Справа № 127/19722/22
Суддя: Федчишен С. А.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/165/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2022 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Вінницькій області, ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління національної поліції у Вінницькій області, ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Позов мотивовано тим, що 23.08.2022 поліцейським Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області Сторож Л.М. прийнято постанову серії АП018 № 321973 від 23.08.2022 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді попередження. 23.08.2022 близько 20 год. 30 хв. позивач перебував у дворі будинку 50-А по вул. Пирогова у м. Вінниця. У цей час до нього підійшли працівники поліції та запитали чому він перебував у даному місці та оголосили вимогу надати документи, що посвідчують особу. На запитання працівників поліції позивач повідомив, що у даному місці чекаю на свою подругу із якою домовився зустрітися. Документів, що посвідчують особу із собою у позивача не було. Після цього працівники поліції повідомили, що позивача затримано з метою встановлення особи та зобов`язано прослідувати із ними до районного відділення поліції. Прибувши до районного відділення поліції, позивач назвав працівникам поліції своє прізвище, ім`я та по батькові, які працівником поліції ОСОБА_2 були занесені до їх службової системи та було встановлено особу. Після встановлення особи працівником поліції ОСОБА_2 було повідомленої, що відносно позивача буде складено постанову якою буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладено стягнення у вигляді попередження. Із даними твердженнями працівника поліції позивач не погодився, оскільки жодних адміністративних правопорушень, тим більше тих які зазначені у диспозиції статті 178 КУпАП, не вчиняв. На твердження позивача працівник поліції зазначив, що останній перебував у нетверезому стані у громадському місці, що уже є порушенням, а тому його буде притягнуто до адміністративної відповідальності. Так, відповідно до постанови серії АП018 № 321973 від 23.08.2022 близько 20 год. 40 хв. по вул. Пирогова, 50-А у м. Вінниця ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного сп`яніння у громадському місці, хитка хода, заснув на сходах, чим порушив громадський порядок, через що було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді попередження. Як вбачається із обставин, які зазначені у постанові, а також із зазначених вище норм, сама поява у п`яному вигляді у громадському місці, не є правопорушенням яке передбачене даною статтею, а тому не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. Окрім цього твердження поліцейського про те, що позивач заснув на вулиці не відповідають дійсності та нічим не підтвердженні. Позивач зазначив, що не вчинив жодних дій, які зазначені у диспозиції статті 178 КУпАП, із працівниками поліції спілкувався ввічливо, виконував усі їх вимоги. Будь яких інших обставин та доказів зокрема про те, що позивач непристойно висловлювання, використовував жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян, через сп`яніння повністю чи значною мірою втратив орієнтування (безцільно стояв чи безцільно пересувався з місця на місце, у мене порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода), був повністю безпорадний (у непритомному стані) у постанові працівником поліції не наведено. Наведені вище обставини свідчать про недоведеність поліцейським вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП. Оскільки будь які докази які б підтверджували дані обставини під час розгляду справи були відсутні. Просить визнати дії поліцейського Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області Сторож Людмили Миколаївни щодо складення постанови серії АП018 № 321973 від 23.08.2022 протиправними. Скасувати постанову складену поліцейським Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області Сторож Л.М. АП018 № 321973 від 23.08.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладення стягнення у вигляді попередження, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

07.09.2022року ухвалою суду відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії АП018 № 321973 від 23.08.2022 близько 20 год. 40 хв. по вул. Пирогова, 50-А у м. Вінниця ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного сп`яніння у громадському місці, хитка хода, заснув на сходах, чим порушив громадський порядок, через що мене було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та застосовано до мене адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Відповідно до ст. 178 КУпАП розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, - тягне за собою попередження або накладення штрафу від одного до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона діяння «розпивання спиртних напоїв у громадських місцях» полягає виключно в активних діях з вживання спиртних напоїв. Протиправним є розпивання будь-яких спиртних напоїв горілки, коньяку, вин, самогону чи інших алкогольних напоїв домашнього виготовлення. Що стосується розпивання у громадських місцях одеколонів, лосьйонів, політури та інших одурманюючих рідин на спиртовій основі, то такі дії також слід розцінювати як адміністративний проступок. Досягнення стану алкогольного сп`яніння є не обов`язковим, оскільки достатньо одного факту їх розпивання в місцях, спеціально не встановлених для цих цілей. Сутність поняття «розпивання» охоплює не тільки сам факт вживання спиртного напою, але й дії, що передують йому (наприклад, розливання спиртного напою в стакани). Іншим видом дій, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, є поява в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані). До того ж не має значення вид ужитого напою, що містив алкогольну складову (це може бути пиво або інший слабоалкогольний напій), які не віднесені до спиртних напоїв та розпивання яких у громадських місцях не заборонено.

Не можна притягувати до адміністративної відповідальності тільки за сам факт появи у п`яному вигляді у громадському місці, якщо поведінка особи при цьому є пристойною.

Як вбачається із обставин, які зазначені у постанові, а також із зазначених вище норм, сама поява у п`яному вигляді у громадському місці, не є правопорушенням яке передбачене даною статтею, а тому не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне порушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в тому числі: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У практиці ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/WestAllianceLimited» проти України» від 23 січня 2014 року) також напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст.62 Конституції України передбачено презумпцію невинуватості особи, яка полягає в тому, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення.

У відповідності до ст.280 КпАП України, - Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, ... а також з ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.279 КпАП України під час розгляду справи про адміністративне правопорушення посадова особа, яка розглядає справу, повинна дослідити докази у справі.

Відповідно до ч.2 ст.251 КпАП України передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.250 КпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із постанови, відповідачем не наведено доказів того, що позивач непристойно висловлювався, використовував жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян, через сп`яніння повністю чи значною мірою втратив орієнтування (безцільно стояв чи безцільно пересувався з місця на місце, у мене порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода), був повністю безпорадний (у непритомному стані).

Твердження працівника поліції викладеного в оскаржуваній постанові, а саме те, що позивач заснув на вулиці, нічим не підтвердженні.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Однак, як вбачається із постанови в ній відсутні будь які поясненні свідків та очевидців даного правопорушення, враховуючи твердження поліцейського про те, що позивач перебував у громадському місці, а тому інші особи, які перебували у громадському місці могли б спростувати або підтвердити твердження поліцейського.

Проте поліцейськими не було відібрані пояснення у осіб, які перебували на вулиці та не було взагалі вчинено будь яких дій по збиранню доказів на підтвердження вчиненні позивачем правопорушення.

Таким чином, оскаржувана постанова не може бути беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не є належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Постанова по своїй природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Об`єктивних доказів, необхідних для вирішення справи про наявність обставин вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, уповноваженою посадовою особою відповідача, зібрано не було.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП не підтверджується належними та допустимими доказами.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП є недоведеним.

З викладеного вбачається, що винесена постанова не містить жодного доказу вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст. 178 КУпАП, а тому наявні правові підстави для визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного рішення, тобто дотримання при його постановленні норм процесуального права.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 КАС України).

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Виходячи з наведених обставин суд вважає за необхідне визнати дії відповідача протиправною та скасувати оскаржувану постанову, а справу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, згідно ст. 19 Конституції України, ст. ст. 9, 247, 268, 280 КУпАП, керуючись ст. ст. 2, 5-9, 72-77, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії поліцейського Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області Сторож Людмили Миколаївни щодо складення постанови серії АП018 № 321973 від 23.08.2022 протиправними.

Скасувати постанову складену поліцейським Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області Сторож Л.М. АП018 № 321973 від 23.08.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладення стягнення у вигляді поаередження, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Судовий збір компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 01.11.2022 року.

ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Головне управління національної поліції у Вінницькій області, м. Вінниця, вул. Театральна, 10, .

ОСОБА_2 , м. Вінниця, вул. Пирогова, 4.

Суддя: