необхідність евакуації до місця дислокації особового складу, а саме: у смт. Донець Ізюмського району Харківської області та з 03.03.2022 по 18.04.2022 був відсутній на службі без поважних причин.

Опитаний заступник начальника відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_3 пояснив, що 24.04.2022 при зборі особового складу за сигналом тривога інспектор СРПП ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 спізнився на дві години, у зв`язку із цим табельну вогнепальну зброю останній не отримував. В подальшому з тимчасово окупованого військами РФ м. Балаклія Харківської області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 переїхав спочатку до с. Шевелівка, а потім до с. Лозовенька Ізюмського району Харківської області.

Старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 неодноразово було надано усний наказ щодо прибуття до смт. Донець для подальшого проходження служби, але останній з с. Лозовенька переїхав до м. Первомайський Харківської області.

Лише 19.04.2022 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 прибув до місця дислокації особового складу відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, однак будь-яких підтверджуючих документів щодо підстав його відсутності на службі з 03.03.2022 по 18.04.2022, не надав.

Опитана інспектор з ювенальної превенції сектору превенції Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 повідомила, що із початком збройної агресії РФ, а саме із 24.04.2022 місцем тимчасової дислокації особового складу Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області є смт. Донець Ізюмського району Харківської області. У період часу з 03.03.2022 по 18.04.2022 інспектор СРПП ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 періодично виходив на зв`язок, але до тимчасового місця дислокації ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області не прибував.

За наказом керівника 18.04.2022 було зателефоновано старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 та повідомлено про те, що 19.04.2022 йому потрібно з`явитися до тимчасового місця дислокації відділу поліції № 1 для подальшого несення служби.

Лише 19.04.2022 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 прибув до місця дислокації особового складу. Опитаний інспектор сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 повідомив, що з 01.03.2022 по 02.03.2022 перебував на добовому чергуванні у складі групи СРПП разом із капралом поліції ОСОБА_5 .

Близько 07.00 в телефонній бесіді їм повідомили, що до м. Балаклія Харківської області почали заходити війська РФ та вони повинні виїхати з м. Балаклія до с. Гусарівка, після чого вони виїхали туди. Цього ж дня близько 12.00 02.03.2022 він виїхав до с. Шевелівка де і перебував до 11.03.2022. Потім він виїхав до с. Лозовенька де перебував до 18.04.2022. Про місце свого знаходження повідомляв керівництво ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області. Зазначив, що 18.04.2022 йому зателефонувала старший лейтенант поліції ОСОБА_2 та повідомила, що 19.04.2022 він заступає на чергування до смт. Донець Ізюмського району Харківської області.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX.

Відповідно до Указу Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні було продовжено із 05.30 26.03.2022 строком на 30 діб. Затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 15.03.2022 № 2119-IX.

Згідно до Указу Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні було продовжено із 05.30 25.04.2022 строком на 30 діб. Затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 21.04.2022 № 2212-IX. Відповідно до якого Міністерство внутрішніх справ України зокрема в особі Національної поліції України, яка є структурним підрозділом зобов`язано запровадити та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Згідно з вимогами ст. 17 Закон України "Про правовий режим воєнного стану", органи державної влади України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, громадські об`єднання, а також громадяни зобов`язані сприяти діяльності військового командування та військових адміністрацій у запровадженні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану на відповідній території.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 склав Присягу на вірність Українському народові, згідно з якої присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань: бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України "Про Національну поліцію", у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Старший лейтенант поліції ОСОБА_1 також був ознайомлений з вимогами наказу начальника ГУНП в Харківській області від 19.10.2021 № 2062 що, у разі вчинення ним протиправних дій, які підривають авторитет Національної поліції України в очах населення, керівництвом ГУНП в Харківській області до працівників буде прийматися безальтернативне рішення звільнення з Національної поліції України.

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ (далі Дисциплінарний статут Національної поліції України), службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно пунктів 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України поліцейський зобов`язаний: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику

розгляду судами трудових спорів" № 9 від 06.11.1992, прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого часу, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Відповідно до вимог наказу Національної поліції України від 08.04.2022 №242 "Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану", усім працівникам підрозділів Національної поліції України установлено шестиденний робочий тиждень та відмінено вихідний день суботу і святкові дні.

