Справа № 420/11385/22
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії щодо відмови у призначенні та виплати додаткової пенсії та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 16 серпня 2022 надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю згідно ст.ст. 49, 50, 53 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - з 01 березня 2022 року;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті державної (основної) пенсії згідно ч.1 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно довідки від 29.10.2003 року №236 виданої ВАТ «Укренергозахист» з індексацією пенсії згідно постанов Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124, від 01 квітня 2020 року №251, від 22 лютого 2021 року №127, від 16 лютого 2022 року №118 - з 01 липня 2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю згідно ст. ст. 49, 50, 53 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - з 01 березня 2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної (основної) пенсії згідно ч.1 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно довідки від 29.10.2003 року №236 виданої ВАТ «Укренергозахист» з індексацією пенсії згідно постанов Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124, від 01 квітня 2020 року №251, від 22 лютого 2021 року №127, від 16 лютого 2022 року №118 - з 01 липня 2022 року, з урахуванням виплаченої державної (основної) пенсії згідно постанови КМУ від 09.12.2021 року №1307;

- допустити негайне виконання постанови суду про присудження державної (основної) пенсії згідно ч.1 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно довідки від 29.10. 2003 року №236 виданої ВАТ «Укренергозахист» з індексацією пенсії згідно постанов Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124, від 01 квітня 2020 року №251, від 22 лютого 2021 року №127, від 16 лютого 2022 року №118 та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю згідно ст.ст. 49, 50, 53 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;

- судові витрати, пов`язані з розглядом справи покласти на відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Позиція позивача обґрунтовується наступним

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що відповідач всупереч чинному законодавству, своїми протиправними діями припиняє виплату додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю, протиправно не призначає пенсію, яка виплачується повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що у зв`язку з встановленням позивачу з 04.07.2017 статусу інваліда війни ІІ групи, позивачу виплачується підвищення до пенсії за статус інваліда війни (з 01.03.2022 року 773,60 грн).

Як вказує відповідач, враховуючи те, що підвищення до пенсії як інваліду війни вище ніж додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, а також враховуючи те, що чинним законодавством передбачено, що отримання надбавки, додаткової пенсії або підвищення до пенсії на одній з підстав виключає право на отримання надбавки, додаткової пенсії або підвищення до пенсії з інших підстав, Головне управління правомірно виплачує позивачу саме підвищення до пенсії як інваліду війни, оскільки така доплата є найвищою серед інших, на які має право позивач.

Отже, на переконання відповідача, в діях Головного управління відсутні ознаки протиправної поведінки, оскільки такі дії вчинені відповідно до положень чинного законодавства.

Також, відповідач зазначає, що листом №0470-8525/Л-02/8-1500/22 від 04.07.2022 позивачу були надані роз`яснення, відповідно до яких розмір пенсії було зменшено з 01.07.2022 року, оскільки під час перевірки пенсійної справи позивача було виявлено факт неправильного обчислення пенсії, а саме пенсія позивача одночасно обчислювалась як з 5-кратного мінімальної заробітної плати так і з середньомісячної заробітної плати, що суперечить чинному законодавству.

У зв`язку з цим, як вказує відповідач, з 01.07.2022 року пенсію позивачу було обчислено з застосуванням 5-кратного розміру мінімальної заробітної плати та загальний розмір пенсії склав 13387,30 грн., з яких 12563,70 грн. основний розмір пенсії, підвищення особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи 773,60 грн., цільова грошова допомога на прожиття особам з інвалідністю 50,00 грн.

Відтак, на переконання відповідача, розмір пенсії позивача, визначений Головним управлінням з 01.07.2022 року, повністю відповідає чинному порядку розрахунку розміру пенсії по інвалідності, що настали внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону №796, а отже відсутні підстави для визнання дій Головного управління протиправними та зобов`язання Головного управління розраховувати пенсію позивача у будь-якому іншому розмірі.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст.262 КАС України.

07 вересня 2022 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №ЕП/3630/22), який було направлено позивачу в порядку передбаченому ч.3 ст162 КАС України.

12 вересня 2022 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №28714/22), який було направлено позивачу в порядку передбаченому ч.3 ст162 КАС України.

Станом на 31 жовтня 2022 року, будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиції позивача та відповідача, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

ОСОБА_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, належить до першої категорії, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

28 січня 2004 року позивач визнаний інвалідом II групи, захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, безстроково. Ступінь втрати професійної працездатності складає 70 відсотків безстроково.

