Справа № 140/6106/22
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року ЛуцькСправа № 140/6106/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови у переведенні з пенсії державного службовця за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV із здійсненням відповідного перерахунку пенсійних виплат із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме: за 2019, 2020, 2021 роки;

зобов`язання перевести з пенсії за вислугу років за нормами Закону України «Про державну службу» на пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із здійсненням перерахунку та виплати пенсії з 01.09.2022 відповідно до статей 24, 26, частини 1,2 статті 40 Закону №1058-IV, із врахуванням заробітної плати за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують переведенню на пенсію за віком за 2019-2021 роки, при загальному страховому стажі 32 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має статус ветерана праці, потерпілої внаслідок Чорнобильської АЕС 3 категорії, перебувала на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії за вислугу років у розмірі 80% відповідних сум відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (повний страховий стаж складає 32 роки 8 місяців 28 днів, із них 13 років 3 місяці 23 дні державного службовця). 01.09.2022 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із письмовою заявою про переведення із раніше призначеної пенсії на пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також при визначенні (розрахунку) пенсії застосовувати середню заробітну плату за 2019, 2010, 2021 роки у розмірі 10846,37 грн.

Позивач зазначає, що листом від 15.09.2022 управління відмовило в задоволенні їй законних вимог у зв`язку із відсутністю правових підстав.

З такими діями відповідача ОСОБА_1 не погоджується, вважає їх неправомірними та такими, що не відповідають діючому законодавству, порушують її конституційне право на пенсійне забезпечення в розмірі, відповідному її заробітній платі та стажу, оскільки має законне право на переведення та призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058- IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком, тобто за 2019-2021 роки. Зазначає, що для призначення пенсії у 2022 році має застосовуватися показник середньої заробітної плати працівників у галузі економіки за три календарні роки, що передують року звернення, а саме: 2019-2021 роки.

З наведених підстав позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.18).

У відзиві на позов (а.с.20-23) відповідач вимог ОСОБА_1 не визнав, вважає позов необґрунтованим і безпідставним та просить відмовити в його задоволенні. Свою позицію обґрунтовує тим, що з 19.03.2011 позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії за віком, призначеної відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ) зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За даними електронної пенсійної справи страховий стаж позивача складає (станом на 31.12.2012) 32 роки 8 місяців 28 днів, в тому числі: 13 років 3 місяці 23 дні - посади, віднесені до відповідних категорій посад державних службовців.

Розмір пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону №3723-ХІІ обчислено з розрахунку 80% заробітної плати 4265,40 грн та становить 3705,56 грн, з них: 3412,32 грн - розмір пенсії відповідно до Закону №3723-ХІІ (4265,40 грн х 80%); 113,88 грн - додаткова пенсія потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії; 179,36 грн - фіксована індексація.

У березні 2022 спеціалістами ГУ ПФУ у Волинській області вивчено доцільність переведення позивача з пенсії за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон №1058-IV). Встановлено, що таке переведення пенсії призведе до зменшення її розміру, таким чином станом на березень 2022 пенсія із 3705,56 грн зменшиться до 2760,12 грн, тому ОСОБА_1 не рекомендовано проведення перерахунку пенсії.

01.09.2022 до відповідача надійшла заява позивача в порядку Закону України «Про звернення громадян» вх. №7086/М-0300-22 щодо переведення з пенсії за віком відповідно до Закону №3723-XII на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV та проведення перерахунку пенсії із застосуванням середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки. Листом ГУ ПФУ у Волинській області надано відповідь від 15.09.2022 та роз`яснено позивачу, що переведення з пенсії за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV у даному випадку є не доцільним та для застосування при проведенні перерахунку пенсії середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки немає підстав.

Законом №1058-ІV передбачено, що розмір пенсії кожного пенсіонера визначається індивідуально, залежно від набутого ним страхового стажу та отриманого заробітку, з якого сплачувалися страхові внески. Зазначає, що положення статті 40 Закону №1058-IV застосовуються саме при призначенні пенсії. У даному випадку має місце переведення пенсії із одного виду на інший. У зв`язку з цим для застосування показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки відсутні підстави.

Твердження позивача, що призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж передбачені Законом №3723-ХІІ, є безпідставним, оскільки розмір пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №3723-ХІІ, обчислено відповідно до статті 27 Закону №1058-ІV.

ГУ ПФУ у Волинській області наголошує, що під час відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 року діяло правомірно та у межах повноважень, наданих Законом.

Також звертає увагу суду, що позивач за перерахунком пенсії до органів Пенсійного фонду України із заявою згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України, позивач не зверталася. Відповідно підстав приймати рішення щодо перерахунку пенсії у відповідача не було.

Враховуючи вимоги статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 19.03.2011 призначено пенсію за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ.

01.09.2022 позивач звернулася із заявою ГУ ПФУ у Волинській області, в якій просила перевести її із раніше призначеної пенсії за нормами Закону України «Про державну службу» на пенсію за віком згідно з Законом №1058-ІV, а також при визначенні (розрахунку) пенсії застосовувати середню заробітну плату за 2019, 2010, 2021 роки у розмірі 10846,37 грн (а.с.32).

ГУ ПФУ у Волинській області листом від 15.09.2022 №7908-7086/М-02/8-0300/22 повідомило позивача, що на даний час здійснювати переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV не доцільно (а.с.40-41).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон №3723-ХІІ (чинний на момент призначення пенсії позивачу) визначав загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.

Так, статтею 37 вказаного Закону було встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Разом з тим частиною першою статті 9 Закону №1058-ІV установлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною другої вказаної статті Закону №1058-ІV визначено, що за рахунок коштів накопичувальної системи пенсійного страхування, що обліковуються на накопичувальних пенсійних рахунках Накопичувального фонду або на індивідуальних пенсійних рахунках у відповідних недержавних пенсійних фондах суб`єктах другого рівня системи пенсійного забезпечення, здійснюються такі пенсійні виплати, як довічні пенсії і одноразова виплата.

Відповідно до вимог статті 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За приписами частини другої статті 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1+ Кз2+Кз3+...+Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

З матеріалів справи слідує, що спірні правовідносини виникли з приводу відмови ГУ ПФУ у Волинській області позивачу у переведенні з пенсії за віком, призначеної за Законом №3723-ХІІ, на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV. При цьому за позицією відповідача застосовувати середню заробітну плату за 2019, 2010, 2021 роки у розмірі 10846,37 грн немає підстав, оскільки в даному випадку має місце переведення пенсії із одного виду на інший, а не призначення пенсії.

Проте суд не погоджується з таким твердженням відповідача, оскільки Закон №3723-ХІІ передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. При цьому, призначена позивачу пенсія відповідно до зазначеного закону є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб.

Таким чином, за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-ІV ОСОБА_1 звернулася вперше, а тому і призначення позивачу пенсії за віком відповідно до зазначеного Закону є призначенням пенсії вперше.

Тобто в даному випадку відбувається не переведення позивача з одного виду пенсії на інший в межах дії Закону №1058-ІV, а фактичне її призначення відповідно до вказаного Закону.

За таких обставин, суд дійшов висновку, про наявність у позивача права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком, тобто за 2019-2021 роки.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постановах від 22.02.2018 у справі №310/3774/17, від 22.01.2019 у справі №577/2457/17, від 19.01.2022 у справі №528/639/17.

При цьому з врахуванням приписів статті 45 Закону №1058-ІV призначення пенсії за віком відповідно до норм зазначеного Закону повинно бути здійснено позивачу з 01.09.2022, тобто з дня звернення за пенсією.

Суд критично ставиться до доводів управління про те, що позивачем не дотримано встановленого порядку звернення за призначенням пенсії у зв`язку з поданням заяви не встановленого зразка, оскільки подана позивачем заява відповідачем була розглянута без будь-яких зауважень щодо невідповідності її форми встановленому зразку. В свою чергу надана позивачу відповідь листом, хоч і не відповідає формі рішення, яке мало бути прийнято відповідачем за наслідками її розгляду, водночас фактично є відмовою відповідача у призначенні позивачу зазначеного виду пенсії.

Наведені висновки суду щодо невідповідності заяви позивача встановленій формі відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №528/639/17.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання права на ефективність внутрішніх механізмів в аспекті забезпечення гарантій, визначених статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказував, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (див. рішення від 06.09.2005 у справі «Гурепка проти України» (Gurepka v.Ukraine), заява №61406/00, п.59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (див. рішення від 26.10.2000 у справі «Кудла проти Польщі» (Kudla v. Poland), заява №30210/96, п.158) (п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 16.08.2013 р. у справі «Гарнага проти України» (Garnaga v.Ukraine), заява №20390/07).

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність своїх дій щодо відмови позивач у призначенні пенсії за віком за нормами Закону №1058-ІV.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, вищенаведених норм чинного законодавства України та правових висновків Верховного Суду, беручи до уваги повноваження суду, визначені у статті 245 КАС України, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні з 01.09.2022 пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019, 2020, 2021 роки; зобов`язання відповідача призначити та виплачувати позивачу з 01.09.2022 пенсію за віком, відповідно до статей 24, 40 Законом №1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019, 2020, 2021 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 992,40 грн, сплачений згідно з квитанцією.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні з 01.09.2022 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019, 2020, 2021 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 01.09.2022 пенсію за віком, відповідно до статей 24, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019, 2020, 2021 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у сумі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві грн 40 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Кравчука, 22-В, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій