Справа № 640/15325/21
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Маруліної Л.О., вирішивши в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників (в письмовому провадженні), заяву про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД СІКРЕТ"
до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Державної податкової служби України
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД СІКРЕТ" (далі також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби України (далі також - відповідач 1), Головного управління Держаної податкової служби у м. Києві (далі також - відповідач 2), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії регіонального рівня №2613867/42327952 від 29.04.2021 року про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 14 від 07.04.2021 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.09.2022 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії регіонального рівня №2613867/42327952 від 29.04.2021 року про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язано ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 14 від 07.04.2021 року; стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД СІКРЕТ» () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4 540, 00 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок) за рахунок бюджетних асигнувань відокремленого підрозділу ДПС України Головного управління Державної податкової служби у м. Києві ().

Через канцелярію суду 04.10.2022 року позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення, а саме про зобов`язання органу Державної казначейської служби України стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «ТРЕЙД СІКРЕТ» понесені ним витрати на правову допомогу, шляхом їх безспірного списання з рахунку відповідача.

Тобто, фактично позивач просить суд вирішити питання розподілу судових витрат, понесених за професійну правничу допомогу у розмірі 13 000, 00 грн., що підтверджується долученим 07.10.2021 року до матеріалів справи квитанцією до прибуткового касового ордеру від 25.05.2021 року №8.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами другою-п`ятою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

З огляду на те, що розгляд та вирішення адміністративної справи №640/16175/20 здійснено у спрощеному позовному порядку без виклику сторін, суд дійшов висновку про вирішення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що у прохальній частині позовної заяви позивач просить суд, зокрема, про зобов`язання органу Державної казначейської служби України стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «ТРЕЙД СІКРЕТ» понесені ним витрати на правову допомогу, шляхом їх безспірного списання з рахунку відповідача.

На підтвердження цих витрат позивачем долучено копії: Угоди про надання правничої допомоги від 02.04.2021 року; Додаткової угоди до Угоди про надання правничої допомоги від 02.04.2021 року; Листа вих.№ 18/05/21-5 від 18.05.2021 року з Актом від 18.05.2021 року прийому-передачі документів та Угодою про надання правничої допомоги від 02 квітня 2021 року; Додаткової угоди №5 від 18.05.2021 року до Угоди про надання правничої допомоги від « 02» квітня 2020 року; Додатку №1 до Додаткової угоди №5 віт 18.05.2021 року до Угоди про надання правничої допомоги від « 02» квітня 2020 року; Листа вих.№24/05 21-1 від 24.05.2021 року і Актом виконаних річні від 24.05.2021 року; свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; витягу з Єдиного реєстру адвокатів України; ордеру; оригінали квитанції до прибуткового касового ордеру від 25.05.2021 року №8 на суму 13 000, 00 грн. та квитанції до прибуткового касового ордеру від 25.05.2021 року №7 на суму 10 000, 00 грн.

В свою чергу, відповідачами заперечень щодо заявленої позивачем суми відшкодування витрат, понесених за оплату послуг за професійну правничу допомогу, не надано.

Всебічно і повно дослідивши матеріали справи, обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення, оцінивши докази, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України 05.07.2012 року №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (із змінами і доповненнями) (далі також - Закону №5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону №5076 визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону №5076).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076).

Відповідно до статті 30 Закону №5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16.

Так, з долучених до матеріалів справи підтвердження наданих послуг професійної правничої допомоги, судом встановлено, що відповідно до Акта виконаних робіт від 24.05.2022 року, виконавцем, а саме адвокатом Скібіцькою Оленою Олегівною виконано на підставі Угоди про надання правничої допомоги від 02.04.2021 року наступну роботу: вивчено матеріали - 1500, 00 грн., досліджено законодавство, що регламентує предмет спору - 2000, 00 грн., підготовлено позовну заяву для подання до Окружного адміністративного суду міста Києва - 4000, 00 грн., оформлено додатки до скарги - зняття ксерокопій документів та завірено їх - 500, 00 грн., «необхідність досвіду для успішного завершення доручення» - 4000, 00 грн., «особливі або додаткові вимоги Клієнта стосовно строків виконання доручення» - 1 000,00 грн. Всього 13 000 грн.

Позивачем не доведено суду, яким чином зазначені послуги як «особливі або додаткові вимоги Клієнта стосовно строків виконання доручення», мали вплив на хід розгляду справи в частині надання професійної правничої допомоги позивачеві.

Крім того, суд не може вважати зазначене у Акті «необхідність досвіду для успішного завершення доручення» як послугу в розумінні поняття витрат, понесених на професійну правничу допомогу. Зокрема, не є зрозумілим, як суд має перевірити досвід адвоката та його вплив на результат справи, яка не є за своєю суттю складною, враховуючи наявну сталу судову практику з аналогічних спірних правовідносин.

Позивачем та адвокатом також не обґрунтовано, яким чином оформлення додатків до скарги, а саме, зняття копії та їх завіряння, підпадає під ознаку надання професійної правничої допомоги.

Беручи до уваги встановлене, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн. є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), відтак, суд дійшов висновку про зменшення заявлених позивачем витрат за сплату судового збору на професійну правничу допомогу на 5 500 грн., та стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД СІКРЕТ» () судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 500, 00 грн. (сім тисяч п`ятсот грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань відокремленого підрозділу ДПС України Головного управління Державної податкової служби у м. Києві ().

Керуючись статтями 143, 243, 252, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД СІКРЕТ» про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

2. Ухвалити додаткове рішення у справі №640/15325/21, яким заяву про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000 грн. задовольнити частково.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД СІКРЕТ» () судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 500, 00 грн. (сім тисяч п`ятсот грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань відокремленого підрозділу ДПС України Головного управління Державної податкової служби у м. Києві ().

4. В іншій частині заявленої суми судових витрат на правову допомогу у розмірі 5 500 грн. (п`ять тисяч п`ятсот грн. 00 коп.) відмовити.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Додаткове рішення набирає законної сили у порядку та строк, встановлений статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено у порядку статей 292, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД СІКРЕТ" (, адреса: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 47);

Відповідач 1: Державна податкова служба України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8).

Відповідач 2: відокремлений підрозділ ДПС України Головне управління ДПС у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Повне додаткове рішення складено 31.10.2022 року.

Суддя Л.О. Маруліна