Справа № 460/2176/22
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року Справа № 460/2176/22 пров. № А/857/9241/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Затолочного В.С., Курильця А.Р.,

при секретарі судового засідання Юрченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Журавлина» до Головного управління ДПС у Рівненській області та Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження в якій відкрито за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Журавлина», Головного управління ДПС у Волинській області та Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 травня 2022 року (суддя Комшелюк Т.О., м.Рівне, повний текст складено 13 травня 2022 року),

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Журавлина» (далі ТОВ) звернулося до суду із позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі Головне управління-1) та Головного управління ДПС у Волинській області (далі Головне управління-2) в якому просило:

визнати дії Головного управління-2 щодо винесення наказу «Про проведення фактичної перевірки» від 27.05.2021 №1611 (далі Наказ №1611) та оформлення матеріалів фактичної перевірки неправомірними;

визнати дії Головного управління-2 щодо розгляду матеріалів та прийняття податкового повідомлення-рішення (далі ППР) від 25.06.2021 №№0, 0, 0 (далі ППР №№531, 532, 533 відповідно) неправомірними;

визнати протиправними та скасувати ППР №№531,532, 533.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 13 травня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано ППР №533 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 5000 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, кожен у відповідній частині його оскаржили сторони, які із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять: скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позов задовольнити повність, у задоволені позову відмовити повністю відповідно.

В доводах апеляційної скарги позивач вказує на порушення відповідачами вимог призначення та проведення перевірки, що має наслідком недійсність винесених за результатами її проведення рішень. Зазначає, що суд здійснив підміну понять «місця заправки автомобілів на АЗС місцем відпуску пального наливом.

Відповідачі в апеляційних скаргах вказують, що фактична перевірка проведена з дотриманням законодавства та достатніх для цього підстав. Виявлені під час її проведення порушення, що допущені позивачем підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.

Сторони у відзивах на апеляційні скарги заперечують вимоги таких, вважають рішення суду першої інстанції, кожен у відповідній частині, законним та обґрунтованим, просять залишити його без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із протиправності ППР №533 частині застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 5000 грн.

В частині відмови у задоволенні позову суд першої інстанції не знайшов підстав для його задоволення.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, з таких міркувань.

Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ТОВ взято на податковий облік в контролюючому органі 23.06.1995, основним видом його діяльності є КВЕД 47.30 роздрібна торгівля пальним.

У період з 31.05.2021 по 04.06.2021 Головним управлінням-2 проведено фактичну перевірку ТОВ, з питань додержання суб`єктами господарювання вимог встановлених законодавством України, які є обов`язковим до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах та пальним, за результатами якої складено акт від 07.06.2021 №03/4646/09-01/13994640 (далі Акт) (т.1 а.с.18-21).

Вказана перевірка проведена на підставі наказу Головного управління-2 «Про проведення фактичної перевірки» від 27.05.2021 №1611 (далі Наказ), який винесений відповідно до норм підпунктів 20.1.9, 20.1.10, 20.1.11 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, пункту 80.8 статті 80, підпункту 52-2 пункту 52 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (далі ПК; т.1 а.с.16).

Проведеною перевіркою встановлено:

відсутність реєстрації 6 паливо-роздавальних колонок (заводський номер 90100, 90141, 90143, 40388, 40744, 40665) в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі (далі Реєстр) чим порушено підпункти 230.1.2, 230.1.3 пункту 230.1, статті 230 ПК;

не забезпечення з вини розпорядника акцизного складу (уніфікований номер 1005316) своєчасного подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального за 24.07.2020, 25.07.2020, 06.11.2020, 10.11.2020, 18.12.2020, 31.12.2020, 01.01.2021, 02.01.2021, 19.02.2021 (в кількості 9 звітів), чим порушено підпункти 230.1.2, 230.1.3, пункту 230.1, статті 230 ПК;

незабезпечення проведення розрахункової операції на повну суму покупки через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій № зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій. Станом на 31.05.2021 о 10:10 год проведено зняття залишків пального на АЗС за адресою: Маневицький р-н, с. Оконськ, вул. Київська, 2. Згідно з додатком №1 та №2 до Акта встановлено невідповідність даних обліку (Х-звіту за 31.05.2021) фактичним залишкам пального проведених замірів об`ємно-масово статистичним методом та розрахунків на загальну кількість пального 5250,87 л на суму 140911,05 грн, а саме нестачу пального, не надання особі при отриманні товарів в обов`язковому порядку розрахункового документу встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції створені в паперовій та/або електронній формі, невідповідність сум готівкових коштів у місці здійснення розрахунків в сумі 37,85 грн (згідно Х-звіту в сейфі 71611,86 грн, на місці здійснення розрахунків 71649,71 грн, чим порушено вимоги пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон №265/95-ВР).

