Справа № 160/13722/22
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

01 листопада 2022 р. Справа № 160/13722/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді при секретарі за участю представників: позивача відповідача Юхно І.В. Бєлєньковій Є.О. Єпіка С.О. не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Магдалинівського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

06.09.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Магдалинівського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якому позивач просить суд:

- визнати дії Магдалинівського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (стара назва ВДВС Магдалинівського РУЮ) щодо не зняття арешту з всього невизначеного нерухомого майна ОСОБА_1 при поверненні виконавчого провадження № 14581630 неправомірними;

- зобов`язати Магдалинівський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (51100, Дніпропетровська область, смт. Магдалинівка, вул. Центральна, 84, ) зняти арешт з всього нерухомого невизначеного майна з реєстраційним номером обтяження: 9288083 від 26.11.2009 17:37:30 (відомості про реєстрацію до 01.01.2013) та заборону на його відчуження, яку зареєстровано 26.11.2009 року (номер запису про обтяження: 31846555, індексний номер: 47182824 від 04.06.2019 10:59:48) на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 14581630, видана 04.09.2009 року, видавник (колишня назва до реорганізації - ВДВС Магдалинівського РУЮ) Магдалинівський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (51100, Дніпропетровська область, смт. Магдалинівка, вул. Центральна, 84, ), яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2022 адміністративний позов було залишено без руху та запропоновано позивачу протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки шляхом надання до суду: - уточненого адміністративного позову, який містить реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб-громадян України представника позивача, а також його копії для направлення відповідачу у справі; - документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі та порядку, встановлених чинним законодавством України; - заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску.

Згідно з наявною у матеріалах справи розпискою копію ухвали отримано особисто представником позивача адвокатом Єпіком С.О. 19.09.2022. Тобто, строк для усунення недоліків позовної заяви до 30.09.2022.

28.09.2022 на виконання ухвали суду до суду від представника позивача надійшли уточнена позовна заява з аналогічними позовними вимогами, яка містить РНОКПП представника позивача, яким вона подана; квитанція про сплату судового збору від 28.09.2022 №0.0..1; клопотання про поновлення строку на звернення до суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 поновлено позивачу строк звернення до суду; позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи суддею Юхно І.В. одноособово з урахуванням положень статті 287 КАС України; справу призначено до розгляду у судовому засіданні 10.10.2022 о 13:15 год.; витребувано від відповідача додаткові докази у справі та встановлено строк для їх подання; встановлено відповідачеві строк на подання відзиву на позов та витребуваних судом доказів.

Про відкриття провадження сторони повідомлені належним чином, у відповідності до приписів Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), шляхом направлення копії вказаної ухвали на електронні адреси сторін.

Копію означеної ухвали отримано особисто представником позивача 03.10.2022, про що свідчить наявна у матеріалах справи розписка. За даними КП «ДСС» копію адміністративного позову 07.09.2022 надіслано одержувачу Магдалинівському відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за допомогою підсистеми «Електронний суд» в його електронний кабінет, а копію ухвали про відкриття провадження 03.10.2022 о 17:44, що підтверджується матеріалами справи. Тобто, строк на подання відзиву до 07.10.2022. Додатково копію ухвали, відповідачу разом із копією позовної заяви та уточненого позову направлено засобами телекомунікаційного зв`язку на їх електронні адреси 03.10.2022, про свідчать матеріали справи.

06.10.2022 засобами телекомунікаційного зв`язку на електронну адресу суду від Магдалинівського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до суду надійшли заява про розгляд справи без участі відповідача, а також відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні. У відзиві на виконання ухвали суду надано інформацію щодо виконавчого документу, на підставі якого відкрито виконавче провадження.

10.10.2022 у зв`язку з масованою ракетною атакою на територію України та збереження загрози повторних ракетних ударів з метою збереження життя та здоров`я учасників судового процесу та забезпечення процесуальних прав сторін адміністративну справу №160/13722/22 знято з розгляду та призначено на 25.10.2022 об 11:00 год.

14.10.2022 повістки про виклик направлено учасникам справи на їх електронні адреси, що підтверджується матеріалами справи.

17.10.2022 засобами телекомунікаційного зв`язку на електронну адресу суду від Магдалинівського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до суду надійшли заява про розгляд справи без участі відповідача.

25.10.2022 у судове засідання відповідач не з`явився, у судовому засідання за участю представника позивача з метою забезпечення права позивача на ознайомлення із відзивом судом оголошено перерву до 01.11.2022 о 13:15 год.

25.10.2022 від представника позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (представник ознайомився 25.10.2022).

25.10.2022 повістку про виклик направлено відповідачу на офіційну електронну адресу, що підтверджується матеріалами справи.

01.11.2022 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, яку в силу вимог ч.1 ст.269 КАС України суд розцінює як додаткові пояснення.

01.11.2022 у судове засідання відповідач не з`явився, у судовому засідання за участю представника позивача судом ініційовано питання про закриття провадження у справі. Представник позивача проти закриття провадження у справі заперечив.

Вирішуючи питання про закриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Пунктом 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частиною 1 статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

1-1) спорах адміністратора за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про оборонні закупівлі", крім спорів, пов`язаних із укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень";

13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства;

15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.

Поряд із цим, частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Отже, якщо закон встановлює інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, юрисдикція адміністративних судів на розгляд спорів зазначеної категорії не поширюється.

Наведена позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, що викладені в постановах від 05.06.2019 по справі № 805/1569/17 та від 11.03.2020 по справі №803/1485/17.

Інший порядок судового оскарження, у тому числі коло учасників цього оскарження, визначено розділом VI «Судовий контроль за виконанням судових рішень» Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

Так, статтею 339 ГПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з частиною 1 статті 340 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Порядок розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ГПК України, регламентований положеннями статті 342 ГПК України.

За приписами частини першої статті 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне зазначити, що законом встановлено процедуру оскарження дій посадових осіб державної виконавчої служби, а саме скарга у виконавчому провадженні по виконанню судових рішень на дії (бездіяльність) державного виконавця або начальника органу виконавчої служби, стороною по справі подається до суду, який видав виконавчий документ.

З матеріалів справи судом встановлено, що предметом спору є правомірність дій посадових осіб державної виконавчої служби щодо незняття арешту з майна ОСОБА_1 , що були вчинені в рамках виконавчого провадження №14581630 під час повернення виконавчого документа.

За інформацією наданою Магдалинівським відділом державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 04.09.2009 державним виконавцем Магдалинівського РВДВС на підставі заяви стягувана було відкрите виконавче провадження за ВП № 14581630 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2009 року за № 8/129/09 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Єврофінанс» заборгованості в розмірі 29567,74 грн, в подальшому на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ був повернений стягувану та виконавче провадження було закрито.

З Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що Господарським судом Дніпропетровської області 23.06.2009 на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2009, яке набрало законної сили 23.06.2009, було видано наказ про примусове виконання №8/129-09 щодо стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 ) на користь Закритого акціонерного товариства "Єврофінанс" (02100, м. Київ, вул. І.Дубового, 14; п/р НОМЕР_2 в філії ВАТ КБ "Надра" Київське РУ, МФО 320564; ) - 10 760 (десять тисяч сімсот шістдесят) грн. 93 коп. основного боргу, 4 444 (чотири тисячі чотириста сорок чотири) грн. 07 коп. збитків, 12 245 (дванадцять тисяч двісті сорок п`ять) грн. 20 коп. штрафу, 856 (вісімсот п`ятдесят шість) грн. 88 коп. пені, 743 (сімсот сорок три) грн. 61 коп. інфляційних втрат, 107 (сто сім) грн. 47 коп. трьох відсотків річних, 291 (двісті дев`яносто одна) грн. 58 коп. витрат на держмито, 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (https://reyestr.court.gov.ua/Review/5854884).

Крім того, з ЄДРСР вбачається (https://reyestr.court.gov.ua/Review/5252575), що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2009 у справі №8/129-09, задоволено в повному обсязі позов закритого акціонерного товариства "Єврофінанс" (м. Київ) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (м. Євдокіївка Магдалинівського району Дніпропетровської області) про стягнення 29 158, 16 грн., а саме:

- стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 ) на користь Закритого акціонерного товариства "Єврофінанс" (02100, м. Київ, вул. І.Дубового, 14; п/р НОМЕР_2 в філії ВАТ КБ "Надра" Київське РУ, МФО 320564; ) - 10 760 грн. 93 коп. основного боргу, 4 444 грн. 07 коп. збитків, 12 245 грн. 20 коп. штрафу, 856 грн. 88 коп. пені, 743 грн. 61 коп. інфляційних втрат, 107 грн. 47 коп. трьох відсотків річних, 291 грн. 58 коп. витрат на держмито, 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, про що видати наказ.

Тобто, дії щодо незняття арешту з майна позивача, правомірність яких оскаржується ним в цій справі, були вчинені державним виконавцем в межах виконавчого провадження №14581630 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2009 року за № 8/129/09.

Оскільки позивач звернувсь із позовом до суду про оскарження дій державного виконавця, вчинених/не вчинених в рамках виконавчого провадження №14581630, відкритого на підставі судового рішення, ухваленого в порядку господарського судочинства, то така справа має розглядатися за правилами господарського судочинства.

Наведене відповідає висновкам Верховного Суду України, викладеним в постановах від 30 червня 2015 року у справі № 21-278а15, від 1 грудня 2015 року у справі №21-3404а15 та від 8 листопада 2016 року у справі №21-5539а15, які також були підтримані Верховним Судом в ухвалі від 26 лютого 2018 року у справі №425/2596/17 (провадження №К/9901/26295/18).

Аналогічний правовий висновок викладено, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 660/612/16-ц, від 12.09.2018 у справі №906/530/17, від 17.10.2018 у справах № 927/395/13, № 5028/16/2/2012, від 05.12.2018 у справі № 904/7326/17, від 13.02.2019 у справі № 808/2265/16, від 10.04.2019 у справі №908/2520/16, від 05.06.2019 у справі № 911/100/18.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 1 статті 318 КАС України встановлено, що рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria) від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Поряд із цим, у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви №№ 29458/04, 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, оскільки суд дійшов висновку про те, що спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, то провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

При цьому, на виконання норм ч.1 ст.239 КАС України суд роз`яснює позивачеві, що заявлений до розгляду спір може бути поданий до місцевого господарського суду в порядку, передбаченому ГПК України.

Частиною 2 статті 238 КАС України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Суд зазначає, що станом на 01.11.2022 клопотання від позивача про повернення судового збору, сплаченого при поданні адміністративного позову, до суду не надходило, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для повернення судового збору з бюджету.

Керуючись статтями 238, 239, 248, 253 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №160/13722/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Магдалинівського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до частини 2 статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені статтями 295 та 297 КАС України.

Суддя І.В. Юхно