Справа № 640/35231/21
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року м. Київ № 640/35231/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просить суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо застосування показника середньої заробітної плати по країні за 2014-2016 роки при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком у 2021 році протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за віком у відповідності до ч. 1 ст. 27 та ч. ч. 1, 2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за 2018-2020 роки, з дня призначення пенсії за віком - з 13.01.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив про те, що відповідачем при призначенні позивачу пенсії за віком 13.01.2021 мав застосовуватись показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто, за 2018-2020 роки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.12.2021 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

06.01.2022 до суду від ГУ ПФУ в м. Києві, на виконання вимог ухвали суду, надійшла належним чином завірену копію пенсійної справи позивача.

18.01.2022 до суду від ГУ ПФУ в м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача вказав на те, що, у випадку з позивачем, відбулось не призначення пенсії за віком, а саме переведення, з огляду на що, має застосовуватись показник середньої заробітної плати має залишатися таким, що враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із матеріалів даної справи, ОСОБА_1 перебуває, як пенсіонер, на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві і отримує пенсію за віком з 13.01.2021 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

01.01.11.2005 позивачу була призначена пенсія за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Військову пенсію отримував по 12.01.2021.

Виплату військової пенсії припинено по причині призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

13.01.2021 року, маючи вік 60 років, який передбачений ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», маючи право на пенсію за віком, позивач подав до ГУПФУ оригінали необхідних документів та заяву про призначення пенсії за віком, відповідно до ст. ст. 26, 27, 40 Закону № 1058 замість пенсії за вислугу років, призначеної раніше відповідно до № 2262.

16.09.2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив провести обчислення розміру моєї пенсії за віком, призначеної відповідно до заяви від 13.01.2021, замість пенсії за вислугу років «військової», із застосуванням показника середньої заробітної плати по країні за 2018-2020 роки (9118,81грн.).

У листі-відповіді від 22.10.2021 року за № 27978-28160/Г-02/8- 2600/21, відповідач надав повідомлення щодо розрахунку моєї пенсії за віком, в якому посилався на норми ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в якій зазначено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені у ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Тому, як вважає відповідач, при переведенні з 13.01.2021 року на інший вид пенсії, обчислювати розмір пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018-2020 роки відсутні підстави.

Позивач вважає, що відповідач не мав права застосовувати показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки на тій підставі, що у 2005 році позивач набув право на військову пенсію за вислугою років, а у 2021 році набув право на пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто, за призначенням пенсії за віком вперше звернувся у 2021 році. Враховуючи те, що позивач жодним із видів загально-передбаченої пенсії не користувався раніше, він вважає, що право па пенсію за віком у нього виникає вперше (а не відбувається переведення з одного виду пенсії на інший).

Наведене і зумовило позивача на звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України, встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно положень, визначених ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за цим Законом призначаються, зокрема трудові пенсії за вислугу років.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз ст.ст. 27, 40, 45 Закону № 1058 та статей Закону № 2262, свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058 регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, теж передбачений цим самим законом. Показник середньої заробітної плати при такому переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення або попереднього перерахунку першої пенсії, передбаченої Законом № 1058.

Водночас, за даних обставин, у позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, адже після того, як у 2005 році йому було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262, який передбачає інші, ніж Закон № 1058, підстави та порядок призначення пенсії, за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058 у 2021 році позивач звернувся вперше.

При цьому, норма ч. 3 ст. 45 Закону № 1058, на яку посилається відповідач, не може бути розповсюджена на випадок переведення пенсіонера з військової пенсії за вислугу років на пенсію за віком, також через те, що у ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 зазначено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Водночас, попередній вид пенсії позивача, це пенсія за вислугу років відповідно до розділу Закону № 2262. Згідно зі ст. 13 Закону № 2262, при розрахунку попереднього виду пенсії позивача не застосовується жоден показник середньої заробітної плати по країні, оскільки цього не передбачає формула розрахунку «військової» пенсії, а визначений інший порядок та розрахунок такої виплати. Крім того, після призначення першої пенсії (за Законом № 2262), позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Відтак, має бути застосований показник середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за три роки, що передували року звернення позивача за призначенням йому пенсії за віком відповідно до Закону № 1058, тобто, за 2018-2020 роки.

Суд висновує, що ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, відповідачем порушено право позивача на застосування при призначенні пенсії за вислугу років показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки позивачу було призначено пенсію за віком у 2021 році, то при нарахуванні та виплаті позивачу пенсії застосуванню підлягає середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018-2020 роки.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права, висловлена Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду постановах від 11.09.2019 року у справі № 363/1493/17 та від 25.03.2020 року справі № 367/1130/17, а відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Приписи ч. 2 ст. 77 КАС України, визначають, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд вважає, що відповідачем не обґрунтовано та не доведене правомірності відмови позивачу в нарахування та виплаті позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за 2018-2020 роки, з дня призначення пенсії за віком - з 13.01.2021 року.

Таким чином, ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242 - 246, 255, 263 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо застосування показника середньої заробітної плати по країні за 2014-2016 роки при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком у 2021 році протиправними.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за віком у відповідності до ч. 1 ст. 27 та ч. ч. 1, 2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за 2018-2020 роки, з дня призначення пенсії за віком - з 13.01.2021.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16).

Суддя В.І. Келеберда