Справа № 380/11677/22
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення Самбірської міської ради Львівської області

про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Самбірської міської ради Львівської області у якому заявлено позовні вимоги: визнати протиправним рішення Управління соціального захисту населення Самбірської міської ради Львівської області, оформлене листом від 22.06.2022 року №402 про відмову в призначенні ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати Управління соціального захисту населення Самбірської міської ради Львівської області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовані наступним: 18 квітня 2022 року позивачка особисто звернулась до Управління соціального захисту населення Самбірської міської ради із заявою про призначення допомоги при народженні дитини. До заяви було подано оригінал та засвідчений переклад з польської мови свідоцтва про народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер НОМЕР_1 від 30 липня 2021 р, виданого у місті Кошалін Республіки Польща. Також позивачем додатково надавалась довідка про реєстрацію дитини громадянином України, видана Консульством України в Гданську від 20.09.2021 № 61316/536-610, довідка про реєстрацію місця проживання дитини в Україні від 07.02.2022 № 609/22/ЦНАП-30 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків дитини, паспорт позивачки, довідка про реєстрацію місця проживання позивачки, реєстраційний номер облікової картки платника податків позивачки та довідка з реквізитами банківського рахунку. Працівник соцзахисту повідомив ОСОБА_1 про необхідність присутності дитини для вирішення питання про надання допомоги. В подальшому позивачка звернулась із запитом щодо надання інформації про розгляд її заяви від 18.04.2022, у відповідь на яку їй повідомили про те, що її заяву не було зареєстровано в Журналі реєстрації заяв про призначення усіх видів соціальних допомог і компенсацій. 08.06.2022 позивачка знову подала заяву про призначення допомоги при народженні дитини шляхом електронного звернення з використанням електронного цифрового підпису та на електронну адресу ОСОБА_1 надійшло повідомлення про реєстрацію її заяви, а 14.06.2022 позивачці надійшов лист від Мінсоцполітики з повідомленням про те, що за результатами розгляду документів прийнято рішення про призначення їй допомоги при народженні дитини. Проте 14.07.2022 на поштову адресу позивачки простим поштовим відправленням надійшов лист з Управління соціального захисту населення Самбірської міської ради Львівської області № 402 від 22.06.2022, у якому повідомлялось про те, що заява позивачки від 16.06.2022 № 34 про призначення допомоги при народженні дитини була відхилена (відмовлено). Позивачка звертає увагу, що 16.06.2022 нею не подавались жодні заяви про призначення допомоги при народженні дитини. Не погоджуючись з діями відповідача ОСОБА_1 звернулась до суду.

Позивачка стверджує, що нею подані усі необхідні документи, визначені п.11 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751, натомість відповідач безпідставно відмовив їй у призначення допомоги при народженні дитини. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 29.08.2022 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, проти позову не заперечив, про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні повідомлений належним чином.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд виходив з наступного.

18 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення Самбірської міської ради із заявою про призначення допомоги при народженні дитини.

До заяви було додано: оригінал та засвідчений переклад з польської мови свідоцтва про народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер НОМЕР_1 від 30 липня 2021 р, виданого у місті Кошалін Республіки Польща; довідку про реєстрацію дитини громадянином України, виданої Консульством України в Гданську від 20.09.2021 № 61316/536-610; довідку про реєстрацію місця проживання дитини в Україні від 07.02.2022 № 609/22/ЦНАП-30 за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків дитини; паспорт позивачки, довідку про реєстрацію місця проживання позивачки, реєстраційний номер облікової картки платника податків позивачки та довідку з реквізитами банківського рахунку.

У подальшому позивачка звернулась із запитом щодо надання інформації про розгляд її заяви від 18.04.2022, у відповідь на яку відповідачем повідомлено, що її заяву не було зареєстровано в Журналі реєстрації заяв про призначення усіх видів соціальних допомог і компенсацій.

08.06.2022 позивачка повторно подала заяву про призначення допомоги при народженні дитини шляхом електронного звернення з використанням електронного цифрового підпису з долученими до неї додатками.

За результатами розгляду заяви на електронну адресу ОСОБА_1 надійшло повідомлення про реєстрацію її заяви, а 14.06.2022 позивачці надійшов лист від Мінсоцполітики з повідомленням про те, що за результатами розгляду документів прийнято рішення про призначення їй допомоги при народженні дитини.

Проте 14.07.2022 на поштову адресу позивачки простим поштовим відправленням надійшов лист з Управління соціального захисту населення Самбірської міської ради Львівської області № 402 від 22.06.2022, у якому повідомлялось про те, що заява позивачки від 16.06.2022 № 34 про призначення допомоги при народженні дитини була відхилена (відмовлено).

Не погодившись з діями відповідача позивачка звернулась до суду.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Відповідно до статті 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 року № 2811-ХІІ (далі - Закон № 2811-ХІІ), громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно із ч. 3 та 4 ст. 1 Закону №2811-ХІІ, порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Роботу щодо призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону №2811-ХІІ, відповідно до цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім`ям з дітьми: допомога у зв`язку з вагітністю та пологами; допомога при народженні дитини; допомога при усиновленні дитини; допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; допомога на дітей одиноким матерям.

За приписами ст. 10 Закону №2811-ХІІ, допомога при народженні дитини надається одному із батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Одноразова допомога, призначена опікуну, вважається власністю дитини.

Частинами 1-3 статті 11 Закону №2811-ХІІ передбачено, що допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Опікунам зазначена допомога призначається на підставі рішення про встановлення опіки. Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Даний перелік документів є вичерпним.

Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Умови призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, передбачених Законом № 2811-ХІІ визначаються Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 (далі - Порядок №1751).

Відповідно до пункту 10 Порядку №1751 допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання.

Пунктом 11 Порядку №1751 передбачено, що для призначення допомоги при народженні дитини органу соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подається: заява одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; копія свідоцтва про народження дитини (з пред`явленням оригіналу).

Жінки, які мають зареєстроване місце проживання на території України і народили дитину під час тимчасового перебування за межами України, подають видані компетентними органами країни перебування і легалізовані в установленому порядку документи, що засвідчують народження дитини, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Відповідно до п. 12 Порядку № 1751 допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Крім того, відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Суд встановив, що ОСОБА_1 , яка під час свого тимчасового перебування у Республіці Польщі народила дитину - сина ОСОБА_2 , про що 30.07.2021 Відділом реєстрації актів цивільного стану міста Кошалін Республіки Польща видано свідоцтво про народження серії та номер НОМЕР_1 , 20.09.2021 у Консульстві України у Гданську Республіки Польща отримала довідку № 661316/536-610 про реєстрацію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином України.

У встановлений законом строк (12 календарних місяців після народження дитини) позивачка звернулась до органу соціального захисту з заявою про призначення допомоги при народженні дитини, до якої подала усі необхідні документи для призначення такої допомоги. Натомість відповідач не обґрунтував підстав відмови позивачці у призначення цієї допомоги.

Покликання відповідача на неможливість звірення копій надісланих позивачкою документів з оригіналами не може визнаватись законною підставою для відмови у призначенні допомоги. У свою чергу доводи відповідача про не підтвердження факту постійного проживання дитини з матір`ю не приймаються до уваги з огляду на надані довідки про реєстрацію місця проживання позивачки та її дитини за однією адресою.

Суд зазначає, що позивач і її дитина є громадянами України, а отже мають право на соціальний захист від держави, а соціальний захист - це комплекс організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на захист добробуту кожного члена суспільства. Забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, держава зобов`язується забезпечити дитині захист і піклування, які необхідні для її благополуччя.

Відповідно до ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Управління соціального захисту населення Самбірської міської ради Львівської області не спростувало позовні вимоги.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно та неправомірно відмовив позивачці у призначення допомоги при народженні дитини. Отже, наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Позивачка не сплачувала судовий збір за заявленим позовом, не надала доказів понесення інших судових витрат, тому судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 14, 77, 90, 241-246, 250, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Управління соціального захисту населення Самбірської міської ради Львівської області, оформлене листом від 22.06.2022 року №402, про відмову у призначенні ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Самбірської міської ради Львівської області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову допомогу при народженні дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Крутько О.В.