Справа № 640/30482/21
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року м. Київ №640/30482/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України (далі - Мінсополітики), Київського міського центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі - Центр) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Заявлено позов про визнання протиправною бездіяльності Центру щодо нарахування і виплати грошової допомоги до 5 травня за 2021р. у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, зобов`язання Мінсоцполітики забезпечити фінансування виплати недоплаченої грошової допомо-ги у сумі 7354 грн. і стягнення з Центру недоплаченої суми допомоги у розмірі 7354 грн.

Підстави позову: розмір виплаченої у 2021р. грошової допомоги не відповідає Закону України від 22.10.1993 №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон №3551).

Центр не подав відзив на позов, причин чого суду не повідомив.

Мінсоцполітики подало відзив про відмову в позові з тих підстав, що повноваження із нарахування і виплати грошової допомоги має Центру, а не Мінсоцполітики, яке організовує виплату.

Розглянувши матеріали, суд зазначає, що позов належить задовольнити частково.

У 2021р. Центр виплатив позивачу, як учаснику бойових дій, грошову допомогу до 5 травня у сумі 1491 грн. відповідно до постанови КМ України від 08.04.2021 №325.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008 визнано неконсти-туційними положення Закону України від 28.12.2007 №107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким ч. 5 ст. 12 Закону №3551 викладено у новій редакції.

Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 визнано неконститу-ційним окреме положення п. 26 Прикінцевих та перехідних положень БК України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМ України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 5 ст. 12 Закону №3551 (у редакції Закону України від 25.12.1998 №367-XIV "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") встановлено, що учасникам бойових дій (статті 5, 6) щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Постановою КМ України від 08.04.2021 №325 встановлено, що разова грошова допомога до 5 травня у 2021р. учасникам бойових дій виплачується у розмірі 1491 грн.

Вирішуючи питання щодо конкуренції правових норм вказаних актів, суд враховує таке.

Згідно із ст. 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 1). Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України (ч. 2). У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України (ч. 3).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.01.2021 №440/2722/20 з посиланням на вищевказані рішення Конституційного Суду України та відповідно до визначених у ст. 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами зазначила, що для визначення розміру грошової допомоги <...> у 2020р. слід застосовувати не постанову КМ України від 19.02.2020 №112, а Закон №3551, який має вищу юридичну силу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.06.2022 у справі №520/2098/19 зазначила, що Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 №913/204/18, від 10.03.2020 №160/1088/19).

Суд зазначає, що постанова КМ України від 08.04.2021 №325 суперечить Закону №3551 у частині встановлення розмірів грошової допомоги, тому відповідно до ч. 3 ст. 7 КАС України та з урахуванням вищевказаних рішень Конституційного Суду України і Великої Палати Верхов-ного Суду при вирішенні справи належить застосовувати Закон №3551, а не постанову Уряду, безвідносно до того, що її положення не були скасовані на момент спірних правовідносин.

Отже, позивач мав право на отримання грошової допомоги до 5 травня у 2021р. у розмірі 8845 грн. (5 х 1769 грн.). Виплата допомоги у меншому розмірі порушує Закон №3551 і право позивача, тому вимогу про визнання протиправною бездіяльності Центру щодо виплати допомоги у належному розмірі належить задовольнити.

Вимогу про стягнення з Центру недоплаченої суми не належить задовольняти, оскільки така сума позивачу не нарахована.

Враховуючи висновки Верховного Суду, належним і достатнім способом поновлення порушеного права є зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021р. у відповідному розмірі (з урахуванням попередньо виплаченої суми), тому суд дійшов висновку про наявність передбачених ч. 2 ст. 9 КАС України підстав для виходу за межі позовних вимог в цій частині.

Отже, позов до Центру належить задовольнити частково.

Позов до Мінсоцполітики не належить задовольняти, оскільки цей відповідач не наділе-ний повноваження щодо нарахування, виплати і перерахунку грошової допомоги. Відповідно до Положення про Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, затверджений розпорядженням Київської міської державної адміністрації 27.01.2007 №65, такими повноваженнями наділений Центр.

Позивач звільнений від сплати судового збору. Інші витрати сторонами не заявлялись.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 90, 139, 241-246, 257-263 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити позов частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 грошової допомоги до 5 травня у 2021р. у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

3. Зобов`язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу до 5 травня у 2021р. у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком (з урахуванням попередньо виплаченої суми).

4. Відмови в іншій частині позову.

Позивач: ОСОБА_1 ;

АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі:

1) Міністерство соціальної політики України;

01601, м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10; .

2) Відповідач: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат;

03165, м. Київ, просп. Любомира Гузара, 7; .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Дата рішення є днем складення його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко