Справа № 160/12374/22
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
16.08.2022 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, з вимогами:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у зарахуванні до пільгового стажу позивача ОСОБА_1 як шахтаря за Списком №1 періодів роботи з 12.04.2000 по 16.10.2000, з 06.11.2000 по 07.12.2000, з 31.08.2001 по 01.02.2002 та до пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку згідно ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (25 років), ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (25 років) за професіями, передбаченими Списком, затвердженим постановою КМУ від 31.03.1994 №202, періодів роботи з 12.02.2003 по 07.07.2003, з 08.09.2003 по 31.10.2003, з 23.04.2004 по 03.09.2004, з 16.02.2006 по 31.07.2006;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 24 травня 2022 року зарахувати позивачу ОСОБА_1 до пільгового стажу шахтаря за Списком №1 періоди роботи з 12.04.2000 по 16.10.2000, з 06.11.2000 по 07.12.2000, з 31.08.2001 по 01.02.2002 та до пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку згідно ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (25 років), ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (25 років) за професіями, передбаченими Списком, затвердженим постановою КМУ від 31.03.1994 №202, періоди роботи з 12.02.2003 по 07.07.2003, з 08.09.2003 по 31.10.2003, з 23.04.2004 по 03.09.2004, з 16.02.2006 по 31.07.2006; з 24 травня 2022 року призначити, нарахувати та виплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсію незалежно від віку згідно ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (25 років), ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (25 років).
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена судді О.С. Рябчук.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.08.2022 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
06.09.2022 року засобами поштового зв`язку від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив проти позову. Відповідач проти позову заперечує з огляду на наступне. Необхідними умовами для призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку є зайнятість особи на підземних і відкритих гірничих роботах, що передбачені відповідним списком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, повний робочий день, наявність відповідного стажу роботи на цих роботах. Відповідно до Розділу І «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних ( сланцевих) шахт» Постанови № 202, до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років відносяться усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах ,керівники і спеціалісти підземних дільниць і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю). При розгляді наданих документів позивача встановлено недостатність пільгового стажу роботи, що стало підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. З огляду на викладене, вважає оскаржуване рішення правомірним та просить відмовити в задоволенні адміністративного позову.
28.09.2022 року від ОСОБА_1 за допомогою підсистеми «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив. Позивач наголошує на тому, що певні недоліки чи недотримання роботодавцем трудового законодавства не має мати негативним наслідком для особи не призначення пенсії. Вважає доводи, викладені у відзиві проти позову, протиправними та наполягає на задоволенні позовних вимог.
03.10.2022 року засобами поштового зв`язку від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив проти позову. Відповідачем позовні вимоги заперечуються, періоди роботи позивача, що не було враховано до пільгового стажу не було атестовано підприємством як пільгові посади відповідно до діючого законодавства, що зумовило прийняття такого рішення. За результатом розгляду всіх наданих 24.05.2022 року документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області 02.06.2022 року було прийнято рішення про відсутність у ОСОБА_1 права на призначення пенсії у 48 років відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Загальний страховий стаж позивача становив 49 років 01 місяць 12 днів, в тому числі пільговий стаж відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 23 років 00 місяців 04 дні (при необхідних не менше 25 років). Зважаючи на викладене, вважає прийняте рішення обґрунтованим та просить відмовити в задоволенні адміністративного позову.
Відповідно до ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За змістом приписів п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно з 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 24 травня 2022 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
«Страховий стаж заявника становить 49 років 1 місяців 12 дні, пільговий стаж постановою №202, (25 років) становить 0 років 06 місяців 14 дні, роботи підземні провідні професії (20 років) становить 15 років 5 місяців 23 днів, по Списку 1 становить 5 років 8 місяців 14 днів.
Необхідний пільговий стаж становить 10 років
Результати розгляду документів, доданих до заяви №3545 від 24.05.2022р.:
На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, та за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відмовити в призначенні пенсії згідно п.2 ст. 114 Закону України в зв`язку з відсутністю необхідного віку 50 років.»
18.07.2022 року позивач звернувся з запитом № 18/07-ІІ з питання пенсійного забезпечення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
19 років 4 місяці 7 днів (з урахуванням кратності) робота за провідними професіями;
6 місяців 4 дні пільговий стаж роботи за професіями, передбаченими постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202;
4 роки 3 місяці 12 днів робота за Списком № 1.
До пільгового стажу ОСОБА_1 також не зараховано періоди роботи з 31.08.2001 по 01.02.2002, з 12.02.2003 по 07.07.2003 та з 23.04.2004 по 03.09.2004, оскільки довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за зазначені періоди не надавались.
Не погоджуючись з прийнятими рішеннями про відмову у призначенні пенсії та вважаючи їх протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII«Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон№1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(далі - Закон №1058).
Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Згідно із ст. 1 Закону №1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058-IV у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Статтею 14 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі Закон № 1788-XII) визначені особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії.
Так, частиною першою статті 14 Закону № 1788-XII визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений статтею 12 цього Закону, знижується на 1 рік (частина друга статті 14 Закону № 1788-XII згідно з Рішенням Конституційного Суду від 23 січня 2020 року № 1-р/2020.).
Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Відповідно до абзацу першого пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Згідно з абзацом другим частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV за наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
Абзацом першим частини першої статті 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
У разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах (частина п`ята стаття 114 Закону № 1058-IV).
У межах спірних правовідносин, з огляду на вік позивача на день звернення з заявою про призначення пенсії за віком (48 років 04 місяців), для встановлення позивачу права на пенсію за віком відповідно до абзацу першого частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV необхідно дотримання таких обов`язкових вимог: робота на провідних професіях (робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень) із безпосередньою зайнятістю повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах з видобутку вугілля не менше 20 років, або робота повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.
19 років 4 місяці 7 днів ( з урахуванням кратності) робота за провідними професіями;
6 місяців 4 дні пільговий стаж роботи за професіями, передбаченими постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202;
4 роки 3 місяці 12 днів робота за Списком № 1.
До пільгового стажу ОСОБА_1 також не зараховано періоди роботи з 31.08.2001 по 01.02.2002, з 12.02.2003 по 07.07.2003 та з 23.04.2004 по 03.09.2004, оскільки довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за зазначені періоди не надавались.
Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Статтею 48 Кодексу законів про працю України також визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).
Так, згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За приписами пункту 20 вказаного Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.
Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Позивачем до матеріалів справи надано копію трудової книжки серії НОМЕР_2 , дата заповнення 24.06.1992р., що містить наступні записи стосовно спірного періоду роботи:
- Трест «Кривбасшахтбуд»:
- 19.08.1996 прийнятий підземним електрогазозварювальником 3 розряду шахто-монтажного управління з повним робочим в підземних умовах. Наказ № 159-к від 19.08.1996р.;
- Трест «Крибасшахтбуд» перейменовано в Шахтобудівельне управління, згідно з наказом Криворізького державного залізорудного комбінату № 26 від 13.11.1998р.;
- 01.09.2000р. Гірничий цех ДП «Кривбассзалізорудком» передано до складу шахто- монтажного управління (ШМУ) ДП «Кривбасзалізорудком». Наказ № 244 від 21.08.2000р., наказ № 377-к від 30.08.2000р.;
- 01.09.2000р. зарахований штатним електрогазозварювальником 3 розряду з повним робочим днем в підземних умовах. Наказ №1-к від 01.09.2000р.;
- 16.10.2000р. звільнений за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. Наказ № 17-к від 16.10.2000р.;
- Товариство з обмеженою відповідальністю «Стройуніверсал»:
- 31.08.2001р. прийнятий підземним монтажником гірничого обладнання 4 розряду з повним робочим днем в підземних умовах. Наказ № 64-к від 31.08.2001р.;
- 01.02.2002р. звільнений за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. Наказ № 9-к від 01.02.2002р.;
- Товариство з обмеженою відповідальністю «Магнезіт»;
- 12.02.2003р. прийнятий підземним кріпильником 4 розряду з повним робочим днем в підземних умовах. Наказ № 09-к від 12.02.2003р.;
- 07.07.2003р. звільнений за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. Наказ № 52-к від 07.07.2003р.;
- Державний спеціалізований будівельно-монтажний трест по підземному будівництву і реконструкції шахт, кар`єрів «Кривбасшахтопроходка»:
- 08.09.2003р. прийнятий в шахто будівельне управління № 8 кріпильником 5 розряду підземної ділянки гірничокапітальних робіт шахти «ЮГОК». Наказ № 120 від 08.09.2003 р.;
- 31.10.2003 р. звільнений за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. Наказ № 149 від 31.10.2003 р.;
- Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремгірбуд»:
- 23.04.2004р. прийнятий підземним кріпильником 4 розряду з повним робочим днем на підземних роботах. Наказ № 13-к від 23.04.2004р.;
- 03.09.2004р. звільнений за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. Наказ № 51/1-к від 03.09.2004р.;
- Закрите акціонерне товариство «Трест «Кривбасшахтопроходка»:
- 16.02.2006 р. прийнятий кріпильником на підземних роботах 5 розряду на підземну ділянку гірничокапітальних робіт. Наказ № 27 від 16.02.2006 р.;
- 31.07.2006 р. звільнений за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. Наказ № 117 від 31.07.2006 р.
Крім наявних записів у трудовій книжці позивачем на підтвердження наявного пільгового стажу надано довідку Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (АТ «Кривбасзалізрудком»)» 276 від 24.05.2022 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , 1973р.н., у період з 19.08.1996 по 16.10.2000 року працював у Шахтомонтажному управлінні за посадою електрогазозварник та був зайнятий повний робочий день на підземних роботах по видобутку руди, що передбачено: Списком 1, розділ І, підрозділ І, пункт «а» , позиція 1010100а Постанова КМУ від 11.03.1994р. № 162, частина 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», стаття 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року № 345-VI.
Цією ж довідкою підтверджено характер та стаж роботи позивача за період з 06.11.2000 по 13.07.2001р. на посаді електрогазозварник та зайнятість повний робочий день на підземних роботах по видобутку руди, що передбачено: Списком 1, розділ І, підрозділ І, пункт «а» , позиція 1010100а Постанова КМУ від 11.03.1994р. № 162, частина 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», стаття 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року № 345-VI.
«Атестація робочих місць за умовами праці» наказ по підприємству від 12.04.1995 № 48, лист продовження дії наказу «Атестації робочих місць за умовами» від 21.05.2000 № 14/1-116 /продовжено по 01.01.2001р./, «Атестація робочих місць за умовами праці» наказ по підприємству від 08.12.2000р. № 332. Підставою для видачі довідки є особова картка позивача, розрахункові відомості (табуляграми) на видавання заробітної плати та обліку робочого часу, накази по підприємства, технологічний процес.
Також на підтвердження наявного пільгового стажу позивачем надано наказ від 12.04.1995р. № 48 про атестацію робочих місць за списком № 1, що було продовжено Головним державним експертом області з умов праці відповідно до наказу № 14/1-116 від 21.05.2000р., наказ № 332 від 08.12.2000р. про затвердження права на пільгове призначення пенсії за результатами атестації робочих місць та відповідний перелік робочих місць, посад, професій, що було затверджено як пільгові.
Відповідно до довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 17 від 12.05.2022 р. Приватного акціонерного товариства «Трест «Кривбасшахтопроходка» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працював за посадою кріпильника, зайнятого на підземних роботах повний робочий день під землею з видобутку руд та інших корисних копалин з вмістом двоокису кремнію 10 відсотків і більше з 16.02.2006 р. по 31.07.2006 р., код КП 7111.2 відповідно до постанови КМУ № 202 від 31.03.1994 р., пільговий стаж складає 05 місяців 15 днів. Підтверджено атестацію робочих місць наказ № 4/1 від 25.05.2005 р., наказ № 01/53/1 від 20.04.2010 р.
Отже, ОСОБА_1 в період з 12.04.2000 по 16.10.2000 року, з 06.11.2000 по 07.12.2000 року, з 16.02.2006 року по 31.07.2006 року підтверджено наявність пільгового стажу по Списку № 1 та відмова у його зарахуванні до пільгового стажу є протиправною.
Щодо відмови у зарахуванні періодів роботи з 31.08.2001 по 01.02.2002, з 12.02.2003 по 07.07.2003 та з 23.04.2004 по 03.09.2004 через відсутність уточнюючих характер роботи довідок, суд зазначає, що ці періоди роботи підтверджуються записами у трудовій книжці.
Окрім записів щодо перебування позивача на посаді також є записи, що позивач у ці періоди працював повний робочий день під землею.
Одночасно з цим, судом наголошується, що статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Статтею 48 Кодексу законів про працю України також визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).
Так, згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За приписами пункту 20 вказаного Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 24 травня 2022р. суд зазначає, що призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону №1058-IV, пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.
З аналізу наведеного вбачається, що на даний час Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.
Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
За таких обставин адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Також суд для найбільш ефективного захисту порушеного права особи може вийти за межі позовних вимог. Виходячи зі змісту позовних вимог та доказів, наданих на підтвердження правової позиції відповідачем, суд доходить висновку, що належним способом відновлення порушеного права позивача на отримання пенсії за віком на пільгових умовах буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії з урахуванням висновків суду щодо зарахування спірних періодів роботи з 12.04.2000 по 16.10.2000, з 06.11.2000 по 07.12.2000, з 31.08.2001 по 01.02.2002, з 12.02.2003 по 07.07.2003, з 23.04.2004 по 03.09.2004, з 16.02.2006 по 31.07.2006 до пільгового стажу за Списком № 1.
Щодо періоду роботи позивача з 08.09.2003 р. по 31.10.2003 р.
Згідно із частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
За таких обставин, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу даного позову до суду в сумі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 72-74, 77, 241-246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 з урахуванням висновків суду щодо зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи ОСОБА_1 з 12.04.2000 р. по 16.10.2000 р., з 06.11.2000 р. по 07.12.2000 р., з 31.08.2001 р. по 01.02.2002 р., з 12.02.2003 р. по 07.07.2003 р., з 23.04.2004 р. по 03.09.2004р., з 16.02.2006 р. по 31.07.2006 р.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук