Справа № 160/15709/21
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 160/15709/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року в адміністративній справі № 160/15709/21 (суддя І інстанції Єфанова О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РІТЕЙЛЕР-КОМПАНІ»

до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

про визнання протиправними і скасування постанови та припису

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними і скасувати:

- постанову відповідача від 9 серпня 2021 року № ДН5259/1417/АВ-ФС/168

- припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 14 липня 2021 року № ДН5259/1417/АВ/П.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року позов задоволений повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати це рішення та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, також судом порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, оскільки під час інспекційного відвідування інспекторами праці встановлено фактичний допуск позивачем 52 працівників до роботи без оформлення трудового договору.

У відзиві позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

Департамент капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації через платформу ProZorro оголосив проведення процедури закупівлі (реконструкція стадіону, розташованого на території КПНЗ «Дитячо-юнацька спортивна школа № 3» Криворізької міської ради по вул. Зарічній, 3 у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області).

За результатами проведеного тендеру 19.04.2021 між ТОВ «Рітейлер Компані» та Департаментом капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації укладено договір № 68/04-21, предметом якого відповідно до п. 1.1-1.2 є виконання будівельно-монтажних робіт з реконструкції (реконструкція стадіону, розташованого на території КПНЗ «Дитячо-юнацька спортивна школа № 3» Криворізької міської ради по вул. Зарічній, 3 у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області). Місце розташування об`єкта вул. Зарічна, З, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, Україна, 50000. (т. № 2 а.с. 97-105)

У період з 02.07.2021 по 13.07.2021 інспекторами праці за адресою м. Кривий Ріг, вул. Зарічна, 3, проведено інспекційне відвідування ТОВ «Рітейлер Компані», підстава проведення звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин № КО-12645120 від 09.06.2021 (вх. № 765/КО-12645120 від 11.06.2021).

За результатами інспекційного відвідування складено акт від 13.07.2021 № ДН5259/1417/АВ, у висновку якого зазначено, що ТОВ «Рітейлер Компані» фактично допущено до виконання робіт 52 особи, без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, чим порушено вимоги ч.ч.1, 2 ст. 21, ч. 1 ч. 4 ст. 24, ч. 1, 2 ст. 26 КЗпП України та постанови КМУ № 413 від 17 червня 2015 року. (т. № 2 а.с. 71-78)

16.07.2021 ТОВ «Рітейлер Компані» отримано припис від 14.07.2021 № ДН5259/1417/АВ/П про усунення виявлених порушень законодавства про працю, відповідно до якого зобов`язано керівника Товариства з обмеженою відповідальність «Рітейлер Компані» у строк до 28.07.2021 року усунути виявлені порушення та повідомити про виконання даного припису. (т. № 2 а.с. 83-84)

25.08.2021 позивачем отримано постанову відповідача від 09.08.2021 № ДН5259/1417/АВ-ФС/168 про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, відповідно до якої на підставі акту від 13.07.2021 № ДН5259/1417/АВ, керуючись ст. 265 КЗпП України, ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення», частиною третьою ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Порядком накладення штрафів законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 на ТОВ «Рітейлер Компані» накладено штраф у розмірі 3 120 000 гривень. (т. № 2 а.с. 90-94)

Не погоджуючись із зазначеними приписом та постановою, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що недотримання вимог абзацу 11 частини першої статті 6 Закону № 877-V та пункту 5 Порядку № 823 є порушенням порядку проведення перевірки (інспекційного відвідування) та самостійною підставою для скасування постанов про накладення штрафу, які прийняті на підставі акту, складеного за результатами такої перевірки. Крім того, суд зазначив, що оскільки на будівельному майданчику мали право перебувати різні суб`єкти, то чітко встановити, що всі особи були пов`язані з позивачем неможливо. Відповідач таку пов`язаність не встановив та не надав відповідних доказів

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Повноваження щодо нагляду і контролю за додержанням роботодавцями законодавства про працю встановлені Кодексом законів про працю України (далі КЗпП України), Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року № 877-V (далі Закон № 877) та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Державна служба України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб (п. 1 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 Положення про Державну службу України з питань праці (далі Положення № 96).

Згідно з пп. 6 п. 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Пунктом 7 Положення № 96 передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до приписів Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 27 березня 2015 року № 340 (далі Положення № 340), Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області (далі Управління Держпраці) є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Підпунктом 5 пункту 4 Положення № 340 передбачено, що Управління Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

На виконання вимог ст. 259 КЗпП України постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі Порядок № 823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі об`єкт відвідування).

Пунктом 2 Порядку № 823 передбачено, що заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Підстави для здійснення інспекційних відвідувань визначені пунктом 5 Порядку № 823, зокрема звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин.

Разом з тим, за приписами абзаців 5, 6 частини 1 статті 6 Закону № 877 підставою для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом.

За приписами абзацу 11 частини першої статті 6 Закону № 877-V під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Отже, у випадку коли позапланова перевірка проводиться за зверненням фізичної особи, проведення такої перевірки повинно бути погоджене центральним органом виконавчої влади.

Зазначена правова позиція підтверджена Верховним Судом у постанові від 31 січня 2019 року у справі № 809/799/17.

Як зазначалось вище, підставою проведення інспекційного відвідування, яке за своєю суттю є позаплановим заходом зі здійснення державного контролю, у направленні зазначено звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин, від 09.06.2021.

З цього приводу в контексті спірних правовідносин апеляційний суд зазначає, що відповідачем не надано суду доказів погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки, з огляду на підставу її проведення, що відповідно до приписів статті 6 Закону № 877-V є передумовою здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю).

З огляду на приписи абзаців 5 та 6 частини 1 статті 6 Закону № 877, а також висновки Верховного Суду колегія суддів вважає, що відповідачем не було дотримано зазначених вище приписів чинного законодавства, а тому у нього не виникло право на проведення інспекційного відвідування позивача.

Порушення зазначених вимог Закону № 877 щодо неможливості проведення інспекційного відвідування без погодження центральним органом виконавчої влади має наслідком визнання такого інспекційного відвідування незаконним і не може породжувати жодних правових наслідків, зокрема акт інспекційного відвідування, яким зафіксовані його результати, в т.ч. і виклад виявлених порушень, виходячи з положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, є недопустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

За таких обставин постанова і припис, прийняті відповідачем за наслідками незаконного інспекційного відвідування позивача та на підставі акту, який є недопустимим доказом, не можуть вважатися правомірними і підлягають скасуванню.

Натомість доводи апелянта, що положення Порядку № 823 дозволяли йому здійснювати інспекційне відвідування без дотримання положень Закону № 877, є безпідставними з огляду на таке.

Дійсно відповідно до п. 1 Порядку № 823 цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (далі Закон).

Заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, крім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин, здійснюються відповідно до вимог Закону та з урахуванням пунктів 2-4 цього Порядку.

Проте згідно з частиною 7 статті 2 Закону № 877 заходи контролю здійснюються органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, державного контролю за додержанням законодавства у сфері моніторингу, звітності та верифікації викидів парникових газів у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Разом з тим Закону, який би регулював правовідносини зі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері дотримання законодавства про працю та зайнятість населення на цей час немає, а тому спеціальним законодавчим актом, який регулює ці правовідносини є Закон № 877-V незважаючи на те, що він регулює правовідносини зі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності для багатьох органів контролю.

Зазначена правова позиція також викладена Верховним Судом у постанові від 31 січня 2019 року у справі № 809/799/17.

Отже, Законом № 877 не передбачено можливості здійснювати державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення без додержання встановлених цим Законом вимог, а тому зазначені вище положення абзацу другого п. 1 Порядку № 823 суперечать приписам Закону як нормативно-правового акту вищої сили і застосуванню у зв`язку з цим не підлягають.

Водночас, оскільки у відповідача взагалі не було права на проведення інспекційного відвідування позивача, позов підлягає задоволенню саме з цих підстав, які є самостійними і достатніми для прийняття рішення про його задоволення, а тому суд першої інстанції помилково і надлишково вдався ще й до дослідження і перевірки підстав позову стосовно наявності порушень законодавства про працю з боку позивача по суті виявлених порушень. Разом з тим, за таких обставин перевірка і аналіз порушень позивача, які зазначені в акті інспекційного відвідування, не може здійснюватися судом, оскільки контролюючим органом ці обставини досліджувалися під час незаконного інспекційного відвідування, яке не може мати жодних наслідків.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Отже, судом першої інстанції правильно задоволено позов, проте помилково викладені мотиви з яких він дійшов такого висновку.

Відповідно до частини 4 статті 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивування висновків суду з викладенням мотивів, з яких суд дійшов висновку про задоволення позову, в редакції цієї постанови.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року в адміністративній справі № 160/15709/21 змінити в частині мотивування висновків суду.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко