Справа № 120/16155/21-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2022-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 жовтня 2022 р. Справа № 120/16155/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - В/ч НОМЕР_1 , відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 13.12.2017;

- зобов`язати нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 13.12.2017 з урахуванням базового місяця для обчислення індексації січень 2008 року.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказує, що ОСОБА_1 проходив військову службу у В/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України та 13.12.2017 був виключений зі списків особового складу військової частини.

Проте на день виключення зі списків особового складу В/ч НОМЕР_1 позивачу не проведено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 13.12.2017, у зв`язку із чим останній звернулася із запитом до відповідача щодо надання інформації про нарахування та виплату йому індексації грошового забезпечення за вказаний період з 01 січня 2008 року по 24 вересня 2018 року.

У відповідь на запит відповідач листом від 05.11.2021 №50/08/33-Б-2489 повідомив, що надати інформацію про нараховану індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 13.12.2017 надати немає можливості, у зв`язку із передачею фінансових документів до Центрального архівного відділу Національної гвардії України.

Позивач вважає, що невиплата індексації грошового забезпечення свідчить про протиправну бездіяльність відповідача та порушує його права та інтереси, у зв`язку із чим вважає, що з відповідача слід стягнути індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 13.12.2017 з встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) січня 2008 року.

Ухвалою від 24.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачеві строк для подачі відзиву на позовну заяву. Витребувано додаткові докази.

13.12.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив щодо задоволення вимог ОСОБА_1 та вказав, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення у В/ч НОМЕР_1 проводилась відповідно до вимог ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення" та постанови КМУ від 17.07.2003 №1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення".

Представник відповідача, зазначає, що відповідно до абз. 3 п. 10.1 Порядку в редакції, яка була чинною до грудня 2015 року, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення до грудня 2015 року проводилося з місяця прийняття військовослужбовця на службу, тобто з моменту виникнення права на отримання грошового забезпечення, що підлягає індексації.

Щодо визначення базового місяця при виплаті іншої частини індексації грошового забезпечення починаючи з січня 2016 року, то відповідач звертає увагу суду, що у зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови № 1013 від 09.12.2015, яка набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала застосуванню з 01.12.2015, істотно змінено порядок проведення індексації доходів населення починаючи з 01.12.2015 та й визначено базовий місяць (січень 2016 року) з якого в подальшому необхідно відштовхуватись для проведення індексації. Отже, так як у грудні 2015 року позивачу здійснено нарахування додаткових видів грошового забезпечення у підвищеному розмірі, то з урахуванням вищевказаних актів Уряду, при здійсненні обчислення позивачу індексації грошового забезпечення з січня 2016 року, визначено як базовий місяць (місяць підвищення) січень 2016 року.

Крім того, у поданому відзиві представник звертає увагу, що питання визначення базового місяця є виключними повноваженнями відповідача.

16.12.2021 на адресу суду від Центрального архівного відділу Національної гвардії України надійшли документи на виконання вимог ухвали від 24.11.2022.

Ухвалою суду від 15.03.2022 провадження у справі зупинено до припинення перебування Військової частини НОМЕР_1 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Ухвалою від 27.10.2022 поновлено провадження у справі №120/16155/21-а.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України та з 13.12.2017 виключений зі списків особового складу відповідно до наказу командира В/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України від 13.12.2017 №328.

У вересні 2021 позивач звернувся до В/ч НОМЕР_1 із заявою щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 13.12.2017.

У відповідь на запит відповідач листом від 05.11.2021 №50/08/33-Б-2489 повідомив, що надати інформацію про нараховану індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 13.12.2017 надати немає можливості, у зв`язку із передачею фінансових документів до Центрального архівного відділу Національної гвардії України.

Позивач вважає, що невиплата індексації грошового забезпечення свідчить про протиправну бездіяльність відповідача та порушує його права та інтереси, у зв`язку із чим вважає, що з відповідача слід стягнути індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 13.12.2017 з встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) січня 2008 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими мотивами.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення.

Водночас правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України "Про індексацію грошових доходів населення".

Статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (стаття 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення").

Відтак основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до положень частини 1 статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Статтею 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" передбачено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

При цьому в силу вимог статей 18 та 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Відповідно до пункту 4 цього Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац 8 пункту 4 Порядку).

Відтак індексація доходів громадян, зокрема грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних соціальних гарантій, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

З матеріалів адміністративної справи, зокрема з копії карток грошового забезпечення позивача, наданих Центральним архівним відділом Національної гвардії України вбачається, що у спірному періоді відповідачем нараховувалась та виплачувалась позивачу індексація грошового забезпечення, зокрема у травні -грудні 2014 року, у лютому 2015 року, у червні-серпні 2015 року, у грудні 2015 року, у червні-грудні 2016 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення з січня 2014 року по квітень 2014 року (включно), у січні 2015 року, з березня 2015 року по травень 2015 року (включно), з січня 2016 року по травень 2016 року (включно), з січня 2017 року по 13 грудня 2017 року є протиправною. Як наслідок, відповідача слід зобов`язати нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за вказаний період.

Що ж до періоду травня-грудня 2014 року, лютого 2015 року, червня-серпня 2015 року, грудня 2015 року, червня-грудня 2016 року, то враховуючи, що індексація грошового забезпечення позивачу в цей період виплачувалася, тому підстав задовольняти позов у відповідній частині не має.

Що ж до інших доводів позивача та його вимоги про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за спірний період враховуючи базовий місяць січень 2008 року, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

При цьому, судовому захисту підлягає лише порушене право. Так, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Однак, обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Суд наголошує на тому, що питання визначення базового місяця, наявності факту перевищення індексом споживчих цін порогу індексації у взаємозв`язку з розміром грошового забезпечення, що має виплачуватись позивачу, належить до виключної компетенції відповідача при нарахуванні та виплаті відповідних сум.

До проведення відповідних розрахунків та нарахування не можна стверджувати про його протиправність, у тому числі й з огляду на те, що відповідачем при обчисленні індексації можливо і не буде враховано як базовий місяць січень 2008 року.

Отже, саме в процесі виконання судового рішення, в разі набрання ним законної сили, відповідач в порядку, встановленому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядком № 1078, буде визначати базовий місяць для проведення індексації грошового забезпечення позивача.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15.10.2020 у справі № 240/11882/19. Такої ж позиції дотримується і Сьомий апеляційний адміністративний суд, що свідчить ряд постанов від 18.01.2021 у справі № 560/3885/20, від 21.01.2021 у справі № 120/3541/20-а, від 26.01.2021 у справі № 120/3879/20-а, від 16.06.2022 у справі № 120/17094/21-а та інші.

За таких обставин суд доходить висновку, зважаючи, що в межах цієї справи позивачем оскаржується бездіяльність В/ч НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 13.12.2017, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про зобов`язання відповідача при нарахуванні індексації грошового забезпечення за спірний період враховувати базовий місяць січень 2008 року в цьому разі є передчасними, а тому задоволеними бути не можуть.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій і докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи не встановлено, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, що полягає у невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з січня 2014 року по квітень 2014 року (включно), у січні 2015 року, з березня 2015 року по травень 2015 року (включно), з січня 2016 року по травень 2016 року (включно), з січня 2017 року по 13 грудня 2017 року.

Зобов`язати Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з січня 2014 року по квітень 2014 року (включно), у січні 2015 року, з березня 2015 року по травень 2015 року (включно), з січня 2016 року по травень 2016 року (включно), з січня 2017 року по 13 грудня 2017 року, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 )
Повний текст рішення складено та підписано суддею 28.10.2022

Суддя Томчук Андрій Валерійович