Справа № 340/871/22
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 340/871/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського оружного адміністративного суду від 31 березня 2022 рок (головуючий суддя Кравчук О.В.) по адміністративній справі № 340/871/22 розглянутої у спрощеному провадженні

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі ГУ ПФУ в Кіровоградській області), в якій просив суд визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Кіровоградській області щодо застування обмеження пенсії, призначеної ОСОБА_1 , максимальним розміром з 01.04.2019 року; зобов`язати відповідача здійснити з 01.04.2019 року перерахунок пенсії без обмеження розміру пенсії максимальним розміром, та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

У позові зазначено, що у листопаді 2021 року відповідачем проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 року на підставі оновленої довідки №8320 від 21.05.2021 року, виданої МВС України, в якій зазначено розмір пенсії 27061,20 грн. При перерахунку пенсії ГУ ПФУ в Кіровоградській області обмежило виплату пенсії 10 прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, на відповідний рік, чим порушено його право на належне пенсійне забезпечення .

У відзиві на позов відповідач зазначає про безпідставність заявлених вимог та просить у їх задоволенні відмовити.

Рішенням Кіровоградського оружного адміністративного суду від 31.03.2022 року позов задоволено, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача стягнуті судові витрати у сумі 992,40 грн .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення суду через порушення норм матеріального права, та відмовити в задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1,2 ст. 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів вимоги апеляційної скарги такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 2005 року як пенсіонер УМВС України перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ(далі - Закон № 2262-ХІІ)

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.10.2021 року у справі № 340/4660/21, що набрало законної сили , зобов`язано ГУ ПФУ в Кіровоградській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки МВС України №8320 від 21.05.2021 року, починаючи з 01.04.2019 року.

На виконання вказаного рішення суду відповідач перерахував пенсію ОСОБА_1 однак при цьому застосував до пенсії позивача обмеження максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, що встановлені на відповідний рік.

Не погодившись з такими діями відповідача щодо обмеження максимальним розміром пенсії, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом спору у цій справі є правомірність обмеження максимальним розміром пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-ХІІ .

У ч.7 статті 43 Закону № 2262-XII визначається максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31.12.2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Обмеження граничного розміру пенсії 10 прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 року № 3668-VI(далі Закон № 3668-V), який набрав законної сили 01.10.2011 року.

Водночас, зазначені положення в цілому визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року, згідно п.2 якого ч.7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20.12.2016 року відсутня ч.7 ст. 43 в Законі №2262-ХІІ, отже, всі подальші зміни, внесені до вказаної норми, є нереалізованими, та протягом 2019 року ст.43 Закону №2262-ХІІ не передбачала положення про обмеження пенсії максимальним розміром.

В силу викладеного внесені Законом №3668-VI зміни до ч.7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ , яка визнана неконституційною і втратила чинність, самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Даний висновок суду першої інстанції узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16.10. 2018 року у справі №522/16882/17, від 31.09.2019 року у справі №638/6363/17.

При цьому є необґрунтованими посилання відповідача на чинність положень Закону №3668-VI, враховуючи те, що вказаний нормативний акт визначає загальні правила щодо заходів реформування пенсійної системи, а отже їх чинність не спростовує неконституційність норм Закону №2262-XII з 20.12.2016 року на підставі Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016.

В силу викладеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обмеження ГУ ПФУ України в Кіровоградській області , як територіальним органом Пенсійного фонду України, максимального розміру пенсії ОСОБА_1 , право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовані.

Оскільки судом першої інстанції рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського оружного адміністративного суду від 31 березня 2022 року по адміністративній справі № 340/871/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий