Справа № 640/2455/20
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року м. Київ № 640/2455/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Разнобитпродукт» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «Разнобитпродукт» з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, у якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 11.11.2019 № 024467410, відповідно до якого, ПрАТ «Разнобитпродукт» за затримку на 453, 362 календарних днів сплати грошового зобов`язання (455,010.95 грн.) зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 91002,19 грн. за платежем: податок па прибуток приватних підприємств.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач вважає, що прийняте податковим органом податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, адже підприємство не прострочило строк сплати податкового зобов`язання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.02.2020 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

05.03.2020 подано відзив на позовну заяву, в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник податкового органу наголошує, що прийняте податкове повідомлення-рішення, що є предметом даного спору, є законним та не підлягає скасуванню, адже позивачем несвоєчасно сплачено (перераховано) узгоджену суму грошового зобов`язання з податку на прибуток, визначену в податковій декларації з податку на прибуток від 23.04.2018 № та від 25.07.2018 № з затримкою понад 30 календарних днів, тому і було до позивача застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 910002,19 грн.

10.03.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, за змістом якої, позивач вважає, що відповідачем у відзиві не наведено жодних доводів та доказів, які б спростовували обґрунтування, наведені позивачем в позовній заяві.

25.02.2021 до суду від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 10 жовтня 2019 року, Головним управлінням ДПС у м. Києві було проведено камеральну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати суми (зобов`язання) з податку на прибуток Приватного акціонерного товариства «Разнобитпродукт» ().

За результатами перевірки, ГУ ДПС у м. Києві було складено акт камеральної перевірки № 1836/26-15-04-10-20 від 10.10.2019 року, у висновках якого зазначено, що дані камеральної перевірки свідчать про порушення термінів сплати (перерахування) самостійно узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на прибуток ПрАТ «Разнобитпродукт», задекларованої в податковій декларації з податку на прибуток підприємства за І та II квартал 2018 року.

Відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податку на прибуток передбачена ст. 126 ПК України.

11 листопада 2019 року, на підставі акта перевірки № 1836/26-15-04-10-20 від 10.10.2019, ГУ ДПС у м. Києві було прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.11.2019 № 024467410, відповідно до якого, ПрАТ «Разнобитпродукт» за затримку на 453, 362 календарних днів сплати грошового зобов`язання (455010.95 грн.) зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 91002,19 грн. за платежем: податок на прибуток приватних підприємств.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до Державної податкової служби України із скаргою про скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 11.11.2019 року № 024467410.

Однак, рішенням про результати розгляду скарги від 24.01.2020 року № 3122/6/99-00-08-05-05-06, ДПС України залишила без змін ППР ГУ ДПС у м. Києві від 11.11.2019 року № 024467410, а скаргу позивача - без задоволення.

ПрАТ «Разнобитпродукт» не погоджується з податковим повідомленням-рішенням від 11.11.2019 року № 024467410, вважає його незаконним та необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, що і зумовило на звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно змісту підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до приписів пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно норм підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом встановлено, що за період І квартал 2018 року, грошове зобов`язання 621667,00 грн., сплачено платіжним дорученням № 994 від 16.05.2019 на суму 621667,00 грн; за період ІІ квартал 2018 року, грошове зобов`язання 782622,00 грн., сплачено платіжним дорученням № 1212 від 16.08.2019 на суму 782622,00 грн.

Згідно з пунктами 137.1, 137.3 та 137.4 ст. 137 ПК України, податок на прибуток нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Відповідальність за повноту утримання та своєчасність перерахування до бюджету податку, зазначеного в пункті 57.1-1 статті 57 та 141.4 статті 141 цього Кодексу, покладається на платників податку, які здійснюють відповідні виплати.

Податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничною строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, з наведеного слідує, що ПрАТ «Разнобитпродукт» не було порушено термінів сплати (перерахування) самостійно узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на прибуток, задекларованої в податковій декларації з податку на прибуток підприємства за підприємства за І квартал 2018 та II квартал 2018 року.

Не врахування в інтегрованій картці обліку ПрАТ «Разнобитпродукт» з ПДВ та податку на прибуток наявної оплати (згідно платіжних доручень № 326, 327, 328 від 17.05.2016, від 19.05.2016 № 329) призводить до виникнення в обліку за ПрАТ «Разнобитпродукт» податкового боргу («недоїмки») на таку суму, що має наслідком необхідності повторної сплатити такої ж суми.

Про відсутність податкового боргу за 2016 рік свідчать платіжні доручення № 326 від 17.05.2016, № 327 від 17.05.2016, № 329 від 19.05.2016, які підтверджують факт сплати ПрАТ «Разнобитпродукт» податкових зобов`язань з податку на прибуток.

Так, з метою сплати податкових зобов`язань з податку на прибуток та податку на додану вартість, діючи у відповідності до Договорів від 23.02.2001 № 475/01 на здійснення розрахунково-касового обслуговування по поточному рахунку № , від 18.12.2001 № ПС121/02 на розрахункове обслуговування за допомогою програмного комплексу «Клієнт-Банк», укладених між ПрАТ «Разнобитпродукт» та Акціонерним банком «АЖІО», правонаступником якого є приватне акціонерне товариство «ФІДОБАНК» (МФО 300175), ПрАТ «Разнобитпродукт» 17.05.2016 направив за допомогою системи дистанційного обслуговування «Клієнт-Банк» до ПУАТ «ФІДОБАНК» платіжні доручення: від 17.05.2016 № 328 про сплату податку на додану вартість в сумі 429000 грн.; від 17.05.2016 № 326 про сплату податку на прибуток в сумі 5 300 грн.; від 17.05.2016 № 327 про сплату податку на прибуток в сумі 1318000 грн. від 19.05.2016 № 329 про сплату податку на прибуток в сумі 194300 грн.

ПАТ «ФІДОБАРІК» зазначені платіжні доручення товариства позивача не виконав, у зв`язку з чим, керуючись п. 129.6 ст. 129 Податкового кодексу України, ПрАТ «Разнобитпродукт» 20.05.2016 та 25.07.2016 звертався до ДПІ із заявою про невиконання банком платіжних доручень з додаванням копій підтверджуючих документів, на підставі яких, платник податків звільняється від відповідальності за порушення строків сплати податкових зобов`язань, окрім цього, висловлено прохання вважати суми податків належним чином сплаченими до бюджету, однак на зазначені листи відповіді надано не було.

Також, ПрАТ «Разнобитпродукт» звернувся до банку з листом-претензією від 27.05.2015 щодо невиконання платіжних доручень, в якому просив підтвердити дату та час отримання платіжних доручень, вказати причини невиконання платіжних доручень та повідомити про дату виконання таких платіжних доручень.

20 травня 2016 року на підставі рішення Правління Національного банку України від 20.05.2016 № 8 «Про віднесення ПУАТ «ФІДОБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 783 про запровадження з 20.05.2016 тимчасової адміністрації строком на 1 місяць з 20.05.2016 по 19.06.2016 (включно) та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПУАТ «ФІДОБАНК».

30 травня 2016 року ПрАТ «Разнобитпродукт» через систему Клієнт-Банк отримало від Банку повідомлення про повернення платіжних доручень без виконання у зв`язку з тим, що згідно пп. 1.26 р. 3 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 № 2, під час виконання своїх повноважень Фонд або уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію у разі делегування їй повноважень не пізніше п`ятого робочого дня. починаючи з дня свого призначення, має повернути клієнтам, з якими укладені договори про розрахунково-касове обслуговування, платіжні документи, що не сплачені в строк з вини неплатоспроможного банку.

Окрім цього, ПрАТ «Разнобитпродукт» отримав листи від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПУАТ «Фідобанк» від 02.07.2016 № 2-3-4-2/1807-ВА-ОГ та від 04.07.2016 № 2-3-4-1/1859-ВА-ОГ. У вказаних листах зазначено про те, що на підставі рішення Національного банку України від 20.05.2016 № 8 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК», до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.05.2016 № 783 про запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку.

Окрім цього, в період з 16.05.2016 по 20.05.2016, банк не здійснював виконання платіжних доручень, відповідно, платіжні доручення, що подавались клієнтами в зазначений період, були повернуті без виконання або були відхилені в програмно-технічному комплексі «банк-Клієнт» у відповідності до вимог Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2 від 05.07.2012.

Позивач наголошує на тому, що не має заборгованості зі сплати податків, зборів, загальнообов`язкових платежів, оскільки кошти були сплачені ПрАТ «Разнобитпродукт» в строк визначений п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України та не надійшли на рахунок одержувача з вини банку, що вбачається з платіжних доручень, що прийняті банком до виконання, виписки з руху коштів по рахунках, які доводять наявність залишку коштів, достатнього для здійснення перерахунку згідно платіжних доручень, зокрема по платіжному дорученню № 329 від 19.05.2016, від 17.05.2016 № 327, від 17.05.2016 № 326, від 17.05.2016 № 328, а також письмове підтвердження банку про те. що зазначені платіжні доручення не виконані саме з вини банку.

Згідно з пунктом 129.6 статті 129 Податкового кодексу України, за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Таким чином, порушення граничних строків сплати (зарахування до бюджету) коштів в рахунок сплати узгоджених податкових зобов`язань відбулось з вини банку, що унеможливлює притягнення позивача до відповідальності за порушення строків сплати податкового зобов`язання.

Незважаючи на викладене, ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві було скеровано на адресу позивача податкову вимогу форми «Ю» від 27 травня 2016 року № 6512-17 та рішення № 6512-17 від 27 травня 2016 року про опис майна в податкову заставу.

Не погодившись з вказаними податковою вимогою та рішенням про опис майна в податкову заставу, ПрАТ «Разнобитпродукт» звернулося до суду з позовом до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, який постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 серпня 2016 року у справі № 826/9310/16 задоволено повністю, податкову вимогу форми «Ю» від 27 травня 2016 року № 6512-17 та рішення № 6512-17 від 27 травня 2016 року про опис майна в податкову заставу визнано протиправними та скасовано, зокрема з тих причин, що обов`язок платника зі сплати податків слід вважати виконаним з часу подання до обслуговуючого банку платіжного доручення на перерахування до бюджетної системи України на відповідний рахунок Державного казначейства грошових коштів з рахунку платника у банку за наявності у нього достатнього грошового залишку на день платежу. При цьому, платник податків не несе відповідальності за дії банківських установ, які беруть участь у багатостадійному процесі сплати та перерахування податків до бюджету.

Вказана постанова суду першої інстанції у судовій справі № 826/9310/16 ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року залишена без змін, а апеляційна скарга фіскального органу - без задоволення.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 квітня 2017 року № К/800/34289/16 у справі № 826/9310/16, касаційну скаргу контролюючого органу на рішення судів попередніх інстанцій у вказаній справі залишено без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

При цьому Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 26 квітня 2017 року наголосив, що «…Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог, оскільки факт своєчасної сплати товариством узгодженого грошового зобов`язання згідно поданої податкової декларації з податку на прибуток приватних підприємств № від 05 травня 2016 року (за терміном сплати 20 травня 2016 року) підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями від 17 травня 2016 року № 326, № 327 та від 19 травня 2016 року № 329».

Отже, знаведеного слідує, що у справі № 826/9310/16 підтверджено повноту та своєчасність сплати ПрАТ «Разнобитпродукт» грошових зобов`язань, а податковий борг визнано недійсним та скасовано.

У той же час, позивач стверджує про те, що контролюючим органом не вчинено дій щодо внесення відповідних змін до інтегрованої картки платника податків.

У зв`язку з чим, вищезазначена обставина змусила ПрАТ «Разнобитпродукт» звернутись до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом про зобов`язання ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві здійснити облікову операцію з коригування облікових показників інтегрованої картки ПрАТ «Разнобитпродукт» з податку на прибуток шляхом виключення з них суми податкового боргу з визначеного податкового зобов`язанням згідно податкових декларацій з податку на прибуток за 1 та 2 квартали 2016 року, і постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року у справі № 826/14798/16 позовні вимоги ПрАТ «Разнобитпродукт» задоволено.

У подальшому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року у справі № 826/14798/16 апеляційну скаргу ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року - без змін.

Суд враховує той факт, що ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2019 року зупинено виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року у справі № 826/14798/16 та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року, проте зупинення виконання даних судових рішень жодним чином не спростовує факт, що податковий борг, який контролюючий орган обліковує в інтегрованій картці платника податків, виник на підставі обставин, які визнанні судом неправомірними у справі №826/9310/16 за позовом ПрАТ «Разнобитпродукт» до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві про скасування податкової вимоги форми «Ю» від 27 травня 2016 року № 6512-17 та рішення № 6512-17 від 27 травня 2016 року про опис майна в податкову заставу.

Також, постановою Верховного Суду від 21.12.2020 у справі № 826/14798/16 касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року у справі № 826/14798/16 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Так, судом касаційної інстанції було констатовано, що судами застосовано положення статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), при цьому, не з`ясовано період виникнення у позивача грошового зобов`язання з податку на прибуток, в результаті невиконання якого винесено податкову вимогу від 27 травня 2016 року № 6512-17 станом на 26 травня 2016 року, склад та структуру цього податкового боргу, а також можливість застосування судових рішень, якими скасовано зазначену вимогу, як преюдицію, при вирішенні питання про виключення з інтегрованої карти платника податків суми податкового боргу по постійно визначеним податковим зобов`язанням, згідно податкових декларацій з податку на прибуток за 1 та 2 квартали 2016 року. Задовольняючи позовні вимоги, суди не з`ясували суму наявного податкового боргу з податку на прибуток за 1 та 2 квартали 2016 року та з податку на додану вартість за травень 2016 року, наявність певних рішень контролюючого органу, які б зобов`язували Товариство виконати грошові зобов`язання за весь цей період, рішень прийнятих за результатами адміністративного або судового оскарження.

Згідно з пунктом 31.1 статті 31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Разом з тим, в силу приписів пункту 49.20 статті 49 ПК України, якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Також, відповідно до запроваджених цим Кодексом принципів податкового законодавства (підпункт 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України) принцип «презумпції правомірності рішень платника податку» застосовується в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Аналогічно, в пункті 56.21 статті 56 ПК України закріплено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Тож, правомірність зарахування податковим органом сплачених позивачем коштів в рахунок погашення боргу з податку на прибуток згідно з черговістю його виникнення, наразі є предметом судового розгляду та не вирішена станом на дату прийняття рішення в даній справі, проте, вказане призводить фактично до виникнення ситуації, за якої, позивач постійно притягається до відповідальності за затримку сплати грошового зобов`язання та нараховується штраф у розмірі 20% без встановлення та доведення вини платника податків та факту наявності такої затримки.

З огляду на зазначене суд вважає, що податкове зобов`язання сплачено позивачем в межах встановленого строку, передбаченого пунктом 57.3 статті 57 ПК України, а тому, у контролюючого органу не було підстав для застосування до Приватного акціонерного товариства «Разнобитпродукт» штрафних (фінансових) санкцій за податковим повідомленням-рішенням від 11.11.2019 № 024467410, відповідно до якого, ПрАТ «Разнобитпродукт» за затримку на 453, 362 календарних днів сплати грошового зобов`язання (455,010.95 грн.) зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 91002,19 грн. за платежем: податок па прибуток приватних підприємств.

Таким чином спірне рішення є неправомірним, а відтак, підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення - скасуванню, з урахуванням того, що під час розгляду даного спору в суді, позивачем було у достатній мірі доведено безпідставність висновків відповідача та відповідних донарахувань. Натомість, стороною відповідача так і не було спростовано доводів, покладених позивачем в основу позовної заяви.

Згідно норм ч. 1 ст. 139 КАС України, сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 242 - 246, 255, 263 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Разнобитпродукт» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 11.11.2019 № 024467410, відповідно до якого, ПрАТ «Разнобитпродукт» за затримку на 453, 362 календарних днів сплати грошового зобов`язання (455,010.95 грн.) зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 91002,19 грн. за платежем: податок па прибуток приватних підприємств.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на користь сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн. (дві тисячі сто дві гривні).

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Разнобитпродукт» (, 01021, м. Київ, Кловський узвіз, 12).

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Суддя В.І. Келеберда