Справа № 120/5920/22
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 жовтня 2022 р. Справа № 120/5920/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області та Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення

УСТАНОВИВ

29.07.2022 у Вінницький окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Вінницького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області (далі - відповідач 1) та Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - відповідач 2).

У позовній заяві позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ від 27.06.2022 № 47 в частині застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді суворої догани.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі наказу Вінницького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області від 15.06.2022 № 368 та з метою перевірки інформації, яка надійшла з Вінницької окружної прокуратури про порушення вимог Закону України «Про Національну поліцію» та іншого законодавства при здійсненні конвоювання затриманих, взятих під варту та засуджених осіб, було призначено службове розслідування.

За результатами проведеного службового розслідування, комісією складено висновок від 15.06.2022 на підставі якого прийнято наказ від 27.06.2022 № 47 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області». Пунктом 3 цього наказу до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді суворої догани за порушення п. 1.20 Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 60 дск від 20.01.2005.

Позивач не погоджується із наказом в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Мотивує неправомірність наказу тим, що йому у вину поставлено вчинення порушень у вигляді неналежного оформлення наказів про призначення конвойного наряду незважаючи на те, що вказані функції не охоплювалися сферою його професійних обов`язків. Також просить врахувати, що службове розслідування проведено поверхнево, адже висновок складено 15.06.2022 тоді як пояснення ним надавалися 18.06.2022.

Із окреслених підстав просить скасувати наказ від 27.06.2022 № 47 в частині застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді суворої догани.

Ухвалою від 03.08.2022 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Сторонам публічно правового спору встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач не погодився із позовними вимогами та 22.08.2022 подав відзив на позовну заяву у якому просив відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи заперечення наведених позивачем обставин та вимог вказав, що висновком службового розслідування від 15.06.2022 у повній мірі задокументовано неналежне виконання працівниками відділення поліції № 1 ВРУП, у тому числі й позивачем, Закону України «Про національну поліцію» та Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ, а також недостатній контроль за роботою підлеглих відповідних посадових осіб Вінницького районного управління поліції. Вчинене позивачем порушення полягало у недотриманні п. 1.20 вказаної Інструкції, що і стало достатньою підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Щодо процедурних порушень під час службового розслідування на які звернув увагу позивач, відповідач погодився із тим, що на момент оформлення висновку від 15.06.2022 пояснення позивачем не були надані. Однак зауважив, що на момент затвердження висновку (24.06.2022) пояснення були у розпорядженні керівника органу національної поліції та враховувалися при кваліфікації дій позивача.

28.09.2022 судом постановлено ухвалу про витребування за ініціативою суду у Вінницького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області копії Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 60 дск від 20.01.2005. Висновок про порушення позивачем норм цієї Інструкції став підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Ухвалою від 21.10.2022 постановлено продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні яке призначено на 27.10.2022.

Про дату, час та місце судового засідання учасників справи повідомлено у порядку встановленому процесуальним законом.

27.10.2022 представником відповідача подано клопотання про долучення до матеріалів справи витягу із Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 60 дск від 20.01.2005. Цей документ витребовувався ухвалою від 28.09.2022.

27.10.2022 від представників позивача та відповідач 2 надійшли заяви про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відтак, суд ураховуючи заяви представників сторін від 27.10.2022 та керуючись нормою ч. 9 ст. 205 КАС України, дійшов висновку про наявність підстав для продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Надавши оцінку аргументам сторін, що викладені у заявах по суті справи, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд встановив таке.

Наказом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 21.03.2022 № 41 о/с «По особовому складу» капітана поліції ОСОБА_1 призначено заступником начальника відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області начальником слідчого відділення (а.с. 7).

10.06.2022 на ім`я начальника Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від Вінницької окружної прокуратури надійшла вказівка про усунення порушень вимог Закону України «Про національну поліцію» та іншого законодавства при здійсненні конвоювання затриманих, взятих під варту та засуджених осіб від 09.06.2022 № 50/5610 (а.с. 44 45).

У тексті вказівки прокурора зазначено, що в ході перевірки виявлено порушення вимог п. 1.20 Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 60 дск від 20.01.2005 (далі Інструкція № 60 дск від 20.01.2005).

Суть виявлених перевіркою порушень полягала у тому, що в період з 19.03.2022 по 31.05.2022 Відділенням поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області забезпечувалося конвоювання затриманих і взятих під варту осіб, однак накази про конвоювання, всупереч п. 1.20 Інструкція № 60 дск від 20.01.2005, прийняті після фактичного здійснення конвоювання.

За викладеними у вказівці порушеннями вимог законодавства зобов`язано провести службове розслідування, за результатом якого вирішити питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, з вини яких допущені зазначені порушення.

З метою з`ясування обставин порушень, що наведені у вказівці прокурора від 09.06.2022, відповідачем 2 прийнято наказ «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» від 15.06.2022 № 368 (а.с. 43).

15.06.2022 дисциплінарною комісією складено висновок службового розслідування за фактами, які зазначені у вказівці Вінницької окружної прокуратури від 09.06.2022 (а.с. 40-43).

Цим висновком встановлено порушення окремих норм Інструкції № 60 дск від 20.01.2005 (п. 1.16, 1.20, 1.52).

Задокументоване висновком порушення п. 1.20 Інструкції № 60 дск від 20.01.2005 полягало у тому, що в період з 19.03.2022 по 31.05.2022 Відділенням поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснено 10 конвоювань затриманих і взятих під варту осіб.

У висновку вказано, що накази про конвоювання прийняті після фактичного здійснення конвоювання. Нумерація наказів не відповідала хронології здійснення конвоїв згідно журналів наказів відділення.

За цих обставин комісією зроблено висновок, що фактичне конвоювання здійснювалося без відповідних наказів, що кваліфіковано як грубе порушення п. 1.20 Інструкції № 60 дск від 20.01.2005 (а.с. 41).

Із проставленої на висновку резолюції судом встановлено, що його затверджено Начальником Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області 24.06.2022.

Наказом Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 27.06.2022 № 47 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області» (п. 3) за порушення вимог п. 1.20 Інструкції № 60 дск від 20.01.2005 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді суворої догани (а.с. 70).

Позивач із цим наказом не погодився та оскаржив його у судовому порядку. Ключовими аргументами його позову стали твердження про те, що до кола його посадових обов`язків не віднесено повноважень дотичних до процесу та механізму конвоювання, у тому числі прийняття наказів про конвоювання. Також позивач акцентує увагу на порушенні процедури проведення службового розслідування, що призвели до його необ`єктивності та неповноти.

Визначаючись щодо позовних вимог суд керується такими мотивами.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

За приписами частини першої статті 18 цього Закону поліцейський зобов`язаний, з -поміж іншого: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно - правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до частини першої, другої статті 19 вказаного Закону у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції України затверджений Закон України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі «Дисциплінарний статут»).

Цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Дія цього Статуту поширюється на поліцейських та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог (абз. 1-2 преамбули Дисциплінарного статуту).

Частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Вчинення поліцейським дисциплінарного проступку є підставою для застосування дисциплінарного стягнення.

Згідно з частиною першою, другою, третьою статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Аналізуючи процитовані норми Закон № 580-VIII та Дисциплінарного статуту суд зауважує, що перебуваючи на службі у поліції позивач є носієм обов`язку неухильно дотримуватися положень нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, а також професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Невиконання чи неналежне виконання обов`язків поліцейського може бути підставою для кваліфікації такої поведінки дисциплінарним проступком.

У свою чергу, вчинення дисциплінарного проступку є підставою для застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення одним із видів якого є сувора догана дисциплінарне стягнення що застосоване до позивача.

Визначаючись щодо правомірності застосування щодо позивача дисциплінарного стягнення суд зазначає, що законним можна вважати дисциплінарне стягнення яке застосовано із дотриманням процедури визначеної законодавством та за умови об`єктивного та повного встановлення у діяннях поліцейського складу дисциплінарного проступку. Безперечно, допущення під час дисциплінарного провадження порушень його процедури, які можна вважати незначними не у кожному випадку є самостійною підставою для скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, адже такі порушення не у кожному випадку впливають на результати провадження та проведеного у його межах службового розслідування. Однак коли йдеться про порушення фундаментальних гарантій поліцейського у процедурі дисциплінарного провадження, вони не можуть бути залишені поза увагою, адже в іншому випадку втрачатиметься сама його суть.

Надаючи оцінку процедурі застосування щодо позивача дисциплінарного стягнення суд враховує, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування (ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського (ч. 1 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (ч. 3 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

У спірних правовідносинах наказ «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» від 15.06.2022 № 368 прийнято уповноваженою посадовою особою на підставі вказівки Вінницької окружної прокуратури про усунення порушень вимог Закону України «Про національну поліцію» та іншого законодавства при здійсненні конвоювання затриманих, взятих під варту та засуджених осіб від 09.06.2022 № 50/5610.

Правомірність цього наказу та призначення службового розслідування позивачем під сумнів не ставиться.

Цього ж дня (15.06.2022 - у день прийняття наказу про призначення службового розслідування) дисциплінарною комісією складено висновок службового розслідування за фактами, які зазначені у вказівці Вінницької окружної прокуратури від 09.06.2022.

У позовній заяві ОСОБА_1 наголошує, що службове розслідування носило упереджений характер, адже на момент оформлення висновку члени дисциплінарної комісії не отримали його пояснень про обставини які входили у предмет розслідування та не надали їм жодної оцінки. Зауважує, що пояснення ним надані 18.06.2022 тоді як висновок складено 15.06.2022.

Відповідач у спростування доводів позивача не заперечив факту отримання пояснень 18.06.2022 та зазначив, що службове розслідування завершується затвердженням висновку. Висновок службового розслідування затверджено 24.06.2022 і на цей момент пояснення позивача були у розпорядженні відповідача та враховувалися при прийнятті спірного наказу.

Перевіряючи зазначений аргумент позивача суд враховує, що згідно із частинами першою - третьою статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право, зокрема: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Частиною першою статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для призначення службового розслідування; обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; пояснення поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Згідно ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту, Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до п. 2 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, що затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807 (далі - Порядок № 893) службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування.

Пунктами 2, 3 розділу IV Порядку № 893 передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право, зокрема: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.

Згідно пункту 2 розділу VІ Порядку № 893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Пунктом 4 розділу VІ Порядку № 893 передбачено, що в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування, зокрема й пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Аналізуючи наведені норми Дисциплінарного статуту та Порядку № 893 суд доходить висновку, що пояснення поліцейського щодо обставин справи це один із основних елементів гарантованого йому права на захист у процедурі службового розслідування.

Хоча згідно п. 2 розділу V Порядку № 893 службове розслідування і завершується в день затвердження керівником який його призначив висновку службового розслідування, однак пояснення щодо обставин справи (або акт про відмову у їх наданні) повинні бути отримані до моменту складення висновку, оскільки згідно вказаних вище норм, відомості наведені у них підлягають дослідженню комісією та відображенню в описовій частині висновку при встановленні обставин дисциплінарної справи.

В іншому випадку, не лише грубо порушуються гарантовані поліцейському права на його захист, але й втрачається сенс у діяльності дисциплінарної комісії як органу який уповноважений на збирання, перевірку та оцінку матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Повертаючись до обставин справи суд зазначає, що описова частина висновку службового розслідування від 15.06.2022 фактично повністю відтворює вказівку Вінницької окружної прокуратури від 09.06.2022 про усунення порушень вимог Закону України «Про національну поліцію» та іншого законодавства при здійсненні конвоювання затриманих, взятих під варту та засуджених осіб, яка стала підставою для його проведення.

Висновок службового розслідування від 15.06.2022 не лише складений до отримання пояснень позивача та без їх урахування, але й взагалі не містить посилання на інші джерела відомостей про обставини, які підлягали встановленню службовим розслідуванням. Рекомендувавши застосувати до кількох поліцейських дисциплінарне стягнення комісія, обмежившись констатацією факту порушення ними вимог законодавства, не встановила ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок, у порушенні норм п. 1.20 Інструкції № 60 дск від 20.01.2005.

За таких обставин суд погоджується із доводами позивача про істотне порушення під час проведення службового розслідування та оформлення висновку від 24.04.2022 норм Дисциплінарного статуту та Порядку № 893, що проявилося в порушенні гарантованого позивачу права на захист, однією із форм якого є право надати пояснення та не забезпеченні об`єктивного з`ясування обставин дисциплінарного проступку.

Щодо складу дисциплінарного проступку вчинення якого поставлено у вину позивачу, то суд встановив, що в описовій частині висновку службового розслідування від 15.06.2022 йдеться про порушення поліцейськими Відділенням поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області норм п. 1.16, 1.20 та 1.52 Інструкції № 60 дск від 20.01.2005.

У наказі «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області» від 27.06.2022 № 47 вказано про порушення позивачем вимог визначених п. 1.20 Інструкції № 60 дск від 20.01.2005, що й стало підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у виді суворої догани.

Як вже зазначалося, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст. 12 Дисциплінарного статуту).

Відтак, ключовим при перевірці висновків про наявність у діянні позивача складу дисциплінарного проступку є оцінка того, чи відноситься ОСОБА_1 до числа суб`єктів на котрих поширюється дія п. 1.20 Інструкції № 60 дск від 20.01.2005, порушення норм якого стало підставою для прийняття спірного наказу про застосування дисциплінарного стягнення.

Відповідно до п. 1.20 Інструкції № 60 дск від 20.01.2005, для призначення конвойного наряду начальник органу внутрішніх справ (командир підрозділу) видає наказ, що повинен містити інформацію передбачену п.п. 1.20.1 1.20.4 Інструкції.

Позивачем не оспорюються вказані у висновку службового розслідування обставини про те, що в період з 19.03.2022 по 31.05.2022 відділенням поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області здійснено 10 конвоювань осіб затриманих і взятих під варту.

У висновку також йдеться про те, що накази про конвоювання прийняті після фактичного здійснення конвоювання. Нумерація наказів не відповідала хронології здійснення конвоїв згідно журналів наказів відділення.

За цих обставин комісією констатовано, що фактичне конвоювання здійснювалося без відповідних наказів, що є порушенням п. 1.20 Інструкції № 60 дск від 20.01.2005.

Факт вчинення окресленого порушення додатково підтверджується вказівкою Вінницької окружної прокуратури про усунення порушень вимог Закону України «Про національну поліцію» та іншого законодавства при здійсненні конвоювання затриманих, взятих під варту та засуджених осіб від 09.06.2022 та проведеною прокуратурою перевіркою.

Однак, аналіз п. 1.20 Інструкції № 60 дск від 20.01.2005, дає підстави вважати, що обов`язок щодо прийняття наказів про призначення конвойного наряду покладений на начальника органу внутрішніх справ (командир підрозділу).

Як встановлено судом, наказом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 21.03.2022 № 41 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 призначено заступником начальника відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області начальником слідчого відділення (а.с. 7).

Отже, позивач не належить до числа посадових осіб органу національної поліції (Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області) які уповноважені забезпечувати виконання п. 1.20 Інструкції № 60 дск від 20.01.2005.

Судом також оглянуто надані відповідачем накази про організацію та здійснення конвоювання спецконтингенту (несвоєчасність ухвалення яких поставлено у вину позивачу) та встановлено, що їх прийнято начальником Вінницького районного управління поліції тоді як позивач обіймав посаду заступника начальника відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції (а.с. 60 69).

До того ж судом проаналізовано посадову інструкцію заступника начальника відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області начальника слідчого відділення на предмет покладення на позивача обов`язків про які йдеться у п. 1.20 Інструкції № 60 дск від 20.01.2005 та не встановлено передумов вважати, що ОСОБА_1 належить до категорії посадових осіб органу національної поліції повноваження яких дотичні до організації та здійснення конвоювань певних категорій осіб (а.с. 14-16, 50-52).

За цих обставин суд доходить висновку, що позивачем не вчинялось протиправних винних дій чи бездіяльності, що б полягали у невиконанні обов`язків передбачених пунктом 1.20 Інструкції № 60 дск від 20.01.2005. Отже, висновок про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку є помилковим, а застосоване до нього оскарженим наказом дисциплінарне стягнення неправомірним.

Підсумовуючи встановлені при розгляді справи обставини та надану їм оцінку суд зазначає, що наказ від 27.06.2022 № 47 в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді суворої догани є неправомірним як з огляду на допущені відповідачем 1 порушення під час проведення службового розслідування відносно позивача та оформлення його результатів так і з огляду на помилковість висновків про порушення позивачем пункту 1.20 Інструкції № 60 дск від 20.01.2005. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, а оскаржений наказ у частині, що стосується ОСОБА_1 - скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, в користь позивача підлягає стягненню сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 992 грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2, який володіє статусом юридичної особи. Доказів понесення інших судових витрат позивачем не надано.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 27.06.2022 № 47 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області" в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді суворої догани.

Стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 992 грн 40 коп. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

Відповідач 1: Вінницьке районне управління поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області - вул. Пирогова, 4а, м. Вінниця, 21018;

Відповідач 2: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області - вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050, .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 31.10.2022

Суддя Богоніс Михайло Богданович