Справа № 640/14541/22
Суддя: Мамедова Ю.Т.
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 року м. Київ № 640/14541/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мамедової Ю.Т., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не проведення перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01.12.2019 відповідно до довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по місту Києву» від 25.06.2021 № 1380 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01.12.2019 в розмірі 59 відсотків сум грошового забезпечення, визначеного в довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по місту Києву» від 25.06.2021 № 1380 про розмір грошового забезпечення та виплатити перераховану пенсію з урахуванням раніше проведених виплат та в подальшому виплачувати без обмеження її граничним розміром.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем відмовлено у проведенні перерахунку та виплати пенсії позивачу з 01 грудня 2019 року на підставі довідки від 25 червня 2021 року № 1380 про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, а тому, з метою захисту своїх прав та законних інтересів звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у м. Києві та з 30 грудня 2010 року, відповідно до Закону України від 09 квітня 1994 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», отримує пенсію за вислугу років.

При призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, пенсійним органом призначено позивачу пенсію у розмірі 59% сум грошового забезпечення ( вислуга років - 23).

У подальшому, у зв`язку із черговим підвищенням розміру грошового забезпечення поліцейських, ОСОБА_1 звернувся до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по м. Києву» із заявою про надання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення.

Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по м. Києву» за результатами опрацювання заяви позивача виготовлено та направлено позивачу оновлену довідку від 25 червня 2021 року № 1380 про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року.

У подальшому, позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою про перерахунок пенсії на підставі оновленої вищезгаданої довідки.

Листом від 13 грудня 2021 № 33521-34242/Г-02/8-2600/21 заступника начальника ГУ ПФУ в м. Києві Бойко О. відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку та виплати пенсії, оскільки пенсія останньому нарахована та виплачується відповідно до вимог законодавства, підстав для перерахунку пенсії немає.

Вказані обставини слугували підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 3 статті 51 Закону №2262-XII, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно з частиною 4 статті 63 Закону №2262-XII, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Тобто, підставою для здійснення перерахунку раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі по тексту - Постанова №988), яка набрала чинності 02 листопада 2015 року, затверджені схеми окладів за спеціальним званням поліцейських, схеми посадових окладів курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання та схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3-10.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (далі по тексту - Порядок №45), передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Додаток 2 до Порядку № 45 містить форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яка Постановою № 103 викладена в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Рішенням від 14 травня 2019 року у справі №826/12704/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року, Окружний адміністративний суд міста Києва визнав протиправним та скасував пункт 3 Постанови № 103.

Таким чином, з 19 листопада 2019 року пункт 3 Постанови № 103 втратив чинність, а інші нормативні акти, які б надалі обмежували склад та розмір грошового забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) для обчислення та перерахунку пенсії, відсутні.

Враховуючи викладене вище, позивач як пенсіонер Міністерства внутрішніх справ України має право на отримання з 01 грудня 2019 року пенсії (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії), виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 988 і відповідно до вимог статей 43, 63 Закону №2262-ХІІ станом на 19 листопада 2019 року.

Таким чином, відмова Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві у здійсненні перерахунку пенсії позивачу відповідно до оновленої довідки та відповідно її виплати з урахуванням попередніх виплат, є протиправною.

Отже, доводи відповідача, викладені у відзиві останнього спростовуються наведеними вище нормами.

Як встановлено судом, основним питанням, що підлягає вирішенню в межах даного спору, є наявність права позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення.

Питання ж щодо обмеження пенсії максимальним розміром та подальших виплат пенсії без обмеження граничним розміром, є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у відповідь на заяву позивача відмовив йому у перерахунку пенсії.

Відтак, спору щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду, не існувало.

Оскільки пенсійний орган ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачеві пенсії, підстави вважати, що права позивача щодо обмеження пенсії максимальним розміром при здійсненні такого перерахунку чи виплаті будуть порушені, відсутні, відтак суд відмовляє у задоволенні цих вимог.

Суд також звертає увагу, що відповідно до вимог п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів, відтак, суд вважає за доцільне, задовольняючи позов, викласти зміст резолютивної частини постанови, з урахуванням специфіки позовних вимог, відповідно до ч. 2 ст. 245 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи із меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 900,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 72-77, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 , з 01 грудня 2019 року, згідно довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по м. Києву» від 25 червня 2021 року № 1380, станом на листопад 2019 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 грудня 2019 року, відповідно до частин 3, 18 статті 43, частини 3 статті 51 та частин 1, 3 статті 63 Закону України №2262-ХІІ, постанов Кабінету Міністрів України № 45, № 103 та № 988, з урахуванням основного та додаткових видів грошового забезпечення згідно довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по м. Києву» від 25 червня 2021 року № 1380, в розмірі 59 % сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 900,00 грн. (дев`ятсот гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Мамедова