Справа № 120/6989/22
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження у справі

м. Вінниця

01 листопада 2022 р. Справа № 120/6989/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вільчинського О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Голованюк І.В.,

представника позивача: Одноралець А.В.,

представника відповідача: Сінкевич Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження клопотання відповідача про закриття провадження у справі

за позовом: ОСОБА_1

до: Вінницької міської ради

про: визнання протиправним та скасування рішення в частині,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення в частині.

26.09.2022 на адресу суду від Вінницької міської ради надійшло клопотання про закриття провадження у справі. Обґрунтовуючи заявлене клопотання, представник відповідача з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 823/2491/18 зазначає, що оскаржуване рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради, яким затверджено акт про визначення збитків ОСОБА_1 і в якому підставою для визначення та відшкодування збитків зазначено недоотримання доходів територіальною громадою за час фактичного користування позивачем без правовстановлюючих документів земельною ділянкою, на момент звернення з цим позовом до суду не порушує прав, свобод або інтересів позивача, що унеможливлює заявлення позовних вимог про визнання протиправним і скасування такого рішення не лише в порядку адміністративного, а й іншого виду судочинства.

В судовому засіданні 01.11.2022 представник відповідача заявлене клопотання підтримала, звернула увагу, що оспорюване рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 19.05.2022 "Про затвердження Актів визначення розміру збитків, заподіяних Вінницькій міській територіальній громаді", в частині затвердження Акта визначення розміру збитків щодо ОСОБА_1 не створює жодних правових наслідків для позивача, а тому не може порушувати його права чи інтереси.

Представник позивача проти закриття провадження у справі з підстав, зазначених відповідачем, заперечила. Вказала, що позивач у справі не оскаржує розмір визначених Вінницькою міською радою збитків, а підставою позову є порушення відповідачем процедури прийняття спірного рішення.

Частиною другою статті 124 Конституції України встановлено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "суд, встановлений законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає та встановлює Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з пунктами першим, другим частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Частиною першою статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Визначення поняття суб`єкта владних повноважень міститься у пункті 7 частини 1 статті 4 КАС України, згідно з яким суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суд виходить із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Разом з цим, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Таким чином, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо порушує права, свободи чи законні інтереси позивача.

За змістом позовних вимог ОСОБА_1 просить визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 19.05.2022 № 982 "Про затвердження Актів про з визначення розміру збитків, заподіяних Вінницькій міській територіальній громаді", в частині затвердження Акта визначення розміру збитків щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 157 Земельного кодексу України порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284, розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад. До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники територіальних органів Держгеокадастру, Держекоінспекції, фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Таким чином, з аналізу вищевикладеного можна дійти висновку що Виконком, вважаючи, що ОСОБА_1 завдав власнику земельної ділянки (територіальній громаді) збитки, має право та повноваження скласти акт з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, а також затвердити його відповідним рішенням. Тобто, повноваження виконкому у цьому випадку обмежуються лише обчисленням розміру збитків у встановленому порядку, а стосовно відшкодування виявлених збитків, то вони не можуть бути примусово відшкодовані на підставі рішення відповідача, оскільки такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом про їх стягнення.

Варто зазначити, що Верховний Суд розглядав справу, в якій йшлося про можливість судового захисту за вимогами про скасування рішення про затвердження акту про визначення збитків. Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 823/2491/18 сформульовано такий правовий висновок:

"… обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Таким чином, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо порушує права, свободи чи законні інтереси позивача.

… визначені відповідачем розміри збитків не можуть бути примусово відшкодовані на підставі оскаржуваних розрахунків відповідача, оскільки відшкодувати такі збитки можна або в добровільному порядку, або шляхом звернення Виконкому до суду з відповідним позовом.

Отже, оскаржуване … рішення Виконкому …, яким затверджено акт про визначення збитків власнику землі … і в якому підставою для визначення і відшкодування збитків зазначено недоотримання доходів територіальною громадою за час фактичного користування позивачем без правовстановлюючих документів земельною ділянкою … на момент звернення з цим позовом до суду не порушує прав, свобод або інтересів позивача, що на підставі наведених вище положень частини першої статті 5 КАС України унеможливлює розгляд таких вимог у порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, рішення відповідача не створює жодних правових наслідків для позивача, а тому не може порушувати його права чи інтереси, що на підставі наведених вище положень ч. 1 ст. 5 КАС України унеможливлює розгляд таких вимог у порядку адміністративного судочинства.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 501/463/15-а, від 23.01.2019 у справі № 822/3345/17.

При цьому суд зазначає, що у разі незгоди позивача з рішенням та невиконання його в добровільному порядку Виконком має право звернутися до господарського суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків. Саме в такому провадженні при вирішенні позову органу місцевого самоврядування буде перевірена в судовому порядку правомірність визначення цим органом збитків власнику землі.

Аналогічна позиція була застосована також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 750/10172/17, від 12.12.2018 у справі №802/2474/17-а, Верховного суду від 30.06.2021 у справі № 369/8413/17, від 22.06.2021 у справі №638/20608/15-а та інших.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі. Відтак, клопотання відповідача про закриття провадження у справі належить задовольнити.

Водночас суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.12.2018 у справі № 802/2474/17-а зазначила, що поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" (у справі про оскарження рішення Виконкому про відшкодування збитків) слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

З огляду на це суд на виконання вимог частини 1 статті 239 КАС України роз`яснює, що позовні вимоги про скасування рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 19.05.2022 № 982 "Про затвердження Актів про з визначення розміру збитків, заподіяних Вінницькій міській територіальній громаді", в частині затвердження Акта визначення розміру збитків щодо ОСОБА_1 не підлягають розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду.

Крім того, суд роз`яснює позивачеві, що відповідно до частини 2 статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 19, 238, 239, 248, 256, 294, 295 КАС України , -

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідача про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення закрити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 01.11.2022

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович