Справа № 554/4108/22
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 26.10.2022Справа № 554/4108/22
Провадження № 2-а/554/89/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2022 року

Октябрський районний суд м. Полтави:

у складі: головуючого судді - Микитенка В.М.,

з участю: секретаря - Голубицької І.А.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Драчука Д.В.,

представника відповідача - Зубарєвої С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДМС України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

I.СУТЬ ПОЗОВУ ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН

03.06.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, у якому просив визнати протиправним та скасувати Рішення № 3 від 16.05.2022 року про його примусове повернення до країни походження або третьої країни, прийняте головним спеціалістом Решетилівського сектору Управління державної міграційної служби України в Полтавській області ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що останні 15 років проживає в Україні, тут народилися його бабуся та мати, має постійне місце проживання у АДРЕСА_1 , не судимий. В 2014 році брав активну участь у Революції Гідності, надавав допомогу жертвам розстрілів на Майдані. Із початком російської агресії з 2014 року допомагав в евакуації громадян із зони АТО, був долучений до надання громадянам України з окупованих територій гуманітарної допомоги. Зазначені події спонукали його до набуття громадянства України, проте вчасно не зміг позбутися громадянства рф, оскільки не міг фізично прибути до країни-агресора, де мав «виписатись» у місті Нижньовартовськ, Ханти-Мансійського автономного округу-Югра, оскільки йому загрожувало кримінальне переслідування як учасника Революції Гідності. До того ж він перебував у лавах «Правого Сектору», який у рф визнано екстремістською організацією. Вважає, що прибуття до рф загрожує йому позбавленням волі, тортурам, приниженню гідності. Тому 29.12.2021 року ДМС анулювала йому посвідчення громадянина України. У лютому 2022 року він мав подати документи на отримання громадянства України на постійній основі у спрощеному порядку, проте після повномасштабного вторгнення рф на територію України Кабінет Міністрів України заборонив ДМС видавати та отримувати будь-які документи від громадян рф та Білорусі. Відтак саме з об`єктивних причин не зміг отримати необхідні документи, перетнути кордон не мав фізичної можливості, проте не припинив своєї волонтерської діяльності на користь ЗСУ. 16.05.2022 року він був затриманий на блок-посту у місті Решетилівка, Полтавської області під час перевезення гуманітарного вантажу особистим автомобілем. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення було порушено його право на захист, оскільки не роз`яснено вимог законодавства та не надано захисника.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його захисник Драчук Д.В. позов підтримали з підстав у ньому зазначених.

Представник відповідача заперечила проти позову, вважаючи оспорюване рішення законним та обґрунтованим.

II.ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ПРАВОЗАСТОСУВАННЯ

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Рішенням № 3 від 16.05.2022 року, прийнятим головним спеціалістом Решетилівського сектору Управління державної міграційної служби України в Полтавській області Деркач А.С. вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати його покинути територію України у термін до 09.06.2022 року (а.с.30-31).

В обґрунтування цього рішення зазначено, що ОСОБА_1 порушив терміни перебування в Україні, не виїхав за межі України в установлений законом строк, проживає без документів на право проживання в Україні та ухиляється від виїзду, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та відсутні обставини, які б забороняли повернути його з України.

Суд зазначає, що правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Згідно з частиною 2 статті 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Проте, необхідно зазначити, що особа в будь-якому разі не підлягає примусовому поверненню, якщо підпадає під дію статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн:

де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Суд зазначає, що відповідно до практики ЄСПЛ означені загрози повернення до країни походження оцінюються й актуальні станом на момент прийняття рішення судом.

22.05.2022 року прийнято ЗУ «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії Російської Федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну, який набрав чинності 12.06.2022 року.

У пунктах 1, 2 ст. 2 означеного Закону Російську Федерацію офіційно визнано державою-терористом, однією з цілей політичного режиму якої є геноцид Українського народу, фізичне знищення, масові вбивства громадян України, вчинення міжнародних злочинів проти цивільного населення, використання заборонених методів війни, руйнування цивільних об`єктів та об`єктів критичної інфраструктури, штучне створення гуманітарної катастрофи в Україні або окремих її регіонах. Політичний режим Російської Федерації визнано нацистським за своєю суттю і практикою, який ідеологічно наслідує націонал-соціалістичний (нацистський) тоталітарний режим.

Отже навіть в силу цього закону примусове повернення цивільних громадян з України до РФ наразі становить загрозу їх життю та здоров`ю, безпеці та свободі.

Ба більше за підтверджених у даному судовому засіданні політичних антиросійських переконань позивача ОСОБА_1 , його відвертого прагнення стати громадянином України, участі в Революції Гідності та допомоги ЗСУ (а.с. 12-26) очевидним для здравомислячої людини є те, що в країні його походження йому загрожує небезпека для життя та здоров`я, безпеки та свободи як безпосередньо, так і через загрозу бути мобілізованим та в подальшому знищеним.

19 грудня 2021 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про громадянство України" щодо спрощеного набуття громадянства України окремими категоріями осіб (далі - Закон № 1941-IX), яким і були запроваджені нові норми.

Не спростованим відповідачем є й те, що через повномасштабне вторгнення рф на територію України з 24.02.2022 року позивач був позбавлений можливості отримати документи, необхідні для подальшого оформлення громадянства України у спрощеному порядку.

Суд також зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

III.МОТИВИ СУДУ

Суд вважає, що ОСОБА_1 не підлягає поверненню до країни походження, яка офіційно визнана державою терористом і де його життю, здоров`ю та свободі загрожує небезпека.

Наведені обставини дають підстави для висновку, що оспорюване рішення щодо позивача є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки не враховує усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не є розсудливим, добросовісним та пропорційним, позаяк не було дотримано необхідного балансу між суттєвими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 242-246, 288-289 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення УДМС України в Полтавській області від 16.05.2022 року № 3 про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняте головним спеціалістом Решетилівського сектору Управління державної міграційної служби України в Полтавській області Деркач А.С.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Микитенко