Справа № 380/5467/22
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/5467/22
У Х В А Л А

з питань закриття провадження у справі

24 жовтня 2022 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді О.Желік розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Львівського обласного психо-неврологічного диспансеру, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунальний Заклад Львівської Обласної Ради «Львівський Обласний Клінічний Центр Медико-Соціальної Експертизи» про визнання медичної історії недійсною,-

встановив:

на розгляді Львівського окружного адміністративного суду перебуває позовна заява ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Львівського обласного психо-неврологічного диспансеру, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунальний Заклад Львівської Обласної Ради «Львівський Обласний Клінічний Центр Медико-Соціальної Експертизи», з вимогою:

- визнати безпідставним постановку та перебування на обліку у КНП "ЛОК ПНД" мене, згідно діагностики як такої, що не відповідає дійсному захворюванню, і що принижує гідність поводженню;

- визнати недійсними (або такими що втратили чинність ):

- індивідуальна карта ЛОК ПНД амбулаторного хворого (ф. 025/о) на ім`я ОСОБА_2 ;

- запис в журналі обліку психічно-хворих КНП "ЛОК ПНД" по Франківському району м.Львова відносно ОСОБА_3 ;

- контрольна карта ЛОК ПНД диспансерного спостереження за психічно-хворим (ф. 030-1/о) відносно ОСОБА_3 ;

- Акт огляду МСЕК №1 від 11.08.2020р. №1545 відносно ОСОБА_3 (форма №157/о затверджена наказом МОЗ України 30.07.2012р. №577), довідка до акту огляду видана 2.09.2020р. №1545 психіатричною МСЕК №1 м. Львів, вул.Кульпарківська 96.

Ухвалою від 22.03.2022 суд відкрив спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначив справу до розгляду без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

Ухвалою від 03.06.2022 перейдено із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду адміністративної справи №380/5467/22 за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

12.09.2022 позивачем подано клопотання (вх.58433 від 12.09.2022) про залучення до участі у справі в якості співвідповідача КНП «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» з позовною вимогою визнати нечинними акти КНП «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» згідно форми 104/о: акт №42 від 21.09.2015, акт № 15 від 12.03.2016, акт № 58 від 04.10.2016, акт №15 від 03.04.2017, акт № 63 від 22.09.2017, а також дані Електронної Системи охорони здоров`я.

Дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, судом встановлено наступне.

Згідно з ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

У п. 2 ч. 4 КАС України встановлено, що публічно-правовий спір спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з п. 7 ч. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень".

Суд встановив, що спір виник у зв`язку з постановленням позивача на облік у комунальному закладі Львівської обласної ради "Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер", неправильно встановленого, на його думку, діагнозу.

Суд зазначає, що ст. 49 Конституції України встановлює, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право на охорону здоров`я є одним із видів особистих немайнових прав.

У статті 3 Основ законодавства України про охорону здоров`я охорона здоров`я - система заходів, що здійснюються органами державної влади та органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, закладами охорони здоров`я, фізичними особами - підприємцями, які зареєстровані в установленому законом порядку та одержали ліцензію на право провадження господарської діяльності з медичної практики, медичними та фармацевтичними працівниками, громадськими об`єднаннями і громадянами з метою збереження та відновлення фізіологічних і психологічних функцій, оптимальної працездатності та соціальної активності людини при максимальній біологічно можливій індивідуальній тривалості її життя.

У статті 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування, медичної, психологічної та соціальної реабілітації, надання освітніх, соціальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 вказаного Кодексу, одним із яких, як зазначено у ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З огляду на викладене, суд вважає, що правовідносини, що склалися між сторонами, за своєю природою є цивільно-правовими, а відповідачі у справі не є суб`єктами владних повноважень у розумінні КАС України, оскільки не виконують владних управлінських функцій та не належать до органів державної влади або органів місцевого самоврядування, а також не наділені делегованими повноваженнями на виконання владних функцій таких суб`єктів.

Тому, враховуючи приписи КАС України, такі спори не випливають із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій, а тому не належать до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі по тексту - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з поняттями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це, не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що справа не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а тому клопотання (вх.58433 від 12.09.2022) про залучення до участі у справі в якості співвідповідача КНП «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» з позовною вимогою визнати нечинними акти КНП «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» згідно форми 104/о: акт №42 від 21.09.2015, акт № 15 від 12.03.2016, акт № 58 від 04.10.2016, акт №15 від 03.04.2017, акт № 63 від 22.09.2017, а також дані Електронної Системи охорони здоров`я задоволенню не підлягає, а провадження у справі необхідно закрити.

Згідно з ч. 1 ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п.1 ч.1 ст. 238 вказаного Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

З огляду на вказане положення, суд зазначає, що справа підлягає розгляду та вирішенню місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Частиною другою статті 238 КАС України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

При зверненні до суду з цим позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 960,00 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 15.03.2022.

З огляду на наведене позивачу слід повернути судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду із цим позовом відповідно до квитанції № 0.0..1 від 15.03.2022 у розмірі 960,00 грн.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 238, ст.ст. 243, 248 КАС України, суд, -

ухвалив:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Львівського обласного психо-неврологічного диспансеру, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунальний Заклад Львівської Обласної Ради «Львівський Обласний Клінічний Центр Медико-Соціальної Експертизи» про визнання медичної історії недійсною.

Роз`яснити позивачу, що справа підлягає розгляду та вирішенню місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з державного бюджету судовий збір в сумі 960 (дев`ятсот шістдесят) гривень, сплачений відповідно до квитанції № 0.0..1 від 15.03.2022.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу про закриття провадження у справі суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.10.2022.

Суддя Желік О.М