Справа № 300/3414/22
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" листопада 2022 р. справа № 300/3414/22
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови неправомірною та зобов`язання до вчинення дій,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі, також позивач, ОСОБА_1 ), 26.08.2022 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі, також відповідач 1, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), згідно змісту якого просить:
- визнати неправомірною відмову ГУ ПФУ Івано-Франківської області у зарахуванні позивачу до загального трудового стажу, пільгового стажу та призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2;
- зобов`язати Головне управління ПФУ Івано-Франківської області зарахувати до мого стажу роботи в шкідливих умовах праці роботу у:
ЗАТ "КапРемСервіс" у період з 15.08.2013 по 13.04.2014, з 09.06.2014 по 13.04.2016 та з 15.04.2016 по 16.10.2018 на посаді оператор по підземному ремонту свердловин, яка передбачена Списком №2 виробництв, робіт, професій посад і показників затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 №36 (Розділ 12, підрозділ-12.2а) та постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. №461 (Розділ 12, пункт 2, підпункт 2);
- зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області призначити та виплачувати позивачу з 12.04.2021 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем безпідставно відмовлено у зарахуванні до стажу роботи на пільгових умовах за Списком №2 на підставі записів у трудовій книжці періодів його роботи з 22.08.1992 по 23.04.1994, з 22.02.1996 по 01.09.1998 та з 22.06.2000 по 16.06.2006 на посаді оператор по добуванню нафти і гази в ТОВ "Білі ночі" всього 10 років 2 місяці 9 днів з тієї причини, що у представленій копії наказу №477 від 15.10.2007 про проведення атестації не зазначено коли було проведено атестацію і чи впродовж 5 років після затвердження та її результатів докорінно не змінювались умови і характер праці. Крім того, в карті атестації №107 відсутня інформація про те, яким наказом підприємства затверджені результати атестації робочих місць за умовами праці,. Також, не зараховано період роботи з 15.08.2013 по 13.04.2014, з 09.06.2014 по 13.04.2016 та з 15.04.2016 по 16.10.2018 на посаді оператор по підземному ремонту свердловин у ЗАТ "КапРемСервіс" всього 1 рік 10 місяців 5 днів з тієї причини, що до наказів №8 від 20.02.2013 та №47-1 від 01.08.2013 про проведення атестації не долучено переліку робочих місць, професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, у зв`язку із чим, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.08.2022 відкрито провадження по справі №300/5071/21 та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.45-46).
13.09.2022 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області скерувало суду клопотання про залучення співвідповідача по справі №300/3414/22 (а.с.50-51).
Ухвалою суду від 16.09.2022 клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про залучення співвідповідача задоволено, залучено до участі у справі №300/3414/22 в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (надалі, також відповідач 2, ГУ ПФУ в Хмельницькій області) (а.с.113-116).
з 14.03.1991 по 23.04 1994, з 22.02.1996 по 01 09.1998. з 22.06.2000 по 15.06.2006 на посаді оператора з видобутку нафти згідно пільгової довідки від 12.05.2020 №30-26/264. виданої ТОВ "Білі ночі";
з 15.08.2013 по 13.04.2014, з 09.06.2014 по 13.04.2016, з 15.04.2016 по 16.10.2018 (дата видачі довідки) на посаді оператора з підземного ремонту свердловин згідно пільгової довідки від 16.10.2018 №190, виданої ЗAT "КапРемСервіс".
При цьому відсутні підстави враховувати при визначені прав па пільгову пенсію за віком згідно Списку №2 копії наступних документів:
наказу ТзОВ "Білі ночі" від 15.10.2007 №477, яким затверджено атестаційну комісію і графік проведення атестації, та каргу атестації №107 робочих місць за умовами праці, оскільки відсутні відомості про вперше проведену на даному підприємстві атестації і чи впродовж 5 років після затвердження її результатів докорінно не змінювались умови і характер праці. Також, в карті атестації №107 відсутня інформація про те, яким наказом підприємства затверджені результаті атестації робочих місць за умовами праці;
наказів ЗАТ "КапРемСервіс" від 20.02.2013 №8 "Про затвердження атестації робочих місць за умовами праці", від 01.08.2013 №47-1 "Про завершення атестації робочих місць і затвердження звіту про атестацію", від 04.07.2018 №305 "Про затвердження складу комісії за проведенням спеціальної оцінки умов праці в ЗАТ "КапРемСервіе"" та карту атестації робочого місця за умовами праці №81, оскільки не надано перелік професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення». В карті атестації №81 відсутня інформація проте, яким наказом підприємства затверджені результаті атестації робочих місць за умовами праці.
