Справа № 420/18088/21
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хурси О.О.,

за участю секретаря судового засідання Ілясова А.І.,

представника позивача Гармац О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними дій відповідача щодо винесення Постанови від 05.02.2021 року у виконавчому провадженні №64349494 про стягнення виконавчого збору в сумі 204959,98 грн.; визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білика Ростислава Валерійовича від 05.02.2021 року у виконавчому провадженні №64349494 про стягнення виконавчого збору в розмірі 204 959,98 грн.

Представник позивача в обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки вона прийнята після зупинення дії рішення Господарського суду Одеської області по справі №916/2295/20 на підставі відкриття апеляційного провадження. Як вважає представник позивача, в даному випадку державним виконавцем не вживалось будь-яких заходів чи дій, направлених на примусове виконання рішення суду, що є необхідною підставою для стягнення виконавчого збору, оскільки позивачем в добровільному порядку самостійно виконано рішення суду. Таким чином, відповідач протиправно прийняв оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2021 року справу передано судді Балан Я.В.

Ухвалою суду від 04.10.2021 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 21.10.2021 року позов залишено без руху, продовжено строк на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалами суду від 04.11.2021 року поновлено позивачу строк звернення до суду з цим позовом, прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та вирішено, що справа буде розглядатися в порядку ст. 287 КАС України. Витребувано від Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином засвідчену копію виконавчого провадження №64349494. Провадження по адміністративній справі №420/18088/21 зупинено до отримання витребуваних доказів по справі.

Розпорядженням Одеського окружного адміністративного суду від 23.09.2022 року №822 призначено повторний автоматизований розподіл справи №420/18088/21.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2022 року справу передано судді Хурсі О.О.

Ухвалою суду від 03.10.2022 року прийнято до провадження справу №420/18088/21, поновлено провадження у справі №420/18088/21 та розпочато розгляд адміністративної справи спочатку. Вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-273 КАС України щодо розгляду термінових справ.

Представник відповідача у відзиві на позов зазначив, що державний виконавець правомірно виніс постанову про стягнення виконавчого збору одночасно з відкриттям виконавчого провадження 05.02.2021. При цьому, 17.02.2021 на адресу відділу надійшла ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.02.2021 по справі №916/2295/20. 09.09.2021 боржником повідомлено про виконання рішення суду. Зазначає про вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду. Звертає увагу на те, що позивачем пропущений строк на оскарження постанов про стягнення виконавчого збору.

У судове засідання, призначене на 15:00 год 31.10.2022 року прибув позивач, позовні вимоги підтримав.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Одеської області №916/2295/20 від 15.12.2020 стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5; ) в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19; ) на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (54003, м. Миколаїв, вул. Погранична, 159; код 05410263) вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 1704434,50 грн, 3% річних у розмірі 116333,68 грн та інфляційних втрат у розмірі 198541,96 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 30289,65 грн.

11.01.2021 Господарським судом Одеської області видано наказ №916/2295/20 про стягнення коштів у загальному розмірі 2 049 599,79 грн, за яким боржником є регіональна філія «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», що не заперечується сторонами (а.с.72).

29.01.2021 за вхід. №1549/24-33 представником АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» подано заяву про відкриття виконавчого провадження до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.71).

05.02.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64349494 з примусового виконання наказу від 11.01.2021 №916/2295/20 (а.с.75).

Також, 05.02.2021 державним виконавцем в рамках здійснення виконавчого провадження №64349494 прийнято постанови: про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, що склали 269,00 грн та про стягнення виконавчого збору у розмірі 204 959,98 грн (а.с.77,79).

17.02.2021 за вхід. №2888/21-31 до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява від представника Акціонерного товариства «Українська залізниця» про зупинення виконавчого провадження на підставі п.1 ст.38 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки рішення по справі №916/2295/20 оскаржується (а.с.86). До заяви додана копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду 01.02.2021, якою поновлено Акціонерному товариству «Українська залізниця» строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 15.12.2020 по справі №916/2295/20 та відкрито апеляційне провадження (а.с.90-93).

16.03.2021 постановою Південно-західного апеляційного господарського суду №916/2295/20 рішення Господарського суду Одеської області від 15.12.2020 №916/2295/20 залишено без змін (а.с.94-96).

30.08.2021 старшим державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) АТ «Українська залізниця» та регіональній філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» сформовано вимогу №39379, якою зазначено виконати вимоги виконавчого документу та постанови про відкриття ВП №64349494 надати підтвердження виконання на адресу відділу (а.с.125-126).

09.09.2021 старшим державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в межах виконавчого провадження ВП №64349494 прийнято постанову про арешт коштів боржника (а.с.128-129).

09.09.2021 за вхід. №13067/24-31 до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява від представника АТ «Українська залізниця», якою повідомлено про виконання наказу від 11.01.2021 №916/2295/20 (а.с.131).

Згідно платіжного доручення №3702081 АТ «Українська залізниця» 19.05.2021 перераховано на рахунок АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» 2 049 599,79 грн (а.с.132).

11.10.2021 року державним виконавцем в межах виконавчого провадження №64349494 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.134).

Позивач вважаючи постанову про стягнення виконавчого збору від 05.02.2021 року та дії щодо її прийняття в рамках виконавчого провадження №64349494 незаконною та такою, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку - Законом України від 02.06.2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст.1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону №1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За змістом частини 5статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з частиною 3, 4 статті 27 Закону №1404-VIII за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Отже, приймаючи одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову і про стягнення з боржника виконавчого збору, державний виконавець діє правомірно відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до ст. 38 Закону №1404-VIII виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Матеріалами виконавчого провадження №64349494 підтверджується, що 05.02.2021 відповідачем прийнята оскаржувана постанова одночасно із відкриттям виконавчого провадження. Лише 17.02.2021 до відповідача надійшла копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду 01.02.2021, якою поновлено Акціонерному товариству «Українська залізниця» строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 15.12.2020 по справі №916/2295/20 та відкрито апеляційне провадження.

Таким чином, станом на 05.02.2021 (дата прийняття оскаржуваної постанови) у державного виконавця були відсутні відомості про оскарження рішення суду від 17.12.2020 по справі №916/2295/20, на підставі якого виданий наказ від 11.01.2021 №916/2295/20.

Водночас, випадки, коли виконавчий збір не стягується визначені ст. 27 Закону №1404-VIII.

За змістом частини 9 статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що виконавче провадження 11.10.2021 №64349494 було закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

05.02.2021 виконавче провадження №64349494 було відкрито, при цьому лише 19.05.2021 наказ від 11.01.2021 №916/2295/20 виконано.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Обов`язковою передумовою стягнення виконавчого збору є вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону №1404-VІІІ, кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення (ч. 4 ст. 42 Закону №1404-VІІІ)

Зміст викладених правових норм дає підстави для висновку про те, що умовою для стягнення виконавчого збору (за виключенням визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) є початок примусового виконання, відкриття якого здійснюється з огляду на відповідний виконавчий документ. При цьому, виконавець одночасно із відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. Стягнення з боржника виконавчого збору є обов`язком виконавця, спрямованим на перерахування цих коштів до Державного бюджету України.

Так, відповідно до пункту 8 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону (далі Інструкція №512/5).

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених, зокрема, п.4 ч.1 ст.37 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Аналізуючи положення Закону №1404-VIII та Інструкції №512/5, в аспекті спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що стягнення виконавчого збору, крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується, пов`язується з початком примусового виконання. Останнє виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, відтак одночасно з відкриттям виконавчого провадження, виконавець зобов`язаний зазначити у постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника суми виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону, яка підлягає стягненню, та витрати виконавчого провадження. Тобто, стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.

У разі якщо після завершення виконавчого провадження виконавчий збір не стягнуто, виконавець вживає заходів щодо їх подальшого виконання у порядку, визначеному пунктом 8 розділу III та пунктом 2 розділу VI Інструкції №512/5.

Отже, суд дійшов висновку, що прийняттям спірної постанови державний виконавець діяв лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а тому доводи позивача щодо протиправності постанови про стягнення виконавчого збору від 05.02.2021 в рамках здійснення виконавчого провадження №64349494 є необґрунтованими.

Між тим, суд дійшов висновку щодо необгунтованості доводів позивача щодо відсутності підстав для стягнення виконавчого збору на підставі ч.9 ст.27 Закону №1404-VIII (на підставі добровільного виконання рішення суду), оскільки вказана норма Закону передбачає дві умови коли виконавчий збір не стягується: закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 цього Закону та виконання рішення суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Матеріалами виконавчого провадження підтверджується, що 11.10.2021 року державним виконавцем в межах виконавчого провадження №64349494 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII. Однак рішення Господарського суду Одеської області №916/2295/20 від 15.12.2020 виконано лише 19.05.2021, тобто після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.02.2021.

Посилання позивача на ті обставини, що державним виконавцем не вчинено жодних дій з примусового виконання судового рішення суд вважає безпідставними, оскільки положеннями статті 27 Закону №1404-VIII прямо передбачений обов`язок державного виконавця одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження винести постанову про стягнення виконавчого збору.

Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.12.2021 у справі №640/4599/21, Закон №606-XIV, так само як і Закон №1404-VIII, не ставлять можливість застосування санкцій у вигляді стягнення виконавчого збору в залежність від фактичного вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду або іншого виконавчого документу.

Інших підстав позову, які б доводили порушення відповідачем вимог чинного законодавства, прав та інтересів позивача при вчиненні спірних дій та винесенні оскаржуваних постанов не зазначено.

Отже, суд дійшов висновку, що заявлені в даному адміністративному позові позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки є безпідставними та не ґрунтуються на приписах законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Також суд вважає доводи відповідача щодо порушення позивачем строку звернення до суду є необґрунтованими з огляду на наступне.

Статтею 287 КАС України встановлено, що учасники виконавчого провадження мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

За приписами частини першої статті 28 Закону №1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Таким чином, оскаржувані постанови повинні були надсилатися боржнику простим поштовим відправленням.

Відповідно пункту 2 розділу «Загальна частина» Правил, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, просте поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється/вручається без розписки.

Відповідачем на доведення вказаних ним обставин пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом щодо оскарження постанови від 05.02.2021 надана лише копія фіскального чеку від 12.02.2021 року (а.с.81).

Між тим, постанова про стягнення виконавчого збору за виконавчим провадженням №64349494 прийнята від 05.02.2021, належних доказів направлення якої на адресу боржника до суду не надано.

Окрім цього, відповідачем також не спростовано доводів позивача, що оскаржувана постанова на адресу Акціонерного товариства «Українська залізниця» не надсилалася та позивачем була отримана лише 20.09.2021 року.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті конкретних обставин справи та зумовленого ними нормативного регулювання правовідносин, що склалися між їх суб`єктами, суд дійшов висновку, що постанова вiд 05.02.2021 року про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню №64349494 є законною, обґрунтованою та такою, що прийнята в межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією та законами України, у відповідності до приписів ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 262, 241-246, 287 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса, 65012, ) до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (Польський узвіз, 6, м. Одеса, 65026) про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови.

Відповідно до ч. 6 ст. 287 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.О. Хурса

.