Справа № 139/588/22
Суддя: Коломійцева В. І.
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 139/588/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року смт Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Коломійцевої В.І.,

за участю секретаря судового засідання Боржемської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Муровані Курилівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання незаконними дій інспектора та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 30.09.2022 року відносно нього поліцейським з РПП СПД №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області Зіничем А.М. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАД №672794 якою визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., відповідно до якої позивач 30.09.2022 року о 12 год 55 хв., в смт.Муровані Курилівці по вул. Г.Майдану керував транспортним засобом ВАЗ-2101, д.н.з. НОМЕР_1 в якого номерний знак встановлений у невідповідному місці. Із зазначеною постановою позивач не згідний та вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки ПДР він не порушував, а дії поліцейського при її винесенні протиправними в зв"язку з тим, що працівником патрульної поліції не було дотримано вимог щодо процедури розгляду справи, а саме ч.5 ст. 258 КУпАП щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення. Окрім того, він був позбавлений можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Поліцейський в порушення чинного законодавства України спрощено підійшов до розгляду справи про адміністративне правопорушення, не з`ясувавши всіх обставин, перелічених у ст. 247 і 280 КУпАП, не зібравши необхідних доказів. А, тому просив визнати дії інспектора, який складав оскаржувану постанову протиправними та скасувати її.

Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 19.10.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Про причину неявки суд не повідомив (а.с.19).

Представник відповідача Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач був належним чином повідомлений (а.с.21). У визначений строк для надання відзиву на позов, відзиву до суду не подав.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області в судове засідання також не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач був належним чином повідомлений (а.с.20). У встановлений в ухвалі строк представник Головного управління НПУ у Вінницькій області направив до суду відзив на позов, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що поліцейський патрульної поліції діяв у відповідності до вимог закону. До відзиву додав СD диск з відеозаписом події з бодікамери поліцейського (а.с.22-30).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Учасниками справи не заявлено клопотань про виклик свідків, витребування доказів, а тому суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване у не в автоматичному режимі, серії БАД №672794 від 30.09.2022 (а.с.6), ОСОБА_1 , 30.09.2022 о 12-ій годині 55 хвилин по вулиці Г.Майдану в смт.Муровані Курилівці керував автомобілем «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , у якому номерний знак встановлений у невідповідному місці, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 850 гривень.

Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Крім того, відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України N 1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за N 1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУАП.

Згідно з п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 121 КУАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про дорожній рух", контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. п. 4.1, 4.2, 4.3 п. 4 Національного Стандарту України ДСТУ 4278:2019 "Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів", на автомобілях має бути два знаки; знаки на транспортних засобах треба встановлювати лише в передбачених за конструкцією місцях, зазначених виробником; знаки не повинні зменшувати кутів переднього та заднього звисів транспортного засобу.

Згідно абзацу 4 п. 30.2. ПДР, затверджених Постановою від 10 жовтня 2001 р. N 1306 забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

При цьому п. 2.9в ПДР передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до вимог ст. 33 Закону України "Про дорожній рух", технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку.

Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Частиною 6 ст. 121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що керування транспортним засобом, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності в порядку частини шостої статті 121 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 30.09.2022 року о 12-ій год. 55 хв. керував транспортним засобом ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Г.Майдану в смт.Муровані Курилівці, у якому номерний знак був закріплений у не встановленому місці, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КпАП України.

Судом встановлено, що передній державний номерний знак, на автомобілі ВАЗ 2101, яким керував ОСОБА_1 30.09.2022 року, був розташований на решітці під капотом, що підтверджується відеоматеріалом, доданим відповідачем до відзиву на позов. При цьому, позивач у позові не заперечував факт керування транспортним засобом.

Отже наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення п.2.9.в) ПДР України, за яке встановлена адміністративна відповідальність за ч.6 ст. 121 КУпАП доведена.

Суд також вважає, що інспектором поліції не була порушена процедура складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

За змістом статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (в тому числі й щодо порушення частини першої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

У відповідності до ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Проте, тієї обставини, що позивачем під час складання постанови висловлено будь-які заперечення, суду не надано.

За своїм змістом оскаржувана постанова відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам ч.6 ст. 121 КУпАП.

Щодо твердження позивача про не роз`яснення йому його прав при розгляді оскаржуваної постанови та порушення права на захист, то у цій справі суд виходить з такого.

Дійсно, право на захист є основоположним у демократичному суспільстві та передбачене Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Конституцією України та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

При цьому, в оскаржуваній постанові міститься підпис позивача щодо роз`яснення йому положень ст.ст.307, 308 КУпАП, прав передбачених статтею 268 КУпАП, а також строк оскарження постанови згідно зі ст. 289 КУпАП.

В той же час, позивачем не представлено належних доказів в обґрунтування обмеження реалізації ним прав, закріплених ст. 268 КУпАП.

Крім того, доводи позивача щодо того, що з постанови не зрозуміло, на яку частину ст. 121 КУпАП, як його провини, посилається інспектор, суд розцінює як безпідставні, оскільки з останньої чітко вбачається частина статті адміністративного правопорушення. При цьому, суду надано лише її копію. Будь-яких клопотань про витребування оригіналу постанови з органу поліції позивач не заявляв.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає, що відповідачем відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України достовірними, достатніми, належними та допустимими доказами доведена наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення п. 2.9 в) ПДР України, за яке встановлена адміністративна відповідальність за ч. 6 ст. 121 КУпАП, а саме - водій експлуатував транспортний засіб, державний номерний знак якого був закріплений у не встановленому місці, та відповідно доведена правомірність та обґрунтованість постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАД №672794 від 30.09.2022 року та дій щодо її складення.

Враховуючи наведені вище обставини і норми законодавства суд дійшов до висновку, що під час адміністративного правопорушення та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись, ст.ст. 7, 9, 121, 251, 258, 268, 278-280, 283, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 19-20, 77, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: Могилів-Подільський РВП ГУНП у Вінницькій області, юридична адреса: Вінницька область, м.Могилів-Подільський, вул.. Сагайдачного, 4.

Відповідач 2: Головне управління НПУ у Вінницькій області, юридична адреса: Вінницька область, м.Вінниця, вул.. Театральна, 10.

Рішення складено 01.11.2022.

Суддя: