Справа № 240/4951/22
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року м. Житомир справа № 240/4951/22

категорія 108020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA101000/2021/000150/2 від 29.12.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що митний орган неправомірно відмовив позивачці у визнанні задекларованої нею митної вартості товару за основним методом, безпідставно визначив митну вартість за другорядним методом та прийняв спірне рішення, оскільки правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування основного методу не доведені митним органом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у порядку письмового провадження).

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві вх. № 30896/22 від 05.07.2022 представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Свою позицію мотивував посиланням на те, що під час митного оформлення встановлено - заявлена митна вартість товарів є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів.

Зазначає, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість та на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять розбіжності, а саме: наданий банківський платіжний документ від 06.12.2021, не міг бути використано для підтвердження митної вартості, так як отримувачем коштів була особа відомості про яку відсутні в товаросупровідних документах; згідно з гр.45 МД декларантом зазначено митну вартість транспортного засобу - 137260, 25 грн, що відповідно до курсу валют (29,6319 - гр.23 МД) складає 4632, 18 СНF, водночас вартість за угодою склала 4300 СНF (гр.22МД); довідка про витрати по доставці автомобіля від Швейцарії до кордону України не стосується оцінюваного транспортного засобу так як містить посилання на транспортний засіб, номер кузова якого не відповідає оцінюваному.

Вважає, що дії посадових осіб митниці при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості відповідають приписам законодавства з питань державної митної справи, а тому підстави для скасування рішення про корегування митної вартості товару відсутні.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Розгляд справи відкладався у зв`язку із ситуацією, яка склалася в Житомирській області внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України та введенням з 24 лютого 2022 року воєнного стану в Україні.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне.

24.12.2021 до відділу митного оформлення «Оліївка» митного посту «Житомир-центральний» з метою імпорту товару декларантом подано митну декларацію №UA101020/2021/029848 про митне оформлення легкового автомобілю, марка - KIA; модель Sportage; номер кузову U5YPC813DDL431598; тип двигуна дизельний; колір білий; кількість місць 5; робочий об`єм двигуна 1995 см3; колісна формула 4*4; календарний рік виготовлення 2013; модельний рік виготовлення 2013; вартість 4300 CHF.

Для підтвердження митної вартості декларантом до митної декларації долучені такі документи:

- рахунок-фактура (угода) від 07.11.2021 № б/н;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 06.04.20 № 677507950;

- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів ручної поклажі та багажу №UA209040/2021/062940 від 21.12.2021;

- довідка про транспортні витрати від 23.12.2021.

Митницею проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товару з інформацією, наявною в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» (далі - АСМО «Інспектор») а також з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких здійснено. За результатами перевірки встановлено, що заявлена митна вартість товарів є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів.

Як вказує відповідач у своєму відзиві АСМО «Інспектор» згенеровано митну формальність за кодом 117-«[Товар № - 1] Ймовірний ризик заниження митної вартості та ухилення від сплати платежів у повному обсязі по транспортному засобу, зокрема за даними митних оформлень, найменша вартість подібного (аналогічного транспортного засобу становить [1 - 6213 USD]. Ретельно перевірити характеристики товару, які вшивають на визначення митної вартості».

Пояснює, що відповідно до графи 43 митної декларації, декларантом застосовано резервний метод визначення митної вартості, а не за ціною угоди, про що свідчить код методу митної вартості, зазначений в гр.43 МД (6 -резервний). Документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення не подані до митного оформлення. Та згідно з гр.45 МД декларантом зазначено митну вартість транспортного засобу - 137260, 25 грн, що відповідно до курсу валют (29,6319 - гр.23 МД) складає 4632, 18 СНF, водночас вартість за угоді склала 4300 СНF (гр.22МД).

На вимогу митного органу додаткових документів декларантом під час проведених консультацій для підтвердження митної вартості 28.12.2021 надано банківський платіжний документ від 06.12.2021 swift-повідомлення, яке свідчить, що ОСОБА_1 було сплачено 4300 CHF Швейцарських франків за легковий автомобіль KIA Sportage, VIN: НОМЕР_1 . Також 29.12.2021 декларантом надано звіт №29/12/2021-10 експертного авто-товарознавчого дослідження з оцінки пошкодженого транспортного засобу від 29.12.2021 в якому визначено, що ринкова вартість, на дату оцінки 29.12.2021 складає 4300 швейцарских франків, що при курсі НБУ становить 127761,00 грн.

Не зважаючи на подані документи 29.12.2021 митницею прийнято рішення про коригування митної вартості № UA101000/2021/000150/2, в якому вказано, що методи 2а і 2б не могли бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в зв`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожого товару за митною декларацією від 09.06.2021 №UA401020/2021/28529- «1. Автомобіль легковий, що був у використанні: торгівельна марка: КІА, модель: SORENTO/шп двигуна: дизельний, календарний рік виготовлення: 2013, модельний рік виготовлення: 2014, дата першої реєстрації: 22.08.2013, робочий об`єм двигуна: 1995 см3, потужність: 125 kW, № кузова: KNAKU815BEA449394, номер двигуна: не встановлено, колісна формула: 4x2, категорія: М1, тип кузова: Універсал, кількість місць для сидіння: 5, транспортний засіб не містить у своєму складі передавачі або передавачі та приймачі, призначення: пасажирський для використання по дорогах загального користування. Фірма виробник: КІА. Країна виробництва: KR.» - 7166.0 швейцарських франків за одиницю.

У подальшому товар випущено у вільний обіг на підставі митної декларації №A101020/2021/30420 від 29.12.2021 із застосуванням фінансових гарантій у порядку, передбаченому ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України. Сума фінансової гарантії - 24 288,74 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням митного органу, позивач оскаржив його до суду.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI, що набрав чинності з 01.06.2012.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною четвертою статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця /частина п`ята статті 58 Митного кодексу України/.

За приписами пункту 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин), митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

А відповідно до частини шостої зазначеної статті, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Статтею 57 Митного кодексу України визначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

У той же час, як визначено частиною сьомою статті 54 Митного кодексу України, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За обставин цієї справи між сторонами виник спір щодо правомірності рішення митного органу про коригування митної вартості товарів транспортного засобу легкового автомобілю, марка - KIA; модель Sportage.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 КАС України).

Виходячи із системного аналізу наведених вище положень статті 54 Митного кодексу України, суд дійшов висновку, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Єдиними підставами, що надають митному органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме - у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

У ході митного оформлення у спірних відносинах відповідачем вказано, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість та на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, а саме: наданий банківський платіжний документ від 06.12.2021, не міг бути використаний для підтвердження митної вартості, так як отримувачем коштів була особа відомості про яку відсутні в товаросупровідних документах; згідно з гр.45 МД декларантом зазначено митну вартість транспортного засобу - 137260, 25 грн, що відповідно до курсу валют (29,6319 - гр.23 МД) складає 4632,18 СНF, водночас вартість за угоді склала 4300 СНF (гр.22МД); довідка про витрати по доставці автомобіля від Швейцарії до кордону України не стосується оцінюваного транспортного засобу так як містить посилання на транспортний засіб, номер кузова якого не відповідає оцінюваному.

Суд зазначає, що дані аргументи митного органу спростовуються доказами в матеріалах справи: відповідно до угоди купівлі-продажу на транспортний засіб від 07.11.21 банківський переказ потрібно здійснити на рахунок: банк UBS САДАФ АЛЬ-УБАДІ НОМЕР_2 відповідно до swift-повідомлення - банківський платіжний документ від 06.12.21 переказ здійснено на рахунок банка UBS SWITZERLAND AG, бенефіціар номер клієнта/назва та адреса /CH12437840Q 1/САДАФ АЛЬ-УБАДІ. Вказане спростовує твердження відповідача про те, що отримувачем коштів є особа, відомості про яку різняться в товаросупровідних документах.

Ціна автомобіля декларантом вказана 4300 СНF (гр.22МД), отже арифметична помилка в перерахунку на ціну в гривнях, на думку суду, не спростовує визначення ціни автомобіля за основним методом, як і описка в номері кузова у довідці позивачки для Житомирської митниці.

Крім того, суд вважає неправильним здійснення порівняння легкового автомобілю марки KIA Sportage з KIA SОRЕNТО та визначення митної вартість за резервним методом на раніше визнаних (визначених) органами доходів та зборів митній вартості схожого товару за МД від 09.06.2021 №UА401020/2021/28529, так як це автомобілі різного класу, єдине, що в них схоже це виробник - KIA.

Тому суд вважає безпідставними посилання представника відповідача на раніше визначену митну вартість схожого автомобіля за митною декларацією від 09.06.2021 №UА401020/2021/28529 та зауважує, що наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари розмитнено у попередні періоди за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 16.07.2020 у справі №815/6833/17.

Крім цього, Верховний Суд в постанові від 02 липня 2020 року у справі №804/2061/17 зауважив, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами, як помилково вважає митний орган.

Поряд з цим, Верховний Суд у постанові від 25 червня 2020 року у справі № 826/3096/16 вказав, що саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Крім того, за висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а, у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч.2 ст.55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄЛІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України.

З цих підстав, суд визнає необґрунтованими доводи відповідача наведені у відзиві на позов та розглянуті судом.

Щодо коду методу митної вартості, зазначеного в гр.43 МД (6-резервний) поданої представником позивача 24.12.2021 митної декларації №UA101020/2021/029848 суд вважає, це опискою, оскільки всі документи, які були подані декларантом підтверджують, що митна вартість визначалась за основним методом, а не за резервним.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Разом з цим, як визначено частиною другою статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов`язок щодо доведення правомірності спірного рішення про коригування митної вартості товарів покладено на митний орган як на суб`єкта владних повноважень.

Однак, відповідачем таких доказів суду не надано.

А оскільки в ході судового розгляду належними доказами не спростовано твердження позивача, що надані для митного оформлення документи в сукупності підтверджують правильність визначення митної вартості імпортованого товару, підстави для висновку суду про те, що заявлена позивачем митна вартість товару є заниженою чи необ`єктивною, відсутні.

Як наслідок, суд дійшов висновку, що митний орган неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за другорядним методом та прийняв рішення про корегування митної вартості товару, а тому таке рішення належить визнати протиправним та скасувати.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачу підлягає відшкодуванню сума сплаченого судового збору, платіжне доручення про його сплату знаходиться у матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Житомирської митниці (вул. Перемоги, 25, м.Житомир,10003. ) про визнання протиправним та скасування рішення, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA101000/2021/000150/2 від 29.12.2021.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 02 листопада 2022 р.