Справа № 500/2691/22
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2691/22

01 листопада 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М. розглянувши у порядку письмового провадження за правилам спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду 21.07.2022 звернувся через систему «Електронний суд» представник позивача Чернія Володимира Олеговича (далі - позивач) - адвокат Швець Дмитро Юрійович (далі представник позивача) з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач), в якій просив суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо невиплати ОСОБА_1 суми доплати до грошового забезпечення у розмірі 50% від грошового забезпечення за період з 01.12.2020 по 31.12.2020 та з 01.03.2021 по 31.01.2022 пропорційно відпрацьованому часу під час виконання службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням, відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375;

2. Зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суми доплати до грошового забезпечення у розмірі 50% від грошового забезпечення за період з 01.12.2020 по 31.12.2020 та з 01.03.2021 по 31.01.2022 пропорційно відпрацьованому часу під час виконання службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням, відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликається на те, що ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, та посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» (далі постанова КМУ №375) та постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №342 «Про визначення переліку посад працівників, службових і посадових осіб, щодо яких не застосовується обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі- постанова КМУ №342) належить до суб`єктного складу осіб, які на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів, з дня його завершення, мають право на отримання доплат у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення під час виконання обов`язків службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням. Невиплата, передбачених постановою КМУ №375 доплат свідчить про протиправну бездіяльність відповідача допущену під час виконання владно-управлінських функції, що порушила права позивача, які гарантовані даною постановою Уряду. Відновлення таких прав представник позивача вбачає в необхідності задоволення позовних вимог згідно із запропонованим способом захисту.

Відповідач у встановлений ухвалою суду від 25.07.2022, п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, не скористався своїм правом, передбаченим статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України, для подання відзиву на позов.

Процесуальні дії (рішення) у справі, заяви та клопотання сторін.

21.07.2022 представником позивач через електронну систему «Електронний суд» подано позовну заяву. Здійснено автоматизований розподіл справи, визначено головуючого суддю Баб`юка П.М.

Ухвалою суду від 25.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 25.08.2022 витребувано в Департаменту патрульної поліції всі наявні документи та матеріали, які можуть бути використані судом, як доказ у справі, в тому числі, але не виключно: (1) помісячно чи перебував ОСОБА_1 з 01.10.2020 по 31.01.2022 в персональному обліку працівників, яким встановлюється така доплата. Якщо в певних місяцях ні, то з яких причин. Копії наказів про включення позивача в перелік таких працівників за вказаний період; (2) докази нарахування і виплати ОСОБА_1 доплати до грошового забезпечення пропорційно відпрацьованому часу під час виконання службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням, у відповідності до постанови КМУ №375 за періоди з 01.12.2020 по 31.12.2020 та 01.03.2021 по 31.01.2022, якщо ні, то надати обґрунтування з підтверджуючими доказами; чи виконував позивач службові обов`язки в умовах безпосереднього контакту з населенням у відповідності до постанови КМУ №375 за періоди з 01.12.2020 по 31.12.2020 та 01.03.2021 по 31.01.2022.

07.10.2022 на електронну адресу суду від Департаменту патрульної поліції надійшли наступні документи:

- довідку від 05.10.2022 №1601, із змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 , заступнику командиру роти №2 батальйону №1 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції за періоди з 01.12.2020 по 31.12.2020 та 01.03.2021 по 31.01.2022 не нараховувалась та не виплачувалась додаткова доплата до грошового забезпечення відповідно до постанови КМУ №375;

- копії графіки несення служби особовим складом батальйонів за період з 01.12.2020 по 31.12.2020 та 01.03.2021 по 31.01.2022.

Інших документів відповідачем на адресу суду на надсилалось.

Обставини встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 проходить службу в Управлінні патрульної поліції у Львівській області на посаді заступника командира роти №2 батальйону №1.

Як вбачається із довідки від 05.10.2022 №1601, ОСОБА_1 , заступнику командиру роти №2 батальйону №1 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції за період з 01.12.2020 по 31.12.2020 та з 01.03.2021 по 31.01.2022 не нараховувалась та не виплачувалась додаткова доплата до грошового забезпечення відповідно до постанови КМУ №375.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною позивач звернувся до суду із даним позовом до суду.

Наведені обставини становлять підставу позову.

Зміст спірних правовідносин.

Між сторонами виник спір з приводу встановлення позивачу, як працівнику поліції доплат до грошового забезпечення в порядку, на умовах та розмірі, які передбачені постановою КМУ №375.

Норми права, які застосовуються до спірних правовідносин.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктами 1 та 2 постанові КМУ №375 унормовано, що на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах. Доплати, визначені пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Постановою КМУ №342, визначено, що обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, не застосовується, серед інших, до поліцейських (пункт 1).

Мотивована оцінка аргументів учасників щодо наявності або відсутності підстав для задоволення позову.

Вирішуючи спір між сторонами суд виходить з такого.

Частиною четвертою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною дев`ятою статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Департамент патрульної поліції не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

Крім того, Департаментом патрульної поліції не виконано ухвалу суду від 25.08.2022 про витребування доказів.

Стаття 129-1 Конституції України, визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Ухвала про витребування доказів у справі, є саме таким рішення. Невиконання судового рішення, є неприпустимою поведінкою для будь-якого учасника суспільних відносин, а надто для суб`єкта владних повноважень, який вчиняє дії та приймає рішення, що мають схожу юридичну природу із судовими рішеннями.

Цей спір стосується правомірності дій суб`єкта владних повноважень.

Приписи частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, визначають, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Отож, відповідач в таких справах завжди повинен виступати активним учасником процесу доказування.

Наведене у сукупності із нормами частини першої статті 2, частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави дійти висновку, що правосуддя повинно бути справедливим та неупередженим, а суд повинен шукати способи найбільш ефективного захисту прав та інтересів особи, навіть тоді, коли суб`єкт владних повноважень усувається від активної участі в процесі доказування. В таких випадках, суд не може вдатись до звичайної констатації протиправної поведінки суб`єкта владних повноважень та зайняти сторону позивача. Суд повинен вжити всіх, передбачених законом заходів, для з`ясування об`єктивної істини у справі.

Із довідки від 05.10.2022 №1610 вбачається, що позивач працює на посаді заступника командира роти №2 батальйону №1 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції. Додаткова доплата до грошового забезпечення, що передбачена постановою КМУ №375, за періоди з 01.12.2020 по 31.12.2020 та з 01.03.2021 по 31.01.2022, не нараховувалась та не виплачувалась.

Уряд в пунктах 1 та 2 постанови №375 (положення якої деталізовані вище) визначив суб`єктний склад осіб, які мають право, на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни, на отримання додаткової доплати до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення). До таких суб`єктів, серед інших, віднесено поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», установлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2022 №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на всій території України продовжено карантин з 22.05.2020 по 31.07.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2022 №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», продовжено карантин на всій території України з 01.08.2020 по 19.12.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами) встановлено карантин на всій території України з 19.12.2020, який діяв, в тому числі протягом періодів, які вказував позивач.

Станом на час розгляду справи дія карантину, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236, продовжено до 31.12.2022.

Таким чином, протягом спірних періодів з 01.12.2020 по 31.12.2020 та з 01.03.2021 по 31.01.2022 на території України діяв карантин, що підтверджується відповідними рішеннями Уряду.

Це означає, що протягом указаних періодів суб`єктний склад учасників, який передбачений постановою КМУ №375, за наявності правових підстав, набував право на отримання доплат, у розмірі та на умовах, що передбачені нормативно-правовим актом Урядом.

Суд погоджується з тим, що посада позивача (заступник командира роти №2 батальйону №1 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції) відноситься до осіб, які за наявності інших, передбачених пунктом 1 постанови КМУ №375 обставин, мають право на отримання доплат у розмірі, який визначений пунктом 2 цієї постанови Уряду №375.

Право на встановлення таких доплат отримували поліцейські які (1) забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та (2) внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням.

Таким чином, сукупність обох наведених обставин обумовлювали виникнення у позивача права на отримання доплати, передбаченої постановою КМУ №375.

На практиці, це означало, що поліцейський виконання обов`язків якого не дотичне із обумовленими обставинами, не зважаючи на приналежність до суб`єктного складу осіб, які перераховані в постанові Уряду, права на отримання доплат не набував.

Відтак, установлення наявності або відсутності таких обставин є основоположним, для вирішення спору по суті. З цією метою, судом витребувались докази у відповідача, згідно з ухвалою суду від 25.08.2022.

Департамент патрульної поліції ухвали суду від 25.08.2022 не виконав.

З огляду на це, суд за правилами частини дев`ятої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України, визначає встановленою обставиною для якої витребувались докази. Зокрема, суд визнає, що позивач під час виконання своїх обов`язків забезпечував життєдіяльність населення (в частині забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мав безпосередній контакт із населенням.

Отже, позивач протягом періоду з 01.12.2020 по 31.12.2020 та протягом періоду з 01.03.2021 по 31.01.2022 набув право на отримання додаткової доплати до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в розмірі, передбаченому пунктом 2 постанови КМУ №375.

Проте, оскільки Уряд в пункті 2 постанови КМУ №375 послуговується прийменником «до» («… до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення…»), то наведене свідчить про певний обсяг дискреції в діях відповідача під час встановлення таких доплат.

Це означає, що відповідач приймаючи рішення про встановлення додаткових доплат, зважаючи на сукупність обставин (кількість відпрацьованих дій, виконання додаткових обов`язків, інтенсивність виконання завдань із забезпечення життєдіяльності населення, тривалість безпосереднього контакту з населенням тощо) повинен визначити конкретний розмір додаткових доплат у відсотковому відношенні від заробітної плати (грошового забезпечення).

Тому, питання грошового розміру додаткової доплати це питання аналізу повсякденної діяльності позивача на предмет відповідності всіх, але не виключно, перерахованих судом обставин. Наслідки такої діяльності відповідача знаходять своє відображення у відповідному організаційно-правовому акті про встановлення додаткової доплати позивачу.

Тому, суд погоджується, що відповідач допустив протиправну бездіяльність не встановивши позивачу додаткової доплати, передбаченої постановою КМУ №375.

Разом з тим, суд не вбачає за можливе відновлення порушених прав позивача у визначеним ним спосіб.

Для відновлення прав позивача, відповідач повинен: 1) проаналізувати діяльність позивача; 2) встановити додаткову доплату в межах гранично визначеного розміру, передбаченого пунктом 2 постанови КМУ №375, з розрахунку до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) позивача, шляхом прийняття відповідного рішення; 3) здійснити нарахування позивачу належних йому сум додаткових доплат, передбачених постановою КМУ №375.

Вказане відноситься до тих періодів, про які просить позивач в позовній заяві.

Підсумовуючи наведене, суд виходить з того, що відповідач діяв з порушенням критеріїв, які передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на це, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішення питання про стягнення судових витрат.

Відповідно до частин першої третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Стаття 134 Кодексу адміністративного судочинства України, визначає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом частин першої та другої статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України, Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Як вбачається із договору про надання правової допомоги від 10.01.2022 ОСОБА_1 поніс витраті на правову допомогу в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн.

Адвокатом Швецем Д.Ю. в даній справі: 1) складено та надіслано адвокатський запит; 2) зібрано письмові докази; 3) складено позовну заяву, яку подано до суду із застосування системі «Електронний суд».

На підставі наведеного, суд вважає, що заявлена сума понесених витрат позивачем витрат на правову допомогу підлягає стягненню з Департаменту патрульної поліції в користь ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 2, 5, 9, 12, 16, 132, 134, 139, 241-246, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не встановлення ОСОБА_1 суми доплати до грошового забезпечення у розмірі до 50% від грошового забезпечення за періоди з 01.12.2020 по 31.12.2020 та з 01.03.2021 по 31.01.2022 пропорційно відпрацьованому часу під час виконання службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції встановити та нарахувати ОСОБА_1 суми доплати до грошового забезпечення у розмірі до 50% від грошового забезпечення за період з 01.12.2020 по 31.12.2020 та з 01.03.2021 по 31.01.2022 пропорційно відпрацьованому часу під час виконання службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції в користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Департамент патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3,м. Київ,03048 код ЄДРПОУ/РНОКПП 40108646);

Головуючий суддя Баб`юк П.М.