Вказані вимоги старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 проігноровані та не виконані. У робочі дні, а саме з 03.03.2022 по 18.04.2022 був відсутній на службі без поважних причин.

Також, позивач порушив внутрішній розпорядок дня поліцейських, державних службовців та працівників підрозділів ГУНП в Харківській області, затверджений наказом ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 № 818.

Пунктом 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, визначено, що поліцейський зобов`язаний професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва. Відповідно до вимог статті 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

У ході проведення службового розслідування обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 відповідно до частин 4, 6 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, не встановлені.

Таким чином, у ході проведення службового розслідування встановлено, що з 03.03.2022 по 18.04.2022 інспектор СРПП ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 безпідставно був відсутній на службі без поважних причин, тим самим скоївши прогул, не виконав усний наказ керівників щодо необхідності евакуюватись та вийти з окупованих територій та прибути до смт. Донець Ізюмського району Харківської області для подальшого проходження служби, виконання свої функціональні обов`язки, а також не взяв участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час його оголошення на всій території України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також вчинив інші дисциплінарні проступки, що виразився у порушені: п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині неутримання від протиправних дій, які підірвали авторитет Національної поліції України, невиконання зобов`язання бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, ознайомившись і знаючи закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки їх не виконав, не дотримався правил внутрішнього розпорядку; не виконав накази керівника, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, не сприяв керівникові в організації

дотримання службової дисципліни; п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", у частині недотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, не професійного виконання своїх службових обов`язків; вимог ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію", діяв не у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тим самим, вчинив дисциплінарний проступок, який є несумісним з подальшим проходженням служби в Національній поліції України.

За проведеним службовим розслідуванням 26.05.2022 начальником ГУНП в Харківській області затверджений висновок, відповідно до якого за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у відсутності на службі без поважних причин з 03.03.2022 по 18.04.2022, тим самим скоївши прогули, в порушенні вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 24 ч. 1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України "Про Національну поліцію", п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 абзацу 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 № 242, п. 1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 №818, необхідно застосувати до інспектора СРПП ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом ГУНП в Харківській області від 26.05.2022 №284 до інспектора СРПП ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом ГУНП в Харківській області від 27.05.2022 №264 о/с інспектора СРПП ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону України "Про Національну поліцію".

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово- дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги.

Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. При визначенні позивачу виду дисциплінарного стягнення відповідачем враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно позивачем, попередня поведінка позивача, його характеристика, а також шкоду, завдану авторитету органів поліції.

Крім того, обрання того чи іншого виду дисциплінарного стягнення є правом роботодавця в залежності від його оцінки та кваліфікації дій особи, відносно якої має бути застосовано таке стягнення, тобто належить до дискреційних повноважень відповідача, який за умови встановлення факту порушення службової дисципліни має право з урахуванням всіх обставин справи та особи порушника обрати один з визначених законом видів покарання.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що притягнення позивача до відповідальності у вигляді звільнення зі служби саме на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" є правомірним.

Частиною 1 ст.2 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Як указано у ст. 6 названого закону поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського

суду з прав людини.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про Національну поліцію" поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Згідно з ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського (п.1 ч.1 ст.18); професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва (п.2 ч.1 ст.18); поважати і не порушувати прав і свобод людини (п.3 ч.1 ст.18).

Як передбачено ч.1 ст.64 Закону України "Про Національну поліцію", особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки .

Таким чином, інститут Присяги поліцейського вже сам по собі забезпечує дотримання публічним службовцем закону як у повсякденній службовій, так і позаслужбовій діяльності.

При цьому, у кореспонденції з ч.2 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" інститут присяги поліцейського забезпечує необхідність виконання завдань поліції незалежно від дії будь-яких факторів, адже жодних виключень із загального правила законом не передбачено.

За визначенням ч. 1 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (далі Статут) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

У силу ч. 3 ст.1 Статуту до змісту службової дисципліни також віднесено такі обов`язки поліцейського як: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним

службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, у розумінні ч.1 ст.12 Статуту визнається дисциплінарним проступком.