Крім того, із-за відсутності довідки про сплату страхових внесків за ОСОБА_1 до Пенсійного фонду російської федерації відсутні підстави враховувати заявнику до страхового стажу періоди роботи в російській федерації:
в ТОВ "Білі ночі" з 01.01.2004 по 15.06.2006;
в ТОВ "Заполярнафтогаз" з 26.07.2006 по 08.06.2012;
в ТОВ "КапРемСервіс" з 22.08.2012 по 16.06.2013. з 20.06.2013 по 26.07.2013. з 01.01.2017 по 16.06.2020;
в ЗАТ "КаРс" з 15.08.2013 по 13.04.2014, з 09.06.2014 по 28.04.2015. з 29.04.2015 по 13.04.2016, з 15.04.2016 по 31.12.2016.
Враховуючи вищевикладене, правові підстави для переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно Тимчасової Угоди між Урядом України і урядом російської федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року, на пенсію за віком па пільгових умовах за Списком №2 згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону від 09.07.2003 №1058 - IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутні.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.
Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 27.07.1982 ОСОБА_1 (а.с.8-13, 72-82, 148-158), позивач, серед іншого, працював:
з 14.03.1991 по 23.04.1994 на посаді оператора з видобутку нафти і газу ТОВ "Білі Ночі" (записи №№15,16);
з 22.02.1996 по 01.09.1998 на посаді оператора з видобутку нафти і газу ТОВ "Білі Ночі" (записи №№19,20);
з 22.06.2000 по 15.06.2006 на посаді оператора з видобутку нафти і газу ТОВ "Білі Ночі" (записи №№24-27);
з 15.08.2013 по 13.04.2014 на посаді оператор по підземному ремонту свердловин ОП ЗАТ "КаРс" ЗАТ "КапРемСервіс" (записи №№35,36);
з 09.06.2014 по 13.04.2016 на посаді оператор по підземному ремонту свердловин ОП ЗАТ "КаРс" ЗАТ "КапРемСервіс" (записи №№37-40);
з 15.04.2016 по 31.12.2016 на посаді оператор по підземному ремонту свердловин ОП ЗАТ "КаРс" ЗАТ "КапРемСервіс" (записи №№41);
з 01.01.2017 по 16.06.2020 переведений, працює на посаді оператор по підземному ремонту свердловин вахтовим методом у ЗАТ "КапРемСервіс" (запис №42-44).
З метою призначення (переведення) пенсії за віком по Списку №2, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.04.2022 звернувся до відповідача із заявою про призначення (переведення) пенсії.
16.05.2022 позивач звернувся в порядку адміністративного оскарження до Пенсійного фонду України із письмовим зверненням.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням про відмову в призначенні пенсії, з метою захисту свого права позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд керується приписами Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також застосовує положення законів та підзаконних нормативно-правових актів у відповідних редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 (надалі, також - Закон №1788-ХІІ) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (надалі, також - Закон №1058-IV).
Так, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом 1 цього пункту, у період до 01 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку страхового стажу, зокрема, в період звернення з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України Про пенсійне забезпечення.
Згідно з пунктом б частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII (в редакції до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII, які рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/200 визнанні неконституційними) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.
Відповідно поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу, відповідачами визнається страховий стаж позивача 34 роки 3 місяця 18 днів пільговий стаж за Списком №2 відсутній (а.с.65, зворотня сторона).
Стосовно незарахування спірних періодів роботи до страхового стажу з 22.08.1992 по 23.04.1994, з 22.02.1996 по 01.09.1998 та з 22.06.2000 по 16.06.2006 в ТОВ "Білі Ночі" та з 15.08.2013 по 13.04.2014, з 09.06.2014 по 13.04.2016 та з 15.04.2016 по 16.10.2018 в ЗАТ "КапРемСервіс", суд зазначає таке.
Принагідно зауважити, що у відзивах та письмових поясненнях відповідач 1 та відповідач 2, як підстави відмови у рішенні від 21.04.2022, також, вказують відсутність відомостей про атестацію робочих місць за умовами праці та інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації починаючи з 01.01.2004.
