Справа № 320/5319/22
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2022 року № 320/5319/22
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у невиключенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з військового обліку;

- зобов`язати четвертий відділ ІНФОРМАЦІЯ_1 виключити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з військового обліку, як такого що визнаний військово-лікарською комісією непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що внаслідок реєстрації в Обухівському районі Київської області, як внутрішньо переміщена особа, він був взятий на тимчасовий військовий облік в четвертому відділі ІНФОРМАЦІЯ_3 , який направив його на проходження військово-лікарської комісії для визначяення ступеня придатності до військової служби. Так, за результатом проходження військово-лікарської комісії при четвертому відділі ІНФОРМАЦІЯ_3 позивача було визнано непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку на підставі статті 64 А Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (Додаток №1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України) у зв`язку з чим він звернувся до відповідача, через свого представника, щодо виключення його з військовому обліку, проте останній повідомив, що ОСОБА_1 не знятий з тимчасового військового обліку, що стало підставою для звернення до суду з позовом у цій справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, у відзиві на позовну заяву повідомив про те, що довідка військово-лікарської комісії на яку посилається позивач у своєму позові не може розглядатись як належна підставва для визнання його непридатним до військової служби, оскільки видана неналежним суб`єктом. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідачем: жодного разу в жодному документі не вказувалось про неналежність довідки влк; не пропонувалось та не вимагалось від позивача пройти медичний огляд в Центральній ВЛК. Позивач стверджує, що ВЛК четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 є уповноваженою особою на проведення військово-лікарського огляду та відповідно на винесення рішення щодо придатності / непридатності призовника, внаслідок чого у позивача відсутній обов`язок для підтвердження достовірності поданої довідки шляхом проходження медичного огляду в Центральній ВЛК. Просив суд позов задовольнити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Васильківським РВ УДМС України в Київській області 12.07.2016.

Позивач має статус внутрішньо переміщеної особи з фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною довідкою від 30.04.2022 №3224-.

Згідно з довідкою від 05.10.2022 №4/57 позивач з 13.04.2022 взятий на тимчасовий військовий облік в четвертому відділі ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За результатом проходження військово-лікарської комісії при четвертому відділі ІНФОРМАЦІЯ_3 позивача було визнано непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку на підставі статті 64 А Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (Додаток №1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України), що підвтерджується Карткою обсеження та медичного огляду від 27.04.2022, довідкою ВЛК від 27.04.2022, висновком лікаря від 27.04.2022.

13.05.2022 представником позивача було направлено до начальника четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 адвокатський запит №13/5-1, в якому останній просив повідомити: чи знято позивача з військового обліку; чи видались відповідні документи що підтверджують його зняття з військового обліку та чивиключено запис про ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У відповідь на адвокатський запит відповідач, листом від 20.05.2022 №4/456, повідомив, що позивач з тимчасового військового обліку не знятий, відповідні відмітки в військово-обліковому документі та Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів не робились.

23.05.2022 позивач звернувся до начальника четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою в якій просив зняти його з військового облік, видати відповідні документи, що підтверджують зняття з військового обліку та виключити запис про ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Листом від 07.06.2022 №4/527 відповідач повідомив, що висновок влк, виданий ІНФОРМАЦІЯ_5 знаходиться у медичній сліжбі ІНФОРМАЦІЯ_6 для прийняття рішення.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з позовом у цій справі, з приводу чого суд зазначає таке.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України (ч.13 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 затверджене Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі Положення №1153/2008), яким визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі. Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Відповідно до п.2 Положення №1153/2008, громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом.

Військовослужбовці, які визнані непридатними до військової служби за станом здоров`я, підлягають звільненню з військової служби за станом здоров`я, крім військовослужбовців, визнаних військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (за винятком розумових, сенсорних, психологічних вад та інших захворювань, визначених Міністерством оборони України), які виявили бажання проходити військову службу та стосовно яких прийнято рішення про залишення на військовій службі за контрактом. Військовослужбовці, які були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, та яким згідно з прийнятими рішеннями дозволено проходити військову службу за контрактом на визначених посадах, можуть бути звільнені з військової служби до закінчення строку контракту в порядку, визначеному пунктом 35 цього Положення.

Після отримання військовою частиною відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я документи про його звільнення з військової служби оформлюються та надсилаються посадовій особі, яка видає наказ про звільнення негайно.

Рішення про дальше проходження військової служби військовослужбовцями, яких визнано обмежено придатними до проходження військової служби в мирний час, приймає посадова особа, до чиєї номенклатури призначення належить посада, яку займає військовослужбовець, на підставі відповідних клопотань. Після прийняття рішення про продовження проходження військової служби зазначені військовослужбовці можуть бути звільнені з військової служби на загальних підставах (п.240 Положення №1153/2008).

Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення №402), відповідно до якого військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям (п.1.1.).

Розділом 2 Положення №402 визначено органи військово-лікарської експертизи.

Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання (п.2.1. положення №402).

Відповідно до п.2.6.1 Положення №402, до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать у т.ч. й ВЛК територіального центру комплектування (далі - ВЛК ТЦК).

До позаштатних тимчасово діючих ВЛК (ЛЛК) належать у т.ч. ВЛК для медичного огляду поповнення (п.2.11.1 Положення №402).

Постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються, а за необхідності переглядаються відповідною штатною ВЛК (п.20.2 Положення №402).

В свою чергу, згідно п.2.11.6 Положення №402, військовослужбовці, визнані позаштатною тимчасово діючою ВЛК непридатними до служби за військовою спеціальністю, для вирішення питання про придатність до військової служби направляються на амбулаторне або стаціонарне обстеження із подальшим оглядом гарнізонною або госпітальною ВЛК.

Згідно з п.20.3 Положення №402 постанови ВЛК, які не підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, оформляються в день медичного огляду і видаються на руки особі, що пройшла медичний огляд, або в установленому порядку направляються у військову частину. Свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) з постановою, які підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, направляються на затвердження (контроль) не пізніше 5-денного терміну після медичного огляду. Свідоцтво про хворобу, довідка ВЛК із затвердженою постановою не пізніше ніж через два дні після їх затвердження та одержання із штатної ВЛК висилаються командиру військової частини, у якій проходить службу військовослужбовець, що пройшов медичний огляд, або начальнику, який направив його на медичний огляд, або видаються на руки представникам військових частин за наявності у них підтверджуючих документів.

Отже, як убачається з наведених норм законодавства, постанова військово-лікарської комісії четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 , що викладена у довідці, яка видана ОСОБА_1 про те, що проведений медичний огляд ВЛК 27.04.2022, та постановлено комісією: "Не придатний до військової служби з виключенням з військового обліку", для вирішення питання про придатність до військової служби позивача має бути затвердженою лише після направлення на амбулаторне або стаціонарне обстеження військовослужбовця із подальшим оглядом гарнізонною або госпітальною ВЛК та вже після отримання відповідного висновку (постанови) штатної військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я, останній підлягає виключеню з військового обліку.

Отже, виключенню з військового обліку підлягають військовослужбовці, які визнані непридатними до військової служби за станом здоров`я відповідно до висновку штатної військово-лікарської комісії.

В контексті спірних правовідносин, станом на момент ухвалення рішення, позивачем не доведено, а судом не встановлено наявність відповідного висновку військово-лікарської комісії який мав би бути підставою для виключення ОСОБА_1 з військового обліку, а отже не вбачається й бездіяльності четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 у не виключенні ОСОБА_1 з військового обліку.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

У зв`язку з цим правові підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до приписів ст.139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Василенко Г.Ю.