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків ч. 2 ст.14 Статуту передбачено проведення службового розслідування, під яким відповідно до ч.1 ст.14 цього ж статуту розуміється діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. У спірних правовідносинах службове розслідування було призначено та проведено.

Недоліки в організації службового розслідування, а також нездоланні та непереборні

дефекти у результатах службового розслідування відсутні.

Ознак порушення прав та інтересів заявника у ході службового розслідування матеріали справи не містять.

Викладене у Висновку судження Дисциплінарної комісії про вчинення заявником порушення вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 24 ч. 1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України "Про Національну поліцію", п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 абзацу 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 № 242, п. 1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 №818 є юридично правильним та фактично підтвердженим.

За правилами ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

У силу ч. 3 ст.19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Окрім того, відповідно до ч.8 ст.19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Звідси слідує, що у процедурі дисциплінарного провадження відносно поліцейських законодавець наділив свободою адміністративного розсуду одразу двох учасників, а саме: дисциплінарну комісію та керівника, дискреція кожного з яких є вільною, самостійною і незалежною один від одного (тобто межі дискреції цих суб`єктів дисциплінарного провадження не перетинаються, а вчинені адміністративні волевиявлення не мають безумовно імперативного характеру).

Повноваження керівників поліції з приводу накладення дисциплінарних покарань розмежовані приписами ст.20 Дисциплінарного статуту, згідно з якою керівник Національної поліції України уповноважений застосовувати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, до всіх поліцейських (ч.3 ст.20); інші керівники застосовують дисциплінарні стягнення в межах повноважень, визначених керівником Національної поліції України (ч.4 ст.20).

Дисциплінарна комісія у даному конкретному випадку обставини діяння поліцейського з`ясувала повно, оцінила вірно, вчинене поліцейським діяння кваліфікувала правильно, норму закону визначила належну, зміст норми права витлумачила відповідно до її дійсної суті, а, відтак, забезпечила дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (засадничих гарантій притягнення особи до відповідальності не порушила).

Так, Дисциплінарною комісією були взяті до уваги усі суттєві поза розумним сумнівом аспекти, котрі здатні вплинути на міру відповідальності поліцейського.

Суд зазначає, що дійсно запровадження воєнного стану, наявність бойових дій на території України, дійсно створює загрозу для життя та здоров`я людей, які перебувають на території України.

Разом з тим, позивач погодившись проходити службу в поліції добровільно погодився на усі ризики пов`язані з проходженням такої служби, взяв на себе зобов`язання мужньо і вправно служити народу України, але фактично на даний час взяті на себе обов`язки не виконує.

Також, суд зазначає, що вчинений дисциплінарний проступок є суттєвим, оскільки він полягає не лише у не виконанні, а і у самоусуненні від виконання службових обов`язків, невиході на службу, неможливості використання позивача на службі в умовах воєнного стану, коли існує велика потреба у правоохоронних органах.

Зазначене безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів національної поліції з боку суспільства.

Верховний Суд в постанові від 02.10.2018 у справі № 815/4463/17 зазначив, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідач діяв у спосіб та у межах своїх повноважень, а спірний наказ № 284 від 26.05.2022 року є правомірним та не підлягає скасуванню.

Суд наголошує, що позовні вимоги поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектора реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області з 27.05.2022 року; стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 , середній заробіток з урахуванням всіх видів грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 27.05.2022 року по день поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора сектора реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області; допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора сектора реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми за один місяць є похідними.

Приписами пункту 23 частини 1 статті 4 КАС України встановлено, що похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Отже, задоволення позову залежить від скасування наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області" № 284 від 26.05.2022 року, про застосування до інспектора сектора реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Оскільки правомірність похідного залежить від правомірності основного, а похідне не породжує прав і обов`язків без основного, суд зробив висновок про правомірність основної вимоги (правомірність наказу № 284 від 26.05.2022 року).

Отже, оскільки основна вимога не підлягає задоволенню, то й похідні вимоги також не підлягають задоволенню.

Зазначений висновок суду узгоджується із правовою позицією КАС у складі Верховного Суду (постанова від 05 травня 2021 року у справі №160/1505/20).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (, вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 31 жовтня 2022 року.

Суддя Н.А. Полях