25.06.2021 Головним управлінням-1 на підставі Акта прийнято ППР:

№531 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 14091,11 грн;

№532 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 120000 грн;

№533 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 9000 грн (т.1 а.с.68-73).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами пункту 61.1 статті 61 ПК (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом (пункт 61.2 статті 61 ПК).

Відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

За змістом пункту 20.1 статті 20 ПК контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право:

вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки;

здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів;

проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів (підпункти 20.1.9, 20.1.10, 20.1.11).

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 цього пункту).

Відповідно до пункту 80.1 статті 80 ПК фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з підпунктами 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Підставою проведення фактичної перевірки, визначеної підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, тобто інформації про конкретний факт недотримання платником податків вимог законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання спирту, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Підставою для проведення фактичної перевірки, визначеної підпунктом 80.2.2. пункту 80.2 статті 80 ПК отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Приписами пункту 80.2 статті 80 ПК передбачено, що під час проведення перевірки посадовими особами, які здійснюють таку перевірку, може проводитися хронометраж господарських операцій. За результатами хронометражу складається довідка, яка підписується посадовими особами контролюючого органу та посадовими особами суб`єкта господарювання або його представника та/або особами, що фактично здійснюють господарські операції.

Щодо покликання ТОВ на те, що проведена відповідно до Наказу перевірка здійснена за відсутності передбачених підпунктами 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК підстав, то суд апеляційної інстанції відхиляє такі, оскільки як встановлено матеріалами справи виданню Наказу на проведення спірної перевірки передувала службова записка начальника Управління податкового аудиту Головного управління-2 від 27.05.2021 №187/03/-20-07-05-04, яка видана на виконання листа Державної податкової служби України (далі ДПС) від 26.05.2021 №11958/7/99-00-07-05-03-07, яким Головні управління ДПС в областях та місті Києві повідомлені про те, що за результатами аналітичних заходів ДПС щодо сум виторгів реєстраторів розрахункових операції (далі РРО) суб`єктів господарювання за місцями роздрібної торгівлі пальним (січень-квітень 2021 рік) виявлено 594 об`єкти роздрібної торгівлі (в тому числі і об`єкт перевірки, що належить ТОВ), де виторг від продажу пального та одержаний дохід менший за мінімальні витрати на утримання такого об`єкту, що у свою чергу свідчить про високу ймовірність реалізації необлікованого пального без застосування РРО, тіньового обліку готівки та ухилення від сплати податків (т.1 а.с.213-218).

При цьому, як зазначив Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 460/1239/19 не зазначення в наказі на проведення на перевірки підстави для її проведення не свідчить про незаконність наказу або перевірки, оскільки відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК в наказі на перевірку достатньо зазначити підставу для проведення перевірки, визначену цим Кодексом, що і зроблено в межах спірних відносин.

Що стосується доводів позивача-апелянта про порушення порядку оформлення результатів фактичної перевірки, то апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 86.5 статті 86 ПК акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

З матеріалів справи видно, тане заперечується позивачем, що Акт ним отримано 04.06.2021 (робочий день тижня п`ятниця) .

Наступного робочого дня після закінчення перевірки 07.06.2021 (робочий день тижня понеділок) вказаний Акт був зареєстрований в контролюючому органі, який проводив перевірку.

Відтак, наведене спростовує сумніви позивача щодо дати Акта, яка як підтверджено представником Головного управління-2 проставлена з урахуванням вимог пункту 86.5 статті 86 ПК.

Також не заслуговують на увагу доводи ТОВ щодо порушення контролюючим органом строку прийняття спірних ППР №№531, 532, 533 передбаченого пунктом 86.8 статті 86 ПК та не дотримання Головним управлінням-2 порядку надіслання матеріалів перевірки територіальному органу ДПС за основним місцем обліку платника податків, так як такі є надуманими та не відповідають встановленим фактичним обставинами справи і навіть за наявності таких порушень зазначені обставини не є безумовними та самостійними підставами для визнання протиправними і скасування відповідних ППР.

