Справа № 520/27483/21
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

01 листопада 2022 р. справа № 520/27483/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шляхової О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтотранс Плюс" (вул. Мельникова, буд. 23, м. Харків, 61002, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під., 7 пов., м. Харків, 61022, ) про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд: визнати протиправними та скасувати постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №302665 від 02.12.2021 року; №302666 від 02.12.2021 року; №302667 від 02.12.2021 року; №302668 від 02.12.2021 року; №302669 від 02.12.2021 року; №302670 від 02.12.2021 року; №302671 від 02.12.2021 року; №302672 від 02.12.2021 року; №302673 від 02.12.2021 року; №302674 від 02.12.2021 року; №302675 від 02.12.2021 року; №302676 від 02.12.2021 року; №302677 від 02.12.2021 року; №302678 від 02.12.2021 року; №302679 від 02.12.2021 року; №302680 від 02.12.2021 року; №302681 від 02.12.2021 року; №302682 від 02.12.2021 року; №302683 від 02.12.2021 року; №302684 від 02.12.2021 року; №302685 від 02.12.2021 року; №302686 від 02.12.2021 року; №302687 від 02.12.2021 року; №302688 від 02.12.2021 року;№302689 від 02.12.2021 року; №302690 від 02.12.2021 року; №302691 від 02.12.2021 року; №302692 від 02.12.2021 року; №302693 від 02.12.2021 року; №302694 від 02.12.2021 року; №302695 від 02.12.2021 року; №302696 від 02.12.2021 року; №302697 від 02.12.2021 року; №302698 від 02.12.2021 року; №302699 від 02.12.2021 року.

В обґрунтування позову зазначив, що направлення на рейдову перевірку №015030 від 04.10.2021 року та №015031 від 04.10.2021 року, №015038 від 07.10.2021, №015039 від 11.10.2021 вимогам чинного законодавства не відповідають, оскільки в них не зазначено: ділянка дороги, автовокзал, автостанція, місце посадки та висадки пасажирів, на які направлені представники відповідача для проведення рейдової перевірки, як і не зазначені маршрути, на перевірку яких такі особи направлені на підставі виданого направлення, що, в свою чергу, дозволяє дійти висновку про відсутність законних підстав для проведення перевірок та відповідно, складання актів проведення перевірок на приміських автобусних маршрутах №1192, 1168 та 1502. Представник позивача наголосив на тому, що оскаржувані постанови, як і акти проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів, не підтверджені жодним належним та допустимим доказом, який би достовірно та неспростовно підтверджував правомірність дій відповідача під час здійснення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт позивачем, а також факти порушення позивачем вимог ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт". На підставі викладеного представник позивача просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому, представником відповідача вказано, що на підставі листа Харківської обласної державної адміністрації про здійснення перевезень пасажирів без погоджувальних документів, за результатами рейдових перевірок встановлено порушення позивачем ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт". Також представником відповідача зазначено, що у відповідача відсутній укладений з Харківською обласною державною адміністрацією договір про перевезення пасажирів на регуляторних маршрутах загального користування. Відтак, на переконання представника відповідача, позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач, скориставшись правом на надання відповіді на відзив, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Оскільки на території м. Харкова з 24.02.2022 ведуться активні бойові дії, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Крім того, на тривалість винесення рішення вплинула обставина перебування судді у відпустці.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтотранс Плюс" (, вул. Мельникова, буд. 23, м. Харків, 61002) (далі за текстом ТОВ "Укравтотранс Плюс") здійснює надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів автобусами на підставі ліцензії № 187570, виданої Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті 05.12.2012 року.

На підставі направлення на рейдову перевірку №015030 від 04.10.2021 року та №015031 від 04.10.2021 року, №015038 від 07.10.2021, №015039 від 11.10.2021 посадовими особами відповідача було здійснено перевірку ТОВ "Укравтотранс Плюс".

За результатами проведених Слобожанським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки перевірок додержання ТОВ "Укравтотранс Плюс" вимог законодавства про автомобільний транспорт були складені 08.10.2021, 11.10.2021, 12.10.2021, 13.10.2021 акти проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Так, основними порушенням, які були виявлені під час проведення перевірки позивача були: відсутні розклад, схема руху, таблиця вартості.

Посадовою особою Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки за результатами розгляду зазначених актів від 08.10.2021, 11.10.2021, 12.10.2021, 13.10.2021 були складені постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу №302665 від 02.12.2021 року; №302666 від 02.12.2021 року; №302667 від 02.12.2021 року; №302668 від 02.12.2021 року; №302669 від 02.12.2021 року; №302670 від 02.12.2021 року; №302671 від 02.12.2021 року; №302672 від 02.12.2021 року; №302673 від 02.12.2021 року; №302674 від 02.12.2021 року; №302675 від 02.12.2021 року; №302676 від 02.12.2021 року; №302677 від 02.12.2021 року; №302678 від 02.12.2021 року; №302679 від 02.12.2021 року; №302680 від 02.12.2021 року; №302681 від 02.12.2021 року; №302682 від 02.12.2021 року; №302683 від 02.12.2021 року; №302684 від 02.12.2021 року; №302685 від 02.12.2021 року; №302686 від 02.12.2021 року; №302687 від 02.12.2021 року; №302688 від 02.12.2021 року;№302689 від 02.12.2021 року; №302690 від 02.12.2021 року; №302691 від 02.12.2021 року; №302692 від 02.12.2021 року; №302693 від 02.12.2021 року; №302694 від 02.12.2021 року; №302695 від 02.12.2021 року; №302696 від 02.12.2021 року; №302697 від 02.12.2021 року; №302698 від 02.12.2021 року; №302699 від 02.12.2021 року.

