Справа № 120/7044/22
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01 листопада 2022 р. Справа № 120/7044/22

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Сало Павло Ігорович, розглянувши в місті Вінниці у письмовому провадженні питання про залишення без руху позовної заяви на стадії судового розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

01.09.2022 до суду надійшла позовна заява за підписом адвоката Ладана О.А., подана від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про:

- визнання протиправним та скасування пункту 63 рішення 18 сесії 8 скликання Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області № 449 від 06.08.2021 "Про відмову у наданні дозволу та затвердженні документації із землеустрою" в частині відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Нарцизівка Липовецької територіальної громади Вінницького району Вінницької області;

- зобов`язання відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Нарцизівка Липовецької територіальної громади Вінницького району Вінницької області, з урахуванням правових висновків, наданих в рішенні суду.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 19.07.2021 позивач звернувся до відповідача з клопотанням про надання йому дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Нарцизівка Липовецької територіальної громади Вінницького району Вінницької області. До клопотання позивач додав ряд необхідних документів.

Пунктом 63 рішення 18 сесії 8 скликання Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області № 449 від 06.08.2021 "Про відмову у наданні дозволу та затвердженні документації із землеустрою" відповідач відмовив позивачу у наданні вказаного дозволу у зв`язку з тим, що земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди на які виставляються на земельні торги (аукціон) та до завершення торгів не може відчужуватися, передаватися у заставу, надаватися у користування.

Позивач з вказаним рішенням не погоджується, вважає його протиправним, а тому вирішив звернутися до суду з позовом про його скасування.

Одночасно з позовною заявою представник позивача заявив клопотання про поновлення строку звернення до суду, посилаючись на те, що позивач фактично отримав копію рішення Липовецької міської ради № 449 від 06.08.2021 лише в серпні 2022 року, а тому з поважних причин пропустив строк звернення до суду.

Ухвалою суду від 06.09.2022 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та постановлено здійснити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Також цією ухвалою вирішено витребувати з відповідача та зобов`язано його у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду належним чином засвідчені копії клопотання ОСОБА_1 від 19.07.2021 про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Нарцизівка Липовецької територіальної громади Вінницького району Вінницької області, та усіх доданих до нього документів; належним чином засвідчені копії рішення 18 сесії 8 скликання Липовецької міської ради № 449 від 06.08.2021 "Про відмову у наданні дозволу та затвердженні документації із землеустрою" про відмову у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Нарцизівка Липовецької територіальної громади Вінницького району Вінницької області, та усі інші документи, що пов`язані з його прийняттям (протокол засідання відповідної комісії з розгляду поданого клопотання, протокол сесії ради за 06.08.2021 тощо); докази включення спірної земельної ділянки до Переліку земельних ділянок, право оренди на які реалізовуються на конкурсних основах (земельних торгах); усі інші письмові докази, що стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення 18 сесії 8 скликання Липовецької міської ради № 449 від 06.08.2021 та доводять його правомірність (якщо відповідач заперечує позов); докази надіслання (вручення) позивачу копії оскаржуваного рішення 18 сесії 8 скликання Липовецької міської ради № 449 від 06.08.2021 з відміткою про його отримання, або ж інші докази, які свідчать про те, що позивача було повідомлено про прийняття такого рішення (за наявності).

Крім того, вказаною ухвалою задоволено клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду та поновлено позивачу ОСОБА_1 строк звернення до суду з цим позовом. Ухвалюючи таке рішеня, суд врахував відсутність в матеріалах позовної заяви належних і допустимих доказів на підтвердження фактичної дати отримання позивачем спірного рішення, що на етапі вирішення питання про відкриття провадження у справі позбавляє можливості надати об`єктивну оцінку питанню щодо строку звернення до суду. Водночас суд зауважив, що відкриття провадження у цій справі не є перешкодою для перегляду судом