Справа № 420/3235/22
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2022 р.м. ОдесаСправа № 420/3235/22
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:
м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
01.06.2022 року;
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.
П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні в розмiрi 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

В обґрунтування позову зазначено, позивач проходив військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді старшого офіцера відділення повсякденної діяльності відділу організаційно-мобілізаційної роботи та повсякденної діяльності штабу та наказом начальника прикордонного загону від 14.01.2021 року №11-ОС звільнений з військової служби за підпунктом «г».

На день звільнення вислуга років позивача складає: у календарному обчисленні 08 років 10 місяців 21 день; у пільговому обчисленні 05 років 02 місяці 21 день, всього 14 років 01 місяць 12 днів, чим позивач набув право на виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 15 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Оскільки виплату одноразової грошової допомоги прикордонний загін не здійснив, у тому числі відмовляє вчинити ці дії і за зверненням позивача, він вимушений звернутись із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів в судовому порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Суд визнав протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Зобов`язав НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні в розмiрi 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Проаналізувавши положення Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд першої інстанції виходив з того, що право та умови на виплату військовослужбовцю одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби чітко визначено на рівні закону. Вказані правові норми не містять вказівки на те, що право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги виникає за наявності 10 і більше саме календарних років вислуги. Календарна вислуга років застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги.

З урахуванням норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставин справи, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» позивач як такий, що має вислугу більше 10 років, набув право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) подав апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням абз. 2 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п.п. 2 п. 9 розділу 5 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС від 25.06.2018 року №558, згідно яких військовослужбовцям при звільнені з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу років 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Вказує, що законодавець визначив, що основоположним елементом набуття права на одноразову грошову допомогу при звільненні є саме календарна вислуга років.

З огляду на те, що прикордонний загін діяв у відповідності до чинного законодавства, позовні вимоги є необґрунтованими та у суду першої інстанції не виникло правових обставин для його задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 проходив військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді старшого офіцера відділення повсякденної діяльності відділу організаційно-мобілізаційної роботи та повсякденної діяльності штабу.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.01.2021 року №12-ОС виключено із списків особового складу загону та знято з усіх видів забезпечення лейтенанта ОСОБА_1 , звільненого наказом від 14.01.2021 року №11-ОС в запас Збройних Сил України, за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу)): необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років, пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас Збройних Сил України, без надання права носіння військової форми одягу.

У наказі визначено, що вислуга років позивача становить станом на 15 січня 2021 року:

Календарна: 08р. 10м. 21дн.

Пільгова: 05р. 02м. 21дн.

Усього: 14р. 01м. 12 дн.

Також, визначено виплатити грошову компенсацію за не отримане речове майно, грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2017-2021 рр.

06.01.2022 року позивач звернувся до НОМЕР_1 прикордонного загону ( АДРЕСА_1 ) із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу, передбачену ст.ст. 9, 15 Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Розглянувши заяву, відповідачем у задоволенні вказаних вимог відмовив, про що повідомив позивача листом від 19.01.2022 року.

Як на підставу для залишення вимог позивача без задоволення, прикордонний загін послався на те, що відповідно до положень Інструкції від 25.06.2018 року №558 одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби військовослужбовцям через сімейні обставини або інші поважні причини, визначені Переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 року №413, виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Зазначив, що вказані положення вказують на необхідність наявності відповідної вислуги років у календарному обчисленні.

З огляду на те, що календарна вислуга років заявника становить 8 років, правові підстави для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби відсутні.

Не погоджуючись із висновками відповідача, посилаючись на допущення прикордонним загоном протиправної бездіяльності, позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів в судовому порядку.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, визначено Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII.

Частинами 1, 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Порядок та перелік посад, за якими розраховується пільговий стаж, встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вказані положення Закону не передбачають будь-якої вказівки щодо обчислення вислуги лише в календарних роках, а передбачає виплату одноразової грошової допомоги у разі звільнення за наявності вислуги 10 років і більше.

Календарна вислуга років застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги.

При цьому, умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є наявність вислуги 10 років і більше.

Виходячи з обставин цієї справи, загальний строк вислуги позивача становить 14 років 01 місяць 12 днів, що відповідно до положень абз. 2 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дає йому право на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Оскільки висновки суду ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв