Справа № 580/1141/22
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2022-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №580/1141/22 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Гайдаш В.А.,
Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Костюк Л.О., Степанюка А.Г.

при секретарі Хмарській К.І.

за участю:

представника позивача: Дяковського О.С.

представника відповідача: Красюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області (далі по тексту - відповідач, Управління ДМС) в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене висновком службової перевірки законності оформлення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 №17/2019, проведеного начальником відділу з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції Управління ДМС ОСОБА_2 , затвердженого 18.01.2019 т.в.о. директора Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ОСОБА_3 ;

- зобов`язати Управління ДМС направити до Інформаційної підсистеми функціональний модуль «Недійсні документи» Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами Державної міграційної служби інформацію про скасування висновку службової перевірки законності оформлення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 №17/2019, проведеного начальником відділу з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області Михайловою О.П., затвердженого 18.01.2019 т.в.о. директора Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ОСОБА_3 .

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року зазначений позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, які прибули у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати, виходячи з наступного.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 14.05.2004 року ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Ленінакан Республіки Вірменії) документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , у зв`язку з обміном паспорта колишнього СРСР серії НОМЕР_2 , виданого 27.05.1988 року ВВС Московського райвиконкому м. Ленінакан.

На виконання листа ДМС України від 17.10.2018 №6.3/4492-18, Управлінням Державної міграційної служби України в Черкаській області, та відповідно до вимог п. 109 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302, проведено службову перевірку законності оформлення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 .

За результатами вищезазначеної перевірки, оформленої висновком від 18.01.2019 року №17/2019, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , оформлений 14.05.2004 Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області на ім`я ОСОБА_1 , визнаний таким, що відповідно до п. 108 Порядку №302, є недійсним і підлягає вилученню та знищенню (далі по тексту - оскаржуваний висновок).

Вважаючи оскаржуваний висновок протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивачка звернулася з даним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні докази того, що посадовими особами Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області були виявлені підстави для відмови у документуванні ОСОБА_1 паспортом громадянина України.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що відповідач приймаючи оскаржуваний службовий висновок мав би також виходити з правових та фактичних наслідків таких дій, а тому повинен був обґрунтувати суттєву суспільну необхідність прийняття такого рішення та врахувати право позивачки на сім`ю, роботу, соціальні зв`язки.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті та доводи апеляційної скарги і учасників справи, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Нормами статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з частиною 1 статті 1, абзаців «а», «б», пункту 1 частини 1 статті 13, частини 1 статті 16, частини 1 статті 21, частини 1 статті 22 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», суспільні відносини, пов`язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), оформленням, видачею, обміном, переоформленням, продовженням строку дії, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим Законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.

Документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Оформлення, видача, обмін документів, їх пересилання, вилучення, повернення державі та знищення відбуваються в порядку, встановленому законодавством, якщо інше не передбачено цим Законом.

Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України на території України.

Паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на яку він оформлений, за кордоном і дає право цій особі на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Правовий статус, повноваження та права Державної міграційної служби України (далі - ДМС) визначені Положенням про державну міграційну службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №360 (далі - по тексту Положення №360).

Відповідно до пункту 2 Положення № 360 ДМС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Підпунктом 10 пункту 4 Положення №360 визначено, що ДМС, відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює оформлення і видачу громадянам України документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство, тимчасово затримує та вилучає такі документи у передбачених законодавством випадках.

Згідно із підпунктом 18 пункту 4 Положення про Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області, затвердженого наказом ДМС від 18.07.2011 №28 (в редакції наказу ДМС від 07.05.2021), Управління ДМС відповідно до покладених на нього завдань проводить службові перевірки з питань оформлення паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон з порушенням вимог законодавства та подає відповідні висновки та матеріали на розгляд ДМС.

Судом першої інстанції зазначено, що Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» не передбачено можливості (процедури) визнання певними органами недійсними (анулювання) паспорту громадянина України та/або паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

У свою чергу, суд апеляційної інстанції зазначає, що Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» не містить жодних заборон для проведення органами ДМС перевірок законності, оформлення та видачі паспортів громадян України.

Натомість, Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 (далі по тексту - Порядок № 302), передбачено повноваження органів ДМС.

Таким чином, Управління ДМС, здійснивши службову перевірку законності оформлення і видачі позивачці паспорта громадянина України, діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до пункту 108 Порядку №302 визначено, що паспорт визнається недійсним, вилучається, анулюється та знищується в разі:

- коли він підлягає обміну у зв`язку із зміною інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації); виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта;

- непридатності паспорта для подальшого використання;

- припинення громадянства України або скасування рішення про громадянство України; коли він заявлений як втрачений або викрадений та прийнято рішення про оформлення нового паспорта;

- смерті особи, якій було видано такий паспорт;

- закінчення строку його дії або прийняття рішення про обмін такого паспорта до закінчення строку його дії;

- оформлення паспорта / паспорта зразка 1994 року з порушенням вимог законодавства;

- неотримання його заявником протягом року.

Приписами статті 109 Порядку № 302 обумовлено, що у разі коли рішення про оформлення паспорта / паспорта зразка 1994 року прийнято працівником з порушенням вимог законодавства, керівник відповідного територіального органу або територіального підрозділу ДМС проводить службову перевірку.

За результатами перевірки складається висновок у двох примірниках, який підписується працівником, що провів перевірку, та його безпосереднім керівником і погоджується керівником територіального органу ДМС.

Висновки разом з матеріалами перевірки надсилаються до ДМС для затвердження. За результатами розгляду та в разі наявності підстав для визнання паспорта таким, що оформлений з порушенням вимог законодавства, висновки затверджуються керівником структурного підрозділу ДМС. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС, а другий - надсилається до територіального органу ДМС.

Висновки та матеріали перевірки зберігаються протягом 75 років.

У разі виявлення територіальним органом або територіальним підрозділом ДМС паспорта/паспорта зразка 1994 року, рішення про оформлення якого приймалося територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, МВС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, з порушенням вимог законодавства керівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок у двох примірниках, які підписуються працівником, що провів перевірку, та його безпосереднім керівником і погоджуються керівником територіального органу ДМС. Висновки разом з матеріалами перевірки надсилаються до ДМС для затвердження. За результатами розгляду та в разі наявності підстав для визнання паспорта / паспорта зразка 1994 року таким, що оформлений з порушенням вимог законодавства, висновки затверджуються керівником структурного підрозділу ДМС. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС, а другий - надсилається територіальному органу ДМС. Висновки та матеріали перевірки зберігаються протягом 75 років.

У разі виявлення ДМС паспорта / паспорта зразка 1994 року, рішення про оформлення якого приймалося територіальним органом / територіальним підрозділом ДМС, МВС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, з порушенням вимог законодавства, керівник структурного підрозділу ДМС проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок, який затверджується керівником ДМС або його заступником. Висновок та матеріали перевірки зберігаються протягом 75 років.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Управлінням ДМС, на виконання листа ДМС України від 17.10.2018 №6.3/4492-18 та відповідно до вимог п. 109 Порядку № 302, проведено службову перевірку законності оформлення паспорта громадянина України ОСОБА_1 .

За результатами зазначеної перевірки, оформленої висновком від 18.01.2019 №17/2019, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , оформлений на ім`я ОСОБА_1 , визнаний таким, що відповідно до п. 108 Порядку № 302 є недійсним, підлягає вилученню та знищенню.

Так, підставою для вказаного висновку слугували ті обставини, що за прийняттям або набуттям до громадянства України ОСОБА_1 не зверталася, з питань отримання дозволу на імміграцію в Україні, отримання посвідки на постійне або тимчасове проживання в Україні також не зверталася.

Водночас, Посольством Республіки Вірменія в Україні листом від 25.07.2018 року за вих.№2302/416 повідомлено, що за відомостями паспортно-візового відділу поліції Республіки Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою Республіки Вірменія та документована паспортом серії НОМЕР_3 , виданим 29.04.1997 паспортним відділом паспортно-візового управління Поліції Республіка Вірменія (а.с.59).

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідними доказами підтверджено, що на момент виникнення спірних правовідносин, факт набуття ОСОБА_1 громадянства України не знайшов свого підтвердження, проте встановлено, що позивачка перебувала (станом на 2018 рік) в громадянстві іншої держави, зокрема Республіки Вірменії.

Закон України «Про громадянство України» від 8 жовтня 1991 року №1636-XII регулював правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення станом на час подання позивачем документів для отримання паспорта громадянина України. Вказаним законом обумовлено, що громадянство України визначає постійний правовий зв`язок особи та Української держави, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках. Право на громадянство є невід`ємним правом людини. Громадянин України не може бути позбавлений громадянства або права змінити громадянство. Громадяни України незалежно від підстав і порядку набуття громадянства України мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Стаття 2 Закону України «Про громадянство України» обумовлює, що громадянами України є:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) постійно проживали в Україні, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак і які не є громадянами інших держав;

3) особи, які народилися або постійно проживали на території України, а також їх нащадки (діти, онуки), якщо вони на 13 листопада 1991 року проживали за межами України, не перебувають у громадянстві інших держав і до 31 грудня 1999 року подали у встановленому цим Законом порядку заяву про визначення своєї належності до громадянства України;

4) особи, які набули громадянства України відповідно до цього Закону.

Стаття 33 Закону України «Про громадянство України» визначає, що заява про належність особи до громадянства України подається до органу внутрішніх справ за місцем проживання цієї особи, а особою, яка постійно проживає за кордоном, - у відповідне дипломатичне представництво або консульську установу України.

При цьому, згідно пункту 2 статті 29 Закону України «Про громадянство України» Міністерство внутрішніх справ України і підпорядковані йому органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі визначають належність осіб, які проживають на території України, до громадянства України.

Наказом МВС України від 17.08.1994 №316 затверджено Інструкцію щодо правил та порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України (далі Інструкція №316), яка діяла на час документування ОСОБА_1 паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .

Положеннями пункту 7 Інструкції №316 передбачено, що при обміні паспортів громадянами подаються паспорти, що підлягають обміну, а при обміні паспортів у випадках зміни прізвища, імені та по батькові або встановлення розбіжностей у запису (невідповідність занесених у паспорт відомостей і відміток) - також свідоцтва органів реєстрації актів громадянського стану чи інші документи, що підтверджують ці обставини.

Відповідно до п. 8 Інструкції №316 громадянами для одержання й обміну паспортів, крім документів, передбачених пунктами 6 та 7 цієї Інструкції, подаються також - заява форми №1 (додаток №1) і дві фотокартки розміром 35 х 45 мм.

Згідно із пунктом 10 Інструкції щодо правил та порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України документи, що надійшли до органів внутрішніх справ, розглядають начальники паспортної служби, а у випадках відсутності останніх - особи, які виконують їх обов`язки і приймають рішення про видачу чи обмін паспортів, про що робиться запис у заяві форми №1. Видача та обмін паспорта провадиться у місячний термін за місцем постійного проживання громадянина.

На виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2022 року про витребування доказів по справі, 12.10.2022 року Управлінням ДМС надано матеріали службової перевірки законності оформлення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 .

Як вбачається з копії листа Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України № 6.3/4492-18 від 19.10.2018 року, встановлено, що ОСОБА_1 документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 14.05.2004 року Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області, у зв`язку із обміном паспорта громадянина України колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_2 , виданого 27.05.1988 року ВВС Московського райвиконкому м. Ленінакан, Вірменія (а.с.170).

Таким чином, станом на момент обміну паспорту у 2004 році, ОСОБА_1 надала для обміну недійсний паспорт, оскільки на той момент вже була документована паспортом громадянина Республіки Вірменія.

Крім того, відповідно до листа УДМС України в Черкаській області від 03.08.2018 року № 7101.6.1/9409-18 не встановлений факт реєстрації місця проживання ОСОБА_1 на території України, станом на 24.08.1991 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи та заслухавши доводи представника позивача щодо проживання ОСОБА_1 на території України починаючи з 1989 року, зазначає наступне.

Як вбачається з листа Медведівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області № 874/02-09 від 28.12.2021 року, зокрема, ОСОБА_1 , 1965 року народження, уродженка Ленінакана, Вірменія, дійсно проживала та була зареєстрована на території Медведівської сільської ради, у період з 1989 року по 2004 рік, по АДРЕСА_1 , про що є запис в по господарській книзі № 10 під номером 838. Точні дати та місяць не вказані (а.с.8).

Так, відповідно до п. 1 Положення про паспортну службу органів внутрішніх справ, яка утворена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1993 р. N 1086 (1086-93-п ) «Про першочергові заходи щодо забезпечення видачі паспортів громадянина України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 1994 р. N 700 Київ (далі по тексту - Положення)(в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), паспортна служба органів внутрішніх справ (далі -

паспортна служба) є складовою частиною міліції громадської безпеки

системи МВС.

До складу паспортної служби входять:

- управління паспортної, реєстраційної та міграційної роботи МВС;

- управління паспортної, реєстраційної та міграційної роботи головних управлінь, управлінь МВС у Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі;

- відділи (відділення) паспортної роботи міських (районних) органів внутрішніх справ.

Правовими положеннями п. 4 Положення регламентовано, що паспортна служба відповідно до покладених на неї завдань, зокрема:

1) організовує роботу, пов`язану із документуванням населення, пропискою, випискою, реєстрацією та обліком громадян за місцем їх проживання, здійснює контроль за виконанням громадянами і посадовими особами правил паспортної системи.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства, станом на момент отримання позивачкою паспорта громадянина України, відповідальним органом за реєстрацію та облік громадян за місцем їх проживання була паспортна служба, а не орган місцевого самоврядування, яким є Медведівська сільська рада Чигиринського району Черкаської області.

Отже, з огляду на вищевикладені правові норми та висновки суду, колегія суддів апеляційної інстанції не бере до уваги наведені доводи в листі Медведівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області № 874/02-09 від 28.12.2021 року щодо проживання та реєстрації ОСОБА_1 на території Медведівської сільської ради, у період з 1989 року по 2004 рік.

Відповідно до статті 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Статтею 17 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 №2235-ІІІ обумовлено, що громадянство України припиняється:

1) внаслідок виходу з громадянства України;

2) внаслідок втрати громадянства України;

3) за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

У свою чергу, норми статті 19 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 №2235-ІІІ визначають, що підставами для втрати громадянства України є: 1) добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття. Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто. 2) набуття особою громадянства України на підставі статті 9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів; 3) добровільний вступ на військову службу іншої держави, яка відповідно до законодавства цієї держави не є військовим обов`язком чи альтернативною (невійськовою) службою.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що жодних належних доказів того, що ОСОБА_1 є громадянкою України, останньою не надано ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час розгляду в суді апеляційної інстанції.

Надаючи оцінку діям відповідача, як суб`єкта владних повноважень під час прийняття оскаржуваного висновку щодо визнання паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , оформлений 14.05.2004 Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області на ім`я ОСОБА_1 , таким, що відповідно до п. 108 Порядку №302, є недійсним, і підлягає вилученню та знищенню, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання листа ДМС України від 17.10.2018 №6.3/4492-18 та відповідно до вимог п. 109 Порядку № 302, посадовими особами Управління ДМС України проведено службову перевірку законності оформлення паспорта ОСОБА_1 , якою встановлено, що паспорт позивачки є недійсним і підлягає вилученню та знищенню.

За змістом пункту 2 частини третьої статті 44, частини першої статті 77 КАС України кожна сторона має право надавати під час судового розгляду докази на підтвердження обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, що є безпосередньою вимогою принципу змагальності сторін.

З урахуванням встановлених судом апеляційної інстанції обставин, факт набуття позивачкою громадянства України не знайшов свого підтвердження наявними у матеріалах справи доказами.

Враховуючи, що паспорт громадянина України є підтвердженням громадянства України, набуття якого не підтверджено ОСОБА_1 , Управління ДМС дійшло обґрунтованого висновку, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 є таким, що отриманий з порушенням закону, а тому оскаржувані дії та оскаржуваний висновок ДМС є правомірними та такими, що вчинені на підставі та у межах чинного законодавства.

Аналогічного висновку у подібних правовідносинах дійшов і Верховний Суд у постановах від 18 квітня 2018 року (справа № 820/7358/15), від 07 лютого 2018 року (справа № 826/1417/17) та від 26.06.2019 року (справа 826/14279/17).

Правовими положеннями ч.5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

У даному випадку, Управлінням ДМС, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність оскаржуваного висновку та надано обґрунтовані доводи його прийняття, відповідно до норм чинного законодавства.

Аналіз наведених правових положень та обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що даний адміністративний позов не підлягає задоволенню, оскільки відповідачем законно та обґрунтовано прийнято оскаржуваний висновок про визнання недійсним паспорта громадянина України ОСОБА_1 , відповідно Управління ДМС діяло виключно в межах чинного законодавства України та відповідно до наданих повноважень.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 242, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області - задовольнити повністю.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Л.О. Костюк

А.Г. Степанюк

Повний текст виготовлено 31.10.2022 року