Таким чином, підставами незарахування спірних періодів до пільгового стажу: непідтвердження таких періодів роботи пільговими довідками, відсутність документів про результати атестації робочих місць за умовами праці, відсутність підтвердження сплати страхових внесків.
Щодо відсутності підстав для зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача через неподання уточнюючої довідки (первинних документів), у зв`язку з неврахуванням наказу ТзОВ "Білі Ночі" від 15.10.2007 №477 та карту атестації №107, наказів ЗАТ "КапРемСервіс" від 20.02.2013 №8 "Про затвердження атестації робочих місць за умовами праці", від 01.08.2013 №47-1 "Про завершення атестації робочих місць і затвердження звіту про атестацію", від 04.07.2018 "Про затвердження складу комісії за проведенням спеціальної оцінки умов праці в ЗАТ "КапРемСервіс" та карту атестації робочого місця за умовами праці №81, суд зазначає таке.
Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Такий Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (надалі, також - Порядок №637).
Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерством праці та соціальної політики від 18.11.2005 №383 (надалі, також - Порядок №383) визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637).
Таким чином, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки або відсутності у ній необхідних записів, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (надалі, також - Інструкція №58), встановлено, що у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 трудової книжки "Відомості про роботу" пишеться: "прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій".
Судом встановлено, що трудова книжка позивача заповнена у відповідності до вимог Інструкції №58 та містить всі необхідні записи, які дають можливість встановити дату прийняття та звільнення з роботи, місце роботи та накази, на підставі яких ОСОБА_1 був прийнятий на таку роботу.
При цьому, неможливість отримання пільгової довідки із незалежних від позивача причин не може слугувати підставою для відмови у зарахування періодів роботи до пільгового стажу за наявності інших підтверджуючих доказів.
Встановлені у цій справі обставини свідчать про те, що спірні періоди пільгового стажу позивача підтверджуються відповідними записами в трудовій книжці, яких достатньо для підтвердження наявності у позивача пільгового стажу. Натомість відповідач не зазначив, у чому саме полягає неповнота або невідповідність таких записів.
Надаючи оцінку правомірності дій відповідача щодо незарахування періодів роботи позивача до пільгового стажу по Списку №2 з підстав відсутності документів про результати атестації робочих місць за умовами праці, суд зазначає таке.
Відповідно до змісту оскарженого рішення та відзиву на позовну заяву, підставою для відмови у зарахуванні до пільгового стажу позивача вказаних періодів його роботи є те, що у картах атестації робочого місця по умовам праці №107 та №81 відсутня інформація про те, яким наказом підприємства затверджені результати атестації робочих місць за умовами праці та не надано перелік професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.
Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 та Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41 передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
Своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.
Частинами 1 та 2 статті 153 Кодексу законів про працю України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 №2694-XII працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.
На працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
Отже, Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні зазначила, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що атестація робочого місця є важливим елементом запобігання порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, зазначаючи, що пільгова пенсія призначається за результатами атестації робочих місць, держава не повинна покладати відповідальність за непроведення атестації, та, відповідно, надмірний тягар на пенсіонера.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.
Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі Щокін проти України зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.
Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Таким чином, суд відхиляє доводи відповідача з приводу відсутності підстав для зарахування періодів роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю документів про результати атестації робочих місць.
Водночас, зважаючи на те, що основним документом для підтвердження стажу роботи при вирішенні питання про призначення пенсії є трудова книжка, яка містить записи про спірні періоди роботи, відсутність пільгової довідки та атестації робочого місця не можуть бути підставою для відмови у зарахуванні до пільгового стажу певних періодів роботи.
Крім того, разом із заявою про перерахунок пенсії від 12.04.2022 ОСОБА_1 подано до пенсійного органу підтверджуючі довідки, а саме копії: довідки про особливий характер роботи чи умови праці, необхідних для призначення пільгової пенсії №30-26/264 від 12.05.2020 (згідно відомостей якої, на посаді оператора по видобутку нафти та газу, вахтовим методом працював у ТОВ "Білі Ночі" з 14.03.1991 по 23.04.1994, з 22.02.1996 по 23.04.1994, з 22.02.1996 по 01.09.1998, з 22.06.2000 по 31.12.2000, переведений на постійний метод роботи з 01.01.2001 по 15.06.2006), довідки про особливий характер роботи чи умови праці, необхідний для дострокового призначення страхової пенсії по старості, і підтверджуюча постійну зайнятість на відповідних видах роботи №190 від 16.10.2018 ( на посаді оператора по підземному ремонту свердловин у ЗАТ "КапРемСервіс"з 15.08.2013 по 13.04.2014, з 09.06.2014 по 13.04.2016, з 15.04.2016 по даний час (видання довідки)), наказу про проведення атестації персонала ТОВ "Білі Ночі" №417 від 15.10.2007 (яким затверджено склад атестаційних комісій та графік проведення атестації), поіменного списку осіб, зайнятих на посадах, які дабть право на пільгове пенсійне забезпечеення, у зв`язку з особливими умовами праці по Списку №2 за період роботи 2005 року, карти атестації робочого місця по умовам праці №107 за посадою оператор по видобутку нафти та газу ТОВ "Білі Ночі", наказу про створення комісії і проведення атестації робочих місць по умовам праці №8 від 20.02.2013 ЗАТ "КапРемСервіс", наказ про заверщення атестації робочих місць і завтердження звіту про атестацію №47-1 від 01.08.2013 ЗАТ "КапРемСервіс", наказ упро затвердження складу комісії по проведенню спеціальної оцінки умов праці в ЗАТ "КапРемСервіс" №305 від 04.07.2018, наказу про завершення проведення спеціальної оцінки по умовам праці і затвердження її результатів №510/1 від 16.12.2018 ЗАТ "КапРемСервіс", карти атестації робочого місця по умовам праці №81 ЗАТ "КапРемСервіс", довідки від 16.06.2020 ЗАТ "КапРемСервіс" (підтверджує роботу ОСОБА_1 в ЗАТ "КаРс" на посаді оператор по підземному ремонту свердловин з 15.04.2016 по 16.06.2020), довідки №159 від 11.01.2021 про нарахування заробітної плати з 01.01.2016 по 31.03.2020 ЗАТ "КапРемСервіс", довідки №570 про заробітню плату для нарахування пенсії з 01.08.2013 по 31.01.2018 ЗАТ "КапРемСервіс" та ін.
Суд, також, зазначає, що затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення №10 від 26.01.1991 та затвердженими постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, від 16.01.2003 №36 та від 24.06.2016 №461 списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, посади оператор по добуванню нафти і газу, оператор по підземному ремонту свердловин віднесені до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Підсумовуючи вказане, на переконання суду, відсутні підстави для відмови у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 22.08.1992 по 23.04.1994, з 22.02.1996 по 01.09.1998 та з 22.06.2000 по 16.06.2006 в ТОВ "Білі Ночі" та з 15.08.2013 по 13.04.2014, з 09.06.2014 по 13.04.2016 та з 15.04.2016 по 16.10.2018 в ЗАТ "КапРемСервіс".
Із приводу незарахування відповідачем періодів роботи ОСОБА_1 після 01.01.2004 на території російської федерації з підстав непідтвердження сплати страхових внесків, суд зауважує таке.
Відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Згідно з абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
Право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг регламентовано положеннями статті 8 Закону № 1058-ІV.
Статтею 1 Закону № 1058-ІV визначено, що страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, яке діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (пункт 1 частини 1 статті 24 Закону №1058-ІV).
За змістом частин 1, 10, 12 статті 20 Закону №1058-ІV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до частини 16 статті 106 Закону №1058-ІV виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів; ухилення від взяття на облік або несвоєчасне подання заяви про взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків.
Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несплату, несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків, законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.
Такі вимоги визначені і в національному законодавстві російської федерації.
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до абзацу 3 статті 3 федерального закону Про трудові пенсії в російській федерації від 17.12.2001 р № 173-ФЗ, іноземні громадяни та особи без громадянства, які постійно проживають в російській федерації, мають право на трудову пенсію нарівні з громадянами російської федерації, за винятком випадків, встановлених федеральним законом або міжнародним договором російської федерації.
Федеральним законом Про внесення змін в окремі законодавчі акти російської федерації з питань встановлення тарифів страхових внесків в державні позабюджетні фонди від 03.12.2011 №379-ФЗ внесено зміни в статтю 7 федерального закону Про обов`язкове пенсійне страхування в російській федерації №167-ФЗ від 15.11.2001, відповідно до яких, застрахованими особами є особи, на яких поширюється обов`язкове пенсійне страхування відповідно до цього закону.
При цьому, статтею 9 даного федерального закону передбачено, що він вступає в силу з 01.01.2012.
Таким чином, обов`язок реєстрації в системі обов`язкового пенсійного страхування іноземних громадян і осіб без громадянства, та відповідно, сплати за них страхових внесків на фінансування страхової частини трудової пенсії в бюджет пенсійного фонду російської федерації виник з 01.01.2012.
Натомість, відсутність інформації про сплату страхових внесків за певні періоди роботи жодним чином не підтверджує несплату таких внесків.
Суд також наголошує, що усі періоди роботи позивача відображені в трудовій книжці, записи оформлені у відповідності до вимог Інструкції №58, жодних виправлень, закреслень тощо, не містять. Водночас, відповідач не ставить під сумнів достовірність та точність внесених до трудової книжки записів про спірні періоди роботи позивача.
Водночас, суд звертає увагу на принцип пропорційності, який вимагає співмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей - органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів). Вказаний принцип передбачає наявність розумного співвідношення між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе індивідуальний і надмірний тягар.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем 2 протиправно не зараховано до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 22.08.1992 по 23.04.1994, з 22.02.1996 по 01.09.1998 та з 22.06.2000 по 16.06.2006 в ТОВ "Білі Ночі" та з 15.08.2013 по 13.04.2014, з 09.06.2014 по 13.04.2016 та з 15.04.2016 по 16.10.2018 в ЗАТ "КапРемСервіс", тому відповідача 1 слід зобов`язати зарахувати позивачу відповідні періоди роботи.
Разом з цим, суд звертає увагу, що позивачем помилково вказано відповідачем, яким відмовлено у призначенні пенсії ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, а рішенням, яким, на переконання ОСОБА_1 , порушено право на призначення (переведення) пенсії, зазначено відмову ГУ ПФУ в Івано-Франківській області.
Стосовно позовної вимоги щодо зобов`язання призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 12.04.2021, суд зазначає таке.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
При цьому, адміністративний суд з урахуванням фактичних обставин зобов`язаний здійснити ефективний захист порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій. Для цього адміністративний суд наділений відповідними повноваженнями, зокрема, частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Аналіз зазначених норм у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 КАС України свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст постанови, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.
Розглядаючи питання зобов`язання призначення пенсії, суд повинен перевірити усі умови, за яких відповідач зобов`язаний таку пенсію призначити.
Так, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України та відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_2 , виданого 17.11.2015, досягнув 55-ти річного віку ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6-7, 68-69, 145-146).
Щодо наявності необхідного страхового стажу позивача, то безспірним є 34 роки 3 місяців 18 днів.
Окрім цього, до пільгового стажу підлягають зарахуванню періоди роботи з 22.08.1992 по 23.04.1994, з 22.02.1996 по 01.09.1998 та з 22.06.2000 по 15.06.2006 (судом встановлено, що позивачем допущено описку по 16.06.2006) в ТОВ "Білі Ночі" та з 15.08.2013 по 13.04.2014, з 09.06.2014 по 13.04.2016 та з 15.04.2016 по 16.10.2018 в ЗАТ "КапРемСервіс", що становить 15 років 2 місяці 15 днів, які безпідставно не зараховані відповідачем.
Зважаючи на вищевикладене, наявний у позивача страховий та пільговий стаж роботи відповідає всім критеріям, необхідним для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а тому дії відповідача щодо відмови у призначенні такої пенсії є протиправними.
Згідно статті 45 Закону №1058-ІV пенсія за віком призначається з дня звернення за пенсією. Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійні справі, а також додаткових документів, одержаних органами пенсійного фонду.
Таким чином, позивач із заявою про переведення на пенсію за віком на пенсію за Списком №2 звернувся 12.04.2022, а тому право на переведення на пенсію ОСОБА_1 з 12.04.2022, а не з 12.04.2021 як зазначає позивач.
Відтак, з метою забезпечення належного та ефективного відновлення порушених прав позивача на відповідне пенсійне забезпечення, слід зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 , починаючи з 12.04.2022.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, то в силу вимог частини 1 статті 132, частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача підлягає солідарному та пропорційному стягненню сплачений судовий збір у загальному розмірі 496,20 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статями 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 20551088) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 248 (двісті сорок вісім) гривень 10 копійок.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (код ЄДРПОУ - 21318350) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 248 (двісті сорок вісім) гривень 10 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відповідачам рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 );

відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018, );

відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, 29000, код ЄДРПОУ - 21318350).

Суддя Главач І.А.