Справа № 140/3757/22
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року ЛуцькСправа № 140/3757/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач 1, ГУ ПФУ у Волинській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі відповідач 2, ГУ ПФУ в Полтавській області), відповідно до якого просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 з 21 лютого 2022 року пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 лютого 2022 року позивач через портал Пенсійного фонду України звернулася із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Листом від 25 березня 2021 року повідомлено, що ГУ ПФУ у Волинській області прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії за віком.

Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії незаконними та зазначає, зокрема, що відмова у призначенні пенсії на пільгових умовах через відсутність документів, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, неподання уточнюючої довідки, як і сама вимога надати уточнюючу довідку, є протиправними, а у позивача наявний достатній для призначення пенсії загальний трудовий стаж понад 25 років, в т. ч. понад 10 років на роботах із шкідливими умовами праці.

З врахуванням викладеного позивач просить задовольнити позов повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини першої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач 1 позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що позивачем не надано довідок про підтвердження стажу для призначення пільгової пенсії. У зв`язку із невиконанням однієї з умов призначення пенсії, передбаченої статтею 26 Закону №1058-IV, а саме недосягненням віку 60 років, та відсутністю документів, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно із пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV, ГУ ПФУ у Волинській області правомірно прийнято рішення №51 від 23 березня 2022 року про відмову в призначенні пенсії за віком.

Ухвалою від 18 липня 2022 року у справі було залучено другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Представник відповідача 2 у відзиві на позов позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні позову відмовити з тих підстав, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до управління 21 лютого 2022 року із заявою про призначення пенсії за віком, надавши наступні документи: трудову книжку; свідоцтва про народження дітей; довідки; свідоцтво про шлюб; довідку про заробітну плату; паспорт, код.

Аналіз наданих документів показує, що страховий стаж позивача становить 36 років 04 місяці 02 дні, якого достатньо для призначення пенсії за віком. Період роботи в Обласному дитячому протитуберкульозному санаторії «Згорани» не можливо зарахувати в подвійному розмірі, оскільки в довідці від 07 лютого 2022 року №01-13/31 відсутнє посилання на статтю 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області за принципом екстериторіальності прийнято рішення №51 від 23 березня 2022 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , оскільки заявниця не досягла відповідного пенсійного віку.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 21 лютого 2022 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком, вказана заява разом з документами були подані через веб-портал, що підтверджується відповідною роздруківкою.

ГУ ПФУ в Полтавській області прийняло рішення від 23 березня 2022 року №51 про відмову у призначенні пенсії, з якого вбачається, що страховий стаж позивача становить 36 років 04 місяці 02 дні. Період роботи в Обласному дитячому протитуберкульозному санаторії «Згорани» не можливо зарахувати в подвійному розмірі, оскільки в довідці від 07 лютого 2022 року №01-13/31 відсутнє посилання на статтю 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Управлінням прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, оскільки заявниця не досягла відповідного пенсійного віку.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема: 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року.

Згідно із пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (приклади у додатках 1, 2).

За приписами пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

Пунктом 10 Порядку №383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» установлено, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. №461 (Офіційний вісник України, 2016 р., №60, ст. 2044), а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

При вирішенні даного спору суд, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а, які полягають у тому, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо. При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць. Особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2. При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник. За таких обставин з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та забезпечення конституційних гарантій осіб на пенсійне забезпечення Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10 вересня 2013 року у справі №21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі №21-519а14, від 17 березня 2015 року у справах №21-51а15, та №21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі №21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі №21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі №21-5432а15 та від 12 квітня 2016 року у справі №21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Крім того, згідно із частиною другою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із не зарахуванням до пільгового стажу періоду роботи з 28 жовтня 1989 року по 16 квітня 2020 року, оскільки у довідці відсутнє посилання на статтю 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Судом встановлено, що згідно із записами у трудовій книжці НОМЕР_1 позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2 ) з 01 квітня 1989 року по 01 червня 2020 року працювала у санаторії «Згорани» (в подальшому - Обласний дитячий протитуберкульозний санаторій «Згорани», який з 06 червня 2019 року реорганізовано на Комунальне підприємство «Волинський обласний санаторій «Згорани» Волинської обласної ради) на посадах санітарки прибиральниці (палатної), молодшої медичної сестри (палатної). Крім того, зазначений трудовий стаж підтверджується довідкою від 07 лютого 2022 року №01-13/31, виданою Волинським обласним санаторієм «Лісова пісня», який згідно з рішенням Волинської обласної ради від 12 березня 2020 року №29/28 є правонаступником всіх прав та обов`язків Комунального підприємства «Волинський обласний санаторій «Згорани» Волинської обласної ради.

При вирішенні спору суд виходить з того, що відповідач не заперечує ту обставину, що позивач виконувала роботи за професіями, які передбачені відповідними Списками, чинними на період роботи.

Відтак, суд погоджується із доводами позивача про те, що на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (21 лютого 2022 року) позивач досягла необхідного віку (55 років), у неї наявний достатній страховий та пільговий стаж (не менше 25 років, з них не менше 10 років на роботах за Списком №2), до заяви про призначення пенсії позивач додала усі необхідні документи, тому у відповідача були відсутні правові підстави для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що у довідці відсутні посилання на статтю 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки чітко вбачається, що вказана заява була розглянута на предмет наявності у позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно із пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV. Крім того, підставою для відмови у призначенні пенсії вказано, що заявниця не досягла відповідного пенсійного віку.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про протиправність рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку із чим, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, з наведених вище мотивів та підстав взаємопов`язані позовні вимоги належить задовольнити шляхом визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області від 23 березня 2022 року №51 про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання відповідача здійснити призначення та виплату позивачу пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV, з 21 лютого 2022 року.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою про відкриття провадження в адміністративній справі від 13 травня 2022 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі.

Водночас суд зауважує, що у даному спорі є два відповідача, однак тягар по відшкодуванню судових витрат слід покласти на відповідача 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, позаяк саме відповідач 2 прийняв спірне рішення, яке в подальшому судом визнане протиправним та скасоване. Тобто, вина у виникненні даних спірних правовідносин лежить лише на відповідачу 2.

З огляду на задоволення позову та враховуючи положення частини другої статті 133 КАС України, суд дійшов висновку про розподіл судових витрат шляхом стягнення судового збору у сумі 992,40 грн в дохід Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Керуючись статтями 2, 139, 244-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 23 березня 2022 року №51 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, з 21 лютого 2022 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, Полтавська область, місто Полтава, вулиця Соборності, будинок 66, ідентифікаційний код юридичної особи 13967927).

Суддя Ф.А. Волдінер