Не погоджуючись із постановами про застосування адміністративно-господарських санкцій позивач з метою захисту своїх прав звернувся до Харківського окружного адміністративного суду.

Суд з приводу спірних відносин зазначає наступне.

Відповідно до абз. 3 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 року "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади", Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті була реорганізована шляхом злиття з Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті, та утворено Державну службу України з безпеки на транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань:

здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті;

здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування;

здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю;

проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт;

здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється;

здійснює інші повноваження, визначені законом.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 року Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті, були утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 196-р від 03.03.2020 «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті» погоджено пропозицією Міністерства інфраструктури і Державної служби з безпеки на транспорті щодо утворення територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті як структурних підрозділів апарату Служби, реорганізувавши шляхом злиття відповідні територіальні органи зазначеної Служби за переліком згідно з додатком, зокрема створено Слобожанське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки шляхом злиття Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області, Управління Укртрансбезпеки у Сумській області.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені в Законі України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05.04.2001 року, з змінами і доповненнями (далі - Закон № 2344-III).

Статтею 5 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Приписами статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти. Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства.

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

У розумінні статті 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Суд зазначає, що процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 13 Порядку № 1567 передбачено, що графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується наказом Укртрансінспекції або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

За приписами п. 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344-III документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, додержання водієм режиму праці та відпочинку, виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Пунктом 22 Порядку № 1567, передбачено, що акт перевірки - це документ де фіксуються виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом.

Занесення будь-якої інформації до акту перевірки на підставі припущень є не допустимим так як може повністю змінити або нівелювати зміст виявленого порушення.

Стосовно виявлених під час проведення перевірок порушень ст. 39 Закону України Про автомобільний транспорт щодо відсутності схеми маршруту, розкладу руху та таблиці вартості проїзду суд зазначає наступне.

Перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, визначений статтею 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідно до ч.1 якої автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Згідно із ч.2 ст.39 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено документи для регулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України;

для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - електронний квиток та документи для пільгового проїзду.

Відсутність у перевізника або незабезпечення водія автобуса переліченими документами, є підставою для застосування до перевізника штрафних санкцій відповідно до абзацу 3 частини 1статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Стосовно виявленого порушення про відсутність під час перевірки схеми маршруту, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 07.05.2010 № 278, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 червня 2010 року за № 408/17703, затверджений Порядок розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту (далі - Порядок № 278).

Згідно з пунктом 1.3 Порядку №278 автомобільний перевізник повинен забезпечити: водія автобуса, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом регулярних перевезень, таблицею вартості проїзду (крім міських перевезень), схемою маршруту та копією затвердженого організатором перевезень розкладу руху.

У паспорті маршруту зазначають назву маршруту, яка складається з назв початкового та кінцевого пунктів маршруту (зупинок), а для приміських, міжміських автобусних маршрутів загального користування - з назв автостанцій, у разі їх відсутності - з назв зупинок, передбачених розкладом руху.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що в паспортах №1502 Люботин-Харків (АС "Холодна Гора"), №1168 Солоницівка-Харків (АС "Холодна Гора", №1592 Пісочин-Харків (АС "Холодна Гора"), наявна схема маршруту руху транспортного засобу.

Водночас, суд зазначає, що під час розгляду справи відповідачем не надано належних та допустимих доказів відсутності схеми маршруту під час перевірки, в той час як в матеріалах справи наявні докази про їх існування.

Відтак, суд приходить до висновку про непідтвердження під час розгляду справи відсутності під час перевірки схеми маршруту.

Стосовно виявлених під час проведення перевірок порушень щодо відсутності розкладу руху транспортних засобів суд зазначає наступне.

Розклад руху, як і схема маршруту, є складовою частиною паспорту маршруту, який містить інформацію щодо графіку руху автобусів за маршрутом визначеному у схемі маршруту та характеристики маршруту, при цьому, розклад повинен відповідати вимогам законодавства.

Суд зазначає, що в паспортах №1502 Люботин-Харків (АС "Холодна Гора"), №1168 Солоницівка-Харків (АС "Холодна Гора", №1592 Пісочин-Харків (АС "Холодна Гора"), копія яких міститься в матеріалах справи, наявна схема маршруту руху транспортного засобу та розклад руху.

Крім того, суд зазначає, що наявні у матеріалах справи розклади руху автобусів приміських маршрутів, затвердженні начальником Управління з питань розвитку транспортної інфраструктури, торгівлі та фінансових ресурсів Департаменту економіки і міжнародних відносин Харківської обласної державної адміністрації.

Натомість, відповідачем не надано під час розгляду справи доказів відсутності розкладу руху під час перевірки, в той час як матеріали справи свідчать про протилежне.

Відтак, суд приходить до висновку про непідтвердження під час розгляду справи відсутності під час перевірки розкладу руху транспортних засобів.

Стосовно виявлених порушень щодо відсутності під час перевірки таблиць вартості проїзду, суд зазначає наступне.

Представником позивача під час розгляду справи були надані таблиці вартості проїзду на приміських маршрутах №1502 Люботин-Харків (АС "Холодна Гора"), №1168 Солоницівка-Харків (АС "Холодна Гора", №1592 Пісочин-Харків (АС "Холодна Гора").

Відповідачем не надано під час розгляду справи доказів відсутності таблиці вартості проїзду під час перевірки, в той час як матеріали справи свідчать про протилежне.

Представник відповідача у відзиві на позов посилається на обставини не укладення ТОВ Укравтотранс Плюс з Харківською обласною державною адміністрацією договору на перевезення пасажирів на регулярних маршрутах загального користування №1502 Люботин-Харків (АС "Холодна Гора"), №1168 Солоницівка-Харків (АС "Холодна Гора", №1592 Пісочин-Харків (АС "Холодна Гора").

Так, постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу не містять в собі зазначень про відсутність укладеного договору на перевезення пасажирів на регулярних маршрутах загального користування, крім того представниками управління зазначені обставини під час перевірки не перевірялись, про що не міститься зазначень і в актах, і в постановах.

Зазначені висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у рішенні від 04.03.2020 року по справі № №805/2533/18-а.

Згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v." від 27.09.2001 рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Окрім того, судом враховується, що відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й відрізних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд наголошує, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують факт відсутності у водіїв під час проведення перевірки таблиці вартості, схеми маршруту та розкладу руху, в той час як в матеріалах справи наявні докази про існування таблиці вартості, схеми маршруту та розкладу руху в паспортах відповідних маршрутів.

Разом із тим, суд зазначає, що вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Аналіз положень чинного законодавства дає підстави стверджувати, що у направленні на рейдову перевірку обов`язково повинно бути зазначено: акти законодавства, додержання яких перевіряється, ділянка дороги, маршрут, автовокзал, автостанція, місце посадки і висікти пасажирів, стоянка таксі, стоянка інших транспортних засобів, місце вантаження і розвантаження вантажних автомобілів, під час виїзду з підприємства.

Суд наголошує, що акти проведення перевірок складені на підставі направлення на рейдову перевірку, виданих начальником Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки вимогам чинного законодавства не відповідають, оскільки в них не зазначено: ділянка дороги, автовокзал, автостанція, місце посадки та висадки пасажирів, на які направлені представники відповідача для проведення рейдової перевірки, як і не зазначені маршрути, на перевірку яких такі особи направлені на підставі виданого направлення, що, в свою чергу, дозволяє дійти висновку про відсутність законних підстав для проведення перевірок та, відповідно, складання актів проведення перевірок на приміських автобусних маршрутах №1192, 1168 та 1502.

Приписами п. 21 Порядку № 1567 встановлено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що спірні у даній справі постанови є протиправними та такими, що винесені з порушенням, у зв`язку з чим підлягають скасуванню.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав до суду достатні, беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його відзив, і не довів правомірності його дій.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтотранс Плюс" (вул. Мельникова, буд. 23, м. Харків, 61002, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під., 7 пов., м. Харків, 61022, ) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №302665 від 02.12.2021 року; №302666 від 02.12.2021 року; №302667 від 02.12.2021 року; №302668 від 02.12.2021 року; №302669 від 02.12.2021 року; №302670 від 02.12.2021 року; №302671 від 02.12.2021 року; №302672 від 02.12.2021 року; №302673 від 02.12.2021 року; №302674 від 02.12.2021 року; №302675 від 02.12.2021 року; №302676 від 02.12.2021 року; №302677 від 02.12.2021 року; №302678 від 02.12.2021 року; №302679 від 02.12.2021 року; №302680 від 02.12.2021 року; №302681 від 02.12.2021 року; №302682 від 02.12.2021 року; №302683 від 02.12.2021 року; №302684 від 02.12.2021 року; №302685 від 02.12.2021 року; №302686 від 02.12.2021 року; №302687 від 02.12.2021 року; №302688 від 02.12.2021 року;№302689 від 02.12.2021 року; №302690 від 02.12.2021 року; №302691 від 02.12.2021 року; №302692 від 02.12.2021 року; №302693 від 02.12.2021 року; №302694 від 02.12.2021 року; №302695 від 02.12.2021 року; №302696 від 02.12.2021 року; №302697 від 02.12.2021 року; №302698 від 02.12.2021 року; №302699 від 02.12.2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під., 7 пов., м. Харків, 61022, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтотранс Плюс" (вул. Мельникова, буд. 23, м. Харків, 61002, ) суму судового збору у розмірі 8925,00 грн. (вісім тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 00коп..

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шляхова О.М.