ОСОБА_1 перебуває на обліку, як пенсіонер, інвалід II групи, захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в Малиновському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Одесі.

Пенсія призначена та виплачується по інвалідності II групи, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи згідно ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 (зі змінами внесеними згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 року № 112).

Позивачу була призначена додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю по інвалідності II групи, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно ст.ст. 49, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 (зі змінами внесеними згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 року №112).

Пенсія була призначена і складалася з двох складових: державна (основна) пенсія по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі відшкодування фактичних збитків та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю.

04 липня 2017 року позивачу встановлено статус інваліда війни 2 групи, видано відповідне посвідчення.

Судом встановлено та не заперечується Відповідачем, що 03 серпня 2017 року Відповідачу подана заява, зареєстрована за № 2670, про встановлення надбавки (підвищення до пенсії), як інваліду війни 2 групи згідно ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до пенсії по інвалідності, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС .

Надбавка (підвищення до пенсії), як інваліду війни 2 групи, до пенсії по інвалідності, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС призначена та виплачується.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року по справі №815/2594/18, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року, в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправними дій щодо відмови у відновленні призначення та виплати довічно раніше призначеної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю згідно ст.ст. 49, 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2018 року; зобов`язання відновити призначення та виплату довічно раніше призначеної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю згідно ст.ст.49, 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2018 року відмовлено.

При перерахунку пенсії з 01 березня 2022 року позивачу припинили виплату додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю згідно Закону України №796.

11 квітня 2022 року, 19 травня 2022 року позивач звертався до відповідача з заявами щодо призначення, нарахування та виплати додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю з 01.03.2022 року згідно чинного законодавства України.

Листами від 29.04.2022 року за №7631-5433/Л-02/08-1500/22 та від 16.06.2022 року за №13294-13800/Л-03/08-2800/22 відповідач відмовив позивачу у призначенні та виплати додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю з 01.03.2022 року згідно чинного законодавства України, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 року №112.

16 червня 2022 року позивач звернувся до відповідача з заявою в якій просив надати обґрунтовану відповідь з яких причин та на якій підставі був проведений перерахунок основного розміру пенсії, якщо до пенсійної справи довідки про заробітну плату за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не надавались, крім довідки про заробітну плату від 29 жовтня 2003 року №236 виданої ВАТ «Укренергозахист» про службове відрядження.

Листом від 04.07.2022 року №10470-8525/Л-02/08-1500/22 відповідач повідомив позивача, що останній отримує пенсію по інвалідності ІІ групи від захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС (ступінь втрати працездатності 70%), в розмірі фактичних збитків відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перевіркою пенсійної справи встановлено, що при розрахунку пенсії невірно розраховано заробітну плату за період роботи в зоні відчуження відповідно до довідки від 29.10.2003 року №236, оскільки заробітна плата за роботу в зоні відчуження обчислена з урахуванням кратності 5 та одночасно включено середньомісячний заробіток за основним місцем роботи, тому з 01.07.2022 року розмір пенсії розраховано з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до постанови КМУ.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо призначення та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, а також діями щодо відмови у перерахунку та виплаті державної (основної) пенсії, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Джерела права та висновки суду

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю згідно ст.ст. 49, 50, 53 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - з 01 березня 2022 року та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю згідно ст. ст. 49, 50, 53 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - з 01 березня 2022 року, суд зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ).

Згідно статті 49 Закону № 796-ХІІ пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону № 796-ХІІ, в редакції чинній з 1 січня 2015 року, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Статтею 63 Закону № 796-ХІІ встановлено, що фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначені у Бюджетному кодексі України.

Відповідно до частини першої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачене законом про Державний бюджет України.

Пунктом 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України установлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Прикінцеві та перехідні положення були доповнені зазначеним пунктом згідно з Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 № 79-VIII, який набув чинності з 01.01.2015.

З аналізу викладених норм слідує, що Кабінету Міністрів України надані повноваження щодо визначення порядку призначення додаткової пенсії, передбаченої Законом № 796-ХІІ.

Конституційний Суд України в рішенні від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

У Рішенні № 3-рп/2012 від 25.01.2012 року Конституційний Суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

У зазначеному аспекті, Конституційний Суд України зазначив, що положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов`язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Отже, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 № 1210 було затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок № 1210).

Пунктом 13 Порядку № 1210 визначено, що щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах: 1) особам, що належать до категорії 1 з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: інвалідам I групи - 474,5 гривні; 2) інвалідам II групи - 379,6 гривні; 3) інвалідам III групи - 284,7 гривні; 4) для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: інвалідам I групи - 341,64 гривні; інвалідам II групи - 227,76 гривні; інвалідам III групи - 170,82 гривні.

Пунктом 15-1 Порядку №1210 встановлено, що особи, які одночасно мають право на отримання надбавки, додаткової пенсії, підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до Законів України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про жертви нацистських переслідувань" і "Про соціальний захист дітей війни", таке підвищення провадиться за їх вибором за однією з підстав.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" особам з інвалідністю внаслідок війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються особам з інвалідністю ІI групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з встановленням позивачу з 04.07.2017 року статусу інваліда війни ІІ групи, позивачу виплачується підвищення до пенсії за статус інваліда війни (з 01.03.2022 року 773,60 грн).

Враховуючи те, що підвищення до пенсії як інваліду війни вище ніж додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, а також враховуючи те, що чинним законодавством передбачено, що отримання надбавки, додаткової пенсії або підвищення до пенсії на одній з підстав виключає право на отримання надбавки, додаткової пенсії або підвищення до пенсії з інших підстав, на переконання суду, Головне управління правомірно виплачує позивачу саме підвищення до пенсії як інваліду війни, оскільки така доплата є найвищою серед інших, на які має право позивач.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті державної (основної) пенсії згідно ч.1 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно довідки від 29.10.2003 року №236 виданої ВАТ «Укренергозахист» з індексацією пенсії згідно постанов Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124, від 01 квітня 2020 року №251, від 22 лютого 2021 року №127, від 16 лютого 2022 року №118 - з 01 липня 2022 року та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної (основної) пенсії згідно ч.1 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно довідки від 29.10.2003 року №236 виданої ВАТ «Укренергозахист» з індексацією пенсії згідно постанов Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124, від 01 квітня 2020 року №251, від 22 лютого 2021 року №127, від 16 лютого 2022 року №118 - з 01 липня 2022 року, з урахуванням виплаченої державної (основної) пенсії згідно постанови КМУ від 09.12.2021 року №1307, суд зазначає наступне.

Статтею 9 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Відповідно до положень ст.10 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі, проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Відповідно до ч.1 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Оскільки позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та інвалідом ІІ групи по захворюванню, що пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, то відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на пенсію по інвалідності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 року № 851 постанову від 23.11.2011 року № 1210 доповнено п.9-1 наступного змісту: за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою: П=Зс*Кзс*Кв/100%, де П - розмір пенсії; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках). Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою: Кзс=Зп(мін)*5/Зс1, де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року; Зс1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року. Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи. У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

З вищевикладеного вбачається, що в наведеній вище формулі відсутня така складова, як середньомісячний заробіток, відтак посилання позивача на довідки про заробітну плату є безпідставними, оскільки розмір пенсії позивача згідно чинного законодавства обчислюється з 5-кратного розміру мінімальної заробітної плати та відсотку втрати працездатності.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач листом №10470-8525/Л-02/8-1500/22 від 04.07.2022 року повідомив позивача, що розмір його пенсії було зменшено з 01.07.2022 року, оскільки під час перевірки пенсійної справи позивача було виявлено факт неправильного обчислення пенсії, а саме пенсія позивача одночасно обчислювалась як з 5-кратного мінімальної заробітної плати так і з середньомісячної заробітної плати, що суперечить чинному законодавству.

У зв`язку з цим з 01.07.2022 пенсію позивачу було обчислено з застосуванням 5- кратного розміру мінімальної заробітної плати та загальний розмір пенсії склав 13387,30 грн., з яких 12563,70 грн. основний розмір пенсії, підвищення особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи 773,60 грн., цільова грошова допомога на прожиття особам з інвалідністю 50,00 грн.

Відтак, розмір пенсії позивача, визначений Головним управлінням з 01.07.2022 року, повністю відповідає чинному порядку розрахунку розміру пенсії по інвалідності, що настали внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону №796, а отже відсутні підстави для визнання дій Головного управління протиправними та зобов`язання Головного управління розраховувати пенсію позивача у будь-якому іншому розмірі.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії, та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог, а також те, що позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України, судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 9, 12, 77, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії щодо відмови у призначенні та виплати додаткової пенсії та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ).

Суддя С.О. Cтефанов

.