Справа № 480/4106/22
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2022 року Справа № 480/4106/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шаповала М.М.,
за участю секретаря судового засідання - І.С. Іуткіної,
представника позивача - Т.М. Кузченко,
представника відповідача - М.Ф. Кухно,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4106/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Макрос" до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання дій протиправними,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Макрос" просить суд:
- визнати протиправним та скасувати припис від 14.02.2022 з реєстраційним номером № 776ДК/0016Пр/03/01/22;
- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі ГУ Держгеокдастру) щодо нарахування розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного заняття ТОВ "Макрос" земельної ділянки, про що складено повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного заняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу від 08.02.2019 № 875ДК/0006/ШК/11/01/-19/.
Свої вимоги мотивує тим, що у ГУ Держгеокадастру в Сумській області були відсутні підстави для винесення оскаржуваного припису. Так, рішенням Господарського суду Сумської області від 31.07.2008 у справі № 17/495-08 визнано право приватної власності за ТОВ "Макрос" на нерухоме майно - нежитлові приміщення та спорудження, розташовані в районі Голубих озер "Екстрім пляж" в місті Суми, що визначені в технічному паспорті, складеному 20 березня 2008 року комунальним підприємством "Сумське міське бюро технічної інвентаризації".
Під час будівництва зазначеної нерухомості, між ТОВ "Макрос" та Сумською міською радою діяв договір оренди земельної ділянки від 06.08.2003, відповідно до якого позивачу передано в оренду земельну ділянку площею 0,07 га під влаштування зони відпочинку та площею 1.1 га під благоустрій терміном до 25.06.2008, а в подальшому - договором №088/12 від 04.07.2012 про встановлення особистого сервітуту, що діяв до 04.07.2017 року.
Після закінчення вищевказаних договорів, зазначені земельні ділянки було перенесено до архівного шару на кадастровій карті України.
Тобто, ТОВ "Макрос" не займало самовільно земельну ділянку, Сумська міська рада надала її в оренду для розташування бази відпочинку. В подальшому позивач до Сумської міської ради звертався із заявами з проханням надати в оренду земельну ділянку на якій розміщене належне ТОВ "Макрос" нерухоме майно, проте вони залишені Сумською міською радою без розгляду та не вирішено питання щодо передачі в оренду земельної ділянки під розміщеним нерухомим майном.
Крім того, ТОВ "Макрос" сплачує земельний податок з юридичних осіб за земельну ділянку на якій розміщено належне йому нерухоме майно.
В свою чергу, відповідачем при прийняті оскаржуваного повідомлення та винесенні припису не взято до уваги того факту, що ТОВ "Макрос" самовільно не займало земельну ділянку, а вона була надана товариству Сумською міською радою в користування. Наголошує, що боку позивача постійно вчиняються дії на оформлення договору оренди земельної ділянки, проте Сумська міська рада не укладає з ним договору оренди.
Ухвалою суду від 24.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі з викликом сторін.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі.
Пояснила також, що державним інспектором Гриценком А.І. у зв`язку з виявленням порушенням було складено протокол про адміністративне правопорушення від 14.02.2022 № 776-ДК/001611/07/01/-22 в присутності позивача, який надав всі анкетні дані при його складанні, та в якому в графі "Підпис особи, яка вчинила адміністративне правопорушення" позивач особисто поставив свій підпис, тим самим підтвердивши, що він є особою яка вчинила правопорушення, хоча він мав право відмовитися від його підписання, про що також зазначено в протоколі. У задоволенні позовних вимог просила відмовити.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
В цей же день винесено повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного заняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, заняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу № 776-ДК/0014ШК/11/01-22, в якому здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного заняття земельних ділянок в розмірі 786,70 грн, які має сплатити ТОВ "Макрос" у 15-ти денний термін.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із частинами першою та другою статті 2 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.
Відповідно до статті 187 ЗК України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.
Згідно зі статтею 188 ЗК України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.
Так, згідно із постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 22.07.2016 № 482 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності є завданнями Держгеокадастру.
Відповідно до підпункту 25-1 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою КМУ від 14.01.2015 № 15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності.
Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначає Закон № 963-IV, який спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.
Відповідно до статті 4 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" № 963-IV (далі - Закон № 963-IV), об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.
Згідно із статтею 6 Закону № 963-IV до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю та виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.
Змістом статті 9 Закону № 963-IV передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються, зокрема, шляхом проведення перевірок.
Частиною першою статті 10 Закону № 963-IV визначено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право:
- безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;
- давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;
- складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;
- у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення;
- викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України;
- передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення;
- проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно - і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України;
- звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що контроль за використанням та охороною земель є прямим обов`язком інспекторів; законодавством визначено перелік конкретних дій та заходів на вчинення яких уповноважено державних інспекторів.
Із матеріалів справи та пояснень представників сторін встановлено, що ГУ Держгеокадастру 14.02.2022 державним інспектором-заступником начальника відділу державного контролю за використанням та охороною земель № 3 ГУ Держгеокадастру у Сумській області Гриценком Анатолієм Івановичем винесено постанову № 776-ДК/001611По/08/01/-22 про притягнення до дисциплінарної відповідальності директора ТОВ "Макрос" ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП - самовільне зайняття земельної ділянки, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.
Згідно з копією рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20.06.2022 по справі № 591/1297/22 (а.с. 90-93) постанова ГУ Держгеокадастру про притягнення до адміністративної відповідальності директора ТОВ "Макрос" ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП скасована.
В зв`язку з цим було приписано ТОВ "Маркос" в тридцятиденний термін вжити заходи щодо усунення порушення земельного законодавства шляхом звільнення самовільно зайнятої ділянки, або вчинити дії на оформлення права користування цією земельною ділянкою.
Згідно з копією договору оренди земельної ділянки від 06.08.2003 року та акту прийому-передачі земельної ділянки (а.с. 30-32) ТОВ "Маркос" на підставі рішення Сумської міської ради від 25.06.2003 № 517-МР "Про вилучення, надання, продовження терміну користування земельними ділянками підприємствам, установам, організаціям, підприємцям" отримало в оренду земельну ділянку, яка розташована в районі "Голубих озер", площею 0,07 га для облаштування зони відпочинку, терміном до 25.06.2008 року.
Копією договору № 088/12 про встановлення особистого сервітуту на користування місцем для розташування тимчасової споруди в м. Суми від 04.7.2012 року (а.с. 33-34) підтверджується правомірність користування ТОВ "Маркос" вказаною вище земельною ділянкою в районі "Голубих озер", площею 0,07 га для облаштування зони відпочинку строком на п`ять років, тобто до 04.07.2017 року.
Копіями листів ТОВ "Маркос" від 28.03.2017 та від 03.05.2017 (а.с. 35, 36, 38), копіями заяв ТОВ "Маркос" (а.с. 37, 39, 40) підтверджується звернення підприємства позивача до Сумської міської ради щодо надання права користування спірною земельною ділянкою.
Копією податкової декларації з плати за землю за 2021 рік (а.с. 48, 49) підтверджується самостійне визначення ТОВ "Маркос" земельного зобов`язання зі сплати земельного податку.
Згідно з копією рішення Господарського суду Сумської області у справі № 17/495-08 від 31.07.2008 року (а.с. 14-15, 16-29) за ТОВ "Маркос", після розгляду позову до ТОВ "СТБ - Суми", було визнано право власності на нерухоме майно - нежитлові приміщення та спорудження, розташовані в райоі Голубих озер "Екстрім пляж" в місті Суми, що визначені в технічному паспорті, складеному 20.03.2008 КП "Сумське міське бюро технічної інвентаризації".