Відносно посилань представника ТОВ, що ППР №№531, 532, 533 прийняті на підставі неіснуючого Акта датованого 16.06.2021, то як видно з матеріалів справи такі обставини дійсно мають місце, однак зазначене свідчить лише про помилку/описку у даті Акта, і у всіх ППР номер Акта збігається з тим, що зареєстрований у контролюючому органі 07.06.2021, а отже оскаржувані ППР №№531, 532, 533 прийняті на підставі Акта, який отриманий ТОВ 04.06.2021 та зареєстрований у Головному управлінні-2 07.06.2021.

Щодо правомірності висновків контролюючого органу за наслідками проведення замірів залишків нафтопродуктів на автозаправній станції за адресою: АДРЕСА_1 (далі АЗС) та допущення позивачем порушення вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР, то апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи, зокрема додатку до Акта перевірки АЗС про результати перевірки щодо руху палива станом на 31.05.2021 та акта зняття фактичних залишків нафтопродуктів від 31.05.2021 видно, що інспекторами Головного управління-2 за участю начальника дільниці №4 ТОВ Шабуди С.С. та оператора ОСОБА_1 проведено зняття фактичних залишків паливно мастильних матеріалів на АЗС метроштоком МШИ-4-5, 2122 2008 Славутич методом об`ємно масовим статистичним, внаслідок чого встановлено нестачу пального в кількості 5250,89 л на загальну суму 14091,11 грн.

Так, єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти (далі - нафта) і нафтопродуктів встановлений «Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» затвердженою наказом МінпаливенергоУкраїни,Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 №281/171/578/155 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України (далі МЮУ) 02.09.2008 за № 805/15496; далі Інструкція; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Вимоги цієї Інструкції є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України (далі - підприємства).

Згідно підпункту 4.2.2.1 пункту 4.2.2 Інструкції об`ємно-масовим статичним методом визначається маса нафти і нафтопродукту за їх об`ємом, густиною та температурою. Об`єм нафти і нафтопродуктів визначається за допомогою градуйованих резервуарів та засобів вимірювань рівня нафти і нафтопродуктів у резервуарах, залізничних цистернах, танках суден або за повною місткістю мір (автоцистернах, причепах-цистернах, напівпричепах-цистернах).

У підпункті 4.3.2.7 пункту 4.3.2 Інструкції передбачено, що рівень нафти, нафтопродукту та підтоварної води або льоду в резервуарах має вимірюватись металевими рулетками з вантажем, метроштоками, стаціонарними рівнемірами або іншими засобами вимірювання, допущеними до застосування Держспоживстандартом України.

Згідно позиції Верховного Суду, що викладена у постановах від 8 грудня 2021 року у справі №640/7415/19, 8 лютого 2022 року у справі №823/2062/16 єдиним можливим способом перевірки наявності необлікованих нафтопродуктів є співставлення даних обліку звітів АЗС та даних РРО із фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів.

Як уже наголошувалось вище, та це не заперечується сторонами заміри фактичних залишків нафтопродуктів на АЗС здійснювалось метроштоком МШИ-4-5, 2122 2008 Славутич, який як встановлено під час апеляційного розгляду справ та підтверджено свідком ОСОБА_2 і не спростованого представником Головного управління-2 не повірений у встановленому законом порядку згідно вимог Держспоживстандартом України. Вказаний метрошток Славутич не використовується для здійснення будь яких вимирів пального, а станом на час проведення перевірки просто був наявний на АЗС і у нього сплили усі строки повірки.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд не приймає до уваги висновки що наведені у додатку до Акта перевірки АЗС про результати перевірки щодо руху палива станом на 31.05.2021 та акта зняття фактичних залишків нафтопродуктів від 31.05.2021 якими встановлено нестачу пального на АЗС в кількості 5250,89 л на загальну суму 14091,11 грн, так як відповідні заміри пального здійснювались засобом вимірювання, який не придатний для використання, оскільки сторонами у справі не підтверджено, що метроштоком МШИ-4-5, 2122 2008 Славутич має дійсне свідоцтво про повірку. А тому не має підстав брати до уваги дані, що встановлені із використанням.

З огляду на це, суд апеляційної інстанції приймає до уваги доводи позивача-апелянта щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування ППР №531.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу ТОВ на те, що проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей та зняття залишків товарно-матеріальних цінностей є самостійними та окремими діями приведення суб`єктами господарювання тих чи інших товарно-матеріальних цінностей до загального підсумку, а тому застосування в спірних відносинах «Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 №879 (зареєстровано в МЮУ 30.10.2014 за № 1365/26142) є недоцільним.

Щодо правомірності винесення ППР №533, то апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на наступні обставини.

Так, за змістом пункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С.

Розпорядники акцизних складів, на акцизних складах яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з очищення коксового газу, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне), зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно формувати дані лише про добовий фактичний обсяг реалізованого пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С.

Розпорядники акцизних складів, що використовують пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснюють операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам, зобов`язані на кожному акцизному складі формувати дані про обсяги обігу пального за звітний календарний місяць та фактичні залишки пального станом на перший та останній дні такого місяця у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15°С.

Для цілей статей 230-233 цього Кодексу скраплений газ (пропан або суміш пропану з бутаном), інші гази, бутан, ізобутан за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 обліковуються за умовним кодом 2711 у літрах, приведених до температури 15°С.

Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального формуються після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі, але не пізніше 23 години 59 хвилин цієї доби, до початку здійснення операцій з обігу пального у добу, що настає за звітною добою, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою.

Дані про фактичні залишки пального на перший та останній дні календарного місяця та про обсяг обігу пального за звітний календарний місяць формуються розпорядниками акцизних складів, що використовують пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснюють операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам, після проведення останньої операції з обігу пального у звітному календарному місяці, але не пізніше 23 години 59 хвилин останнього дня звітного календарного місяця, до початку здійснення операцій з обігу пального у день, що настає за таким останнім днем звітного календарного місяця, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 15 календарних днів, що настають за останнім днем звітного календарного місяця.

На кожному акцизному складі за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД формуються показники про:

обсяги залишків пального на початок та кінець звітної доби, що визначаються шляхом підсумовування обсягів залишків пального в кожному резервуарі на підставі показників рівнемірів-лічильників, встановлених на таких резервуарах, розташованих на такому акцизному складі;

добовий обсяг реалізованого пального, що визначається шляхом підсумовування обсягів реалізованого за звітну добу пального через кожне місце відпуску пального наливом з акцизного складу на підставі показників витратомірів-лічильників, встановлених на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на такому акцизному складі;

добовий обсяг отриманого пального, що визначається шляхом віднімання від обсягу залишків пального на кінець звітної доби обсягу залишків пального на початок звітної доби та додавання добового обсягу реалізованого пального з такого акцизного складу з додаванням обсягу втраченого пального, зазначеного в акцизних накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі акцизних накладних, та з відніманням додаткового обсягу пального, зазначеного в заявках на поповнення обсягу залишку пального або спирту етилового, зареєстрованих у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Фактичні показники витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників щодо обсягів залишків пального та добового обсягу реалізованого пального перераховуються у літри, приведені до температури 15° С, крім показників паливороздавальних колонок та/або оливороздавальних колонок, які виконують функції витратомірів-лічильників.

Під час виходу з ладу, проведення повірки або калібрування рівнеміра-лічильника або витратоміра-лічильника визначення даних про обсяги залишків пального та обсяги обігу пального здійснюється у мірах повної місткості, які мають позитивний результат повірки, проведеної відповідно до законодавства, та/або за допомогою рулетки та метроштока або переносного (портативного) рівнеміра-аналізатора, які мають позитивний результат повірки, проведеної відповідно до законодавства. Застосування такого способу вимірювання може здійснюватися не більше 20 календарних днів поспіль (для акцизних складів, які є місцями роздрібної торгівлі пальним, на які отримано ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, - не більше 15 календарних днів поспіль) та не більше чотирьох разів протягом календарного року.

Дані про залишки пального та про обсяг обігу пального подаються електронними засобами зв`язку у формі електронних документів, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Електронні документи заповнюються автоматично шляхом передачі до них даних з витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників (під час виходу з ладу, проведення повірки або калібрування рівнеміра-лічильника або витратоміра-лічильника - заповнюються відповідальною особою розпорядника акцизного складу).

В електронних документах також зазначаються відповідальною особою розпорядника акцизного складу дані про обсяги залишків пального, що знаходяться на акцизному складі в тарі, балонах, упаковці, про добовий обсяг реалізованого пального в тарі, балонах, упаковці, а також інформація про дні, в які акцизний склад не працює.

Відповідно до пункту 128-1.3 статті 128-1 ПК незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000 гривень за кожний неподаний електронний документ.

Процедуру створення та ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі (далі - Реєстр), а також порядок передачі облікових даних (обсягу обігу та залишку пального) з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів визначено «Порядком ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 22.11.2017 №891 (далі Порядок №891; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Згідно з підпунктів 5, 6 пункту 2 Порядку №891 реєстр - електронна база даних, яка містить податкову інформацію про розпорядників акцизних складів, наявні у них акцизні склади, розташовані на акцизних складах резервуари, витратоміри та рівнеміри, їх серійні (ідентифікаційні) номери, а також дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про фактичний обсяг обігу пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТЗЕД, акцизних складів та розпорядників акцизних складів;

електронні засоби зв`язку - кінцеве телекомунікаційне обладнання, за допомогою якого можливо передавати на відстань певну інформацію у вигляді електричних сигналів, що посилаються через проводи, кабель, оптоволоконними лініями або взагалі без напрямних ліній.

Відповідно до положень абзаців 1, 2, 3 пункту 6 Порядку №891 електронні документи для наповнення Реєстру, що містять інформацію, зазначену у підпунктах 1-4 пункту 5 цього Порядку, формуються та надсилаються розпорядниками акцизних складів одноразово до початку введення в дію Реєстру та в разі зміни такої інформації. Інформація про витратоміри та рівнеміри вноситься до Реєстру після настання строків їх встановлення, визначених Податковим кодексом України.

Електронні документи для наповнення Реєстру, що містять інформацію, зазначену в підпунктах 5 і 6 пункту 5 цього Порядку, формуються та надсилаються розпорядниками акцизних складів щодня (крім днів, у які акцизний склад не працює).

Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу (обсяг реалізованого та обсяг отриманого) пального, зазначені в підпункті 5 пункту 5 цього Порядку, формуються після проведення останньої операції з обігу пального за звітну добу, але не пізніше 23 години 59 хвилин такої доби, до початку проведення операцій з обігу пального за добу, що настає за звітною добою, та подаються до ДФС не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою.

Абзацом 4 пункту 6 Порядку №891 визначено, що на кожному акцизному складі за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД формуються показники про:

добовий обсяг реалізованого пального, що визначається шляхом підсумовування обсягів реалізованого за звітну добу пального через кожне місце відпуску пального шляхом наливу з акцизного складу на підставі показань витратомірів, установлених у кожному місці відпуску пального шляхом наливу з акцизного складу.

У разі реалізації пального кінцевому споживачеві за готівку, розрахунки за яке проводяться через реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок розпорядника акцизного складу), за талонами або відомостями зведені облікові дані для формування електронного документа, зазначеного у підпункті 5 пункту 5 цього Порядку, в частині обсягу відпуску (відвантаження) пального за добу можуть складатися на підставі показників фіскальних звітів, що формуються реєстраторами розрахункових операцій та передаються до контролюючого органу дротовими або бездротовими каналами зв`язку, у разі, коли в таких фіскальних звітах міститься інформація про відпуск пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД.

Підтвердженням розпоряднику акцизного складу прийняття/неприйняття його електронного документа для наповнення Реєстру / коригуючого електронного документа для наповнення Реєстру є квитанції в електронному вигляді у текстовому форматі, які надсилаються йому держателем Реєстру протягом операційного дня.

Датою та часом надсилання електронного документа для наповнення Реєстру / коригуючого електронного документа для наповнення Реєстру держателю Реєстру є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо протягом операційного дня держателем Реєстру не надіслано квитанції про прийняття/неприйняття електронного документа для наповнення Реєстру / коригуючого електронного документа для наповнення Реєстру, такий електронний документ вважається прийнятим (абзаци 11, 13, 14, 15 пункту 6 Порядку №891).

З Акта перевірки видно, що ТОВ не забезпечено своєчасне подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального за 24.07.2020, 25.07.2020, 06.11.2020, 10.11.2020, 18.12.2020, 31.12.2020, 01.01.2021, 02.01.2021, 19.02.2021 (в кількості 9 звітів).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи в під час апеляційного розгляду справи довідки про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі за 02.01.2021 подана 03.01.2021, за 01.01.2021 подана 02.01.2021, за 31.12.2020 подана 01.01.2021, за 24.07.2020 подана 25.07.2020, за 25.07.2020 подана 26.07.2020 (т.1 а.с.29-34).

Тобто, апеляційний суд погоджується із доводами позивача-апелянта про те, що відповідні довідки за вказані дати були передані в поштову скриньку ДПС протягом строку визначеного абзацом 2 пункту 6 Порядку №891.

Що ж до довідок від 06.11.2020 та 10.11.2020, то слід зазначити, що несвоєчасність їх неподання виникло не з вини розпорядника акцизного складу, так представником позивача в суді апеляційної інстанції подано довідку Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» Волинська філія від 30.11.2020 №35/11 про те, що 07.11.2020 та 11.11.2020 на АЗС був відсутній інтернетзв`язок про причині пошкодження кабелю електрозв`язку. Проте, вказані довідки ТОВ були відправленні наступного ж дня після того, як був відновлений інтернет зв`язок про що свідчать подані та прийняті 08.11.2020 та 12.11.2020, що підтверджується також і поданими Головним управління-2 доказами.

Довідки за 18.12.2020 та 19.02.2021 також були передані у поштову електронну скриньку ДПС, що підтверджується відповідними квитанціями долученими представником ТОВ до матеріалів справи під час апеляційного розгляду справи, однак з невідомих технічних причин прийняті ДПС лише 20.12.2020 (21.12.2020) та 21.02.2021 (22.02.2021). Вказане також підтверджується документами, що надані Головним управлінням-2 до суду апеляційної інстанції.

За наведених обставин, в діях позивача в частині несвоєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального відсутня вина, оскільки в одному випадку такі документи не були вчасно отриманні ДПС через технічні несправності, а в іншому через відсутність інтернет зв`язку на АЗС.

Вирішуючи питання щодо з`ясування обставин своєчасності чи несвоєчасності подання ТОВ довідок за 06.11.2020, 10.11.2020, 18.12.2020 та 19.02.2021, суд першої інстанції обмежився лише посиланням на не надання позивачем жодних доказів, які б підтверджували своєчасне подання таких довідок. Хоча і суд першої інстанції в межах усього строку розгляду справи (09.02.2022-13.05.2022) не вжив жодних передбачених Кодексом адміністративного судочинства (далі КАС) дій для повного, всебічного та належного з`ясування всіх обставин справи, що відповідно мало наслідком обґрунтування та підтвердження правильності своїх доводів і спростування доводів відповідачів позивачем в суді апеляційної інстанції шляхом неодноразового подання представником ТОВ додаткових письмових документів та пояснень по справі.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог ТОВ в частині визнання протиправним та скасування ППР №533, з наведених вище підстав.

Щодо підстав прийняття ППР №532, то судом встановлено наступне.

Відповідно до підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Акцизні склади, на яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з очищення коксового газу, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне), повинні бути обладнані лише витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску готової підакцизної продукції (пального) наливом з такого акцизного складу.

Акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

У пункті 2 Порядку №891 передбачено, що витратомір-лічильник (далі - витратомір) - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для безперервного вимірювання, запам`ятовування та відображення у фактичних умовах вимірювання кількості пального, що проходить через вимірювальний перетворювач у закритих, повністю заповнених трубопроводах.

Положеннями пункту 8 Порядку №891 визначено, що до електронних документів для наповнення Реєстру вноситься інформація про:

витратоміри та резервуари, які відповідають вимогам законодавства та мають позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства;

Згідно підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК акцизний склад - це:

а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів;

б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

За змістом пункту 14 «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами» затвердженими постановою КМУ від 20.12.1997№1442 (в редакції постанови КМУ від 04.12.2019№1159; далі Правила) заправка автотранспортних засобів проводить через паливо-, оливо- та газороздавальні колонки оператором автозаправних станцій, автогазозаправних станцій, автогазозаправних пунктів або водієм самостійно.

Під час реалізації споживачам світлих нафтопродуктів та олив споживачам на АЗС мають застосовуватись лише паливороздавальні колонки з допустимою відносною похибкою в умовах експлуатації в усьому діапазоні температур не гіршою, ніж +- 0,5% та оливороздавальні колонки з допустимою основною відносною похибкою не гіршою, ніж +- 1,0% з реєстраторами розрахункових операцій відповідно до вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Для дистанційного керування ПРК і ОРК мають використовуватись технічні засоби, що належать до складу спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів, унесених до Державного реєстру електронних контрольно-касових апаратів і комп`ютерних систем України для сфери застосування на АЗС. Зазначені засоби мають відповідати технічним вимогам до спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів для сфери застосування на АЗС та забезпечувати реєстрацію грошових коштів і надання розрахункових документів у єдиному технологічному циклі з відпусканням нафтопродуктів (підпункти 4.2.5.2, 4.2.5.4 пункту 4.2.5 пункту 4.2 глави 4 Інструкції.

Відповідно пунктів 4.3.3, 4.3.4, 4.3.5 Інструкції процес наливу проходить при завантаженні нафти та нафтопродуктів у залізничні цистерни танки наливних суден та мір повної місткості (автоцистернах, причепах-цистернах, напівпричепах-цистернах, автозаправках) через наливання автозаправних систем наливання із застосуванням лічильників, автоматизованих густиномірів, об`єднаних у систему вимірювань маси нафти або нафтопродукту.

Зважаючи на викладені норми, слід вказати що посилання представника позивача на те, що ТОВ зобов`язане зареєструвати витратоміри-лічильники на тому акцизному складі, де є місця відпуску пального наливом є неправильним трактуванням в свою користь норми підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті ПК, яка передбачає обов`язок реєстрації витратомірів-лічильників у Реєстрі і у разі відпуску пального через колонки.

В ході проведення фактичної перевірки ТОВ контролюючим органом було встановлено відсутність реєстрації 6 паливо-роздавальних колонок (заводський номер 90100, 90141, 90143, 40388, 40744, 40665) в Реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

Відповідальність за вказане порушення встановлена пунктом 1281.1 статті 128-1 ПК, а саме: не обладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник / витратомір-лічильник спирту етилового.

Оскільки позивачем не надано суду доказів реєстрації 6 паливо-роздавальних колонок в Реєстрі і заперечується необхідність такої реєстрації, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про підставність прийняття ППР №532.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом (частина четверта статті 77 КАС).

З огляду на викладене, зважаючи на те, що судом першої інстанції розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи), враховуючи обставини введення на території України воєнного стану, а також пасивність дій суду щодо витребування додаткових доказів чи документів для більш повного та об`єктивного розгляду справи (що стало підставою для подання позивачем до суду апеляційної інстанції додаткових документів, що не подавались до суду першої інстанції), апеляційний суд на підставі додатково поданих сторонами під час апеляційного розгляду справи доказів дійшов висновку про часткове задоволення позову, шляхом визнання протиправними та скасування ППР №531, 533 і відмови у задоволенні позову про визнання протиправним і скасування ППР №532, з наведених вище підстав.

Доводи апеляційних скарг Головного управління-1 та Головного управління-2 не знайшли свого підтвердження в межах апеляційного розгляду справи, є необґрунтованими та повністю спростовуються нормами матеріального права та встановленими у цій справі обставинами.

Відповідно до частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно частини шостої статті 139 КАС якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ухвалою судді про залишення апеляційної скарги без руху від 12 липня 2022 року апеляційну скаргу Головного управління-1 залишено без руху та надано 10 днів для сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3721,50 грн. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року, зокрема Головному управлінню-1 відстрочено сплату судового збору, до ухвалення судового рішення у справі. На виконання вимог цієї ухвали скаржником, до початку розгляду справи по суті, сплачено судовий збір у розмірі 2067,48 грн. Відтак, апелянтом не сплачено 1654,02 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Підсумовуючи, враховуючи наведені правові норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення, внаслідок неповного з`ясування всіх обставин справи та неправильного тлумачення норм матеріального права дійшов помилкового висновку про необхідність часткового задоволення позову у спосіб, що наведений у рішенні суду, а тому апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, з розподілом судових витрат.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Журавлина», Головного управління ДПС у Волинській області та Головного управління ДПС у Рівненській області задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 травня 2022 року скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 25.06.2021 №№0, 0.

В задоволені решти позову відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Журавлина» за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Волинській області судовий збір в розмірі 600,55 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Журавлина» за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Рівненській області судовий збір в розмірі 600,55 грн.».

Стягнути з Головного управління ДПС у Рівненській області судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1654 (одну тисячу шістсот п`ятдесят чотири) гривні 02 (дві) копійки за наступними реквізитами «Отримувач - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106; найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050); призначення платежу *;101; код платника; судовий збір; № справи.».

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді В. С. Затолочний
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено та підписано 31 жовтня 2022 року у зв`язку з перебуванням у відпустці: судді Затолочного В.С. з 10.10 по 19.10.2022, судді Курильця А.Р. з 13.10 по 16.10.2022, судді Качмара В.Я. з 14.10. по 21.10.2022 та 24.10 по 30.10.2022.