Доказів офіційної державної реєстрації вказаного нерухомого майна позивачем ТОВ "Маркос" не надано, за поясненнями представника позивача в судовому засіданні такої реєстрації права власності не здійснено на день розгляду справи.
За позовом Сумської місцевої прокуратури, що поданий в інтересах держави в особі Сумської міської ради, до ТОВ "Маркос" Господарським судом Сумської області 19.06.2018 року було винесено рішення, яким зобов`язано ТОВ "Маркос" звільнити від тимчасових споруд земельну ділянку, площею 531,95 кв. м, що знаходиться в місті Суми прибережна зона в районі Блакитних (Голубих) озер біля дачного кооперативу "Залізничник", переданої відповідно до договору особистого стокового сервітуту від 04.07.2012 № 088/12 та зобов`язано ТОВ "Маркос" повернути територіальній громаді міста Суми вказану земельну ділянку. На примусове виконання цього рішення було видано судовий наказ (а.с. 114).
Відповідно до частини першої статті 93 ЗК України (у редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного припису), право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Статтями 122 і 124 цього Кодексу передбачено, що вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у постійне користування або в оренду із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (статті 125 ЗК України).
Відповідно до статті 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Згідно статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочинну щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
З аналізу зазначеної норми вбачається, що будь-які дії, направлені на фактичне використання земельної ділянки без оформлення права власності на земельну ділянку або права постійного користування чи права оренди земельної ділянки тощо в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», є самовільним заняттям земельної ділянки, незалежно від добросовісності особи, яка фактично користується земельною ділянкою.
Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28 лютого 2019 року у справі № 817/1337/17, від 20 лютого 2020 року у справі № 1940/1655/18.
При таких обставинах суд визнає, що у ТОВ "Маркос" відсутнє будь-яке право на утримання земельної ділянки щодо якої було здійснено перевірку відповідачем і його висновок про самовільне зайняття цієї ділянки суд визнає правомірним, оскільки хоч у позивача й було право на тимчасове використання земельної ділянки, на котрій без погодження з власником земельної ділянки у співпраці з іншим підприємством, ТОВ "Маркос" самовільно зведені споруди, які офіційно не зареєстровані, не дивлячись на рішення Господарського суду Сумської області від 31.07.2008 року, однак починаючи з 2017 року у ТОВ "Маркос" відсутні будь-які правові обґрунтування утримувати земельну ділянку, а тому є всі визнавати, що ТОВ "Маркос" самовільно займає земельну ділянку і тим самим порушує діюче законодавство стосовно якого зроблено висновок ГУ Дердгеокадастром.
Таким чином, суд вважає, що заходи державного контролю в ході перевірки земельних ділянок та встановлення їх використання ТОВ "Макрос" проведені відповідачем з дотримання вимог земельного законодавства у відповідності до норм чинного законодавства та в межах наданих повноважень, а факт порушень належним чином підтверджений матеріалами перевірки, а тому оскаржуваний припис є законним, обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню.
Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дій ГУ Держгеокадастру у Сумській області щодо нарахування розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного заняття ТОВ "Макрос" земельної ділянки, про що складено повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного заняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу від 08.02.2019 № 875ДК/0006/ШК/11/01/-19/, суд зазначає наступне.
З матеріалів перевірки, які містяться в матеріалах справи вбачається, що право власності чи користування на земельну ділянку у ТОВ "Макрос" не зареєстроване, наведені обставини свідчать про факт використання земельної ділянки шляхом її використання без зареєстрованого права, що є порушенням ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України. Крім того, рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу вказаної земельної ділянки у власність або користування (оренду) ТОВ "Макрос" на момент проведення перевірки у позивача було відсутнє, що у відповідності до вимог ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" свідчить про факт самовільного зайняття земельної ділянки.
Таким чином, виходячи із викладеного вище суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Макрос" до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання дій протиправними відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.10.2022.

Суддя М.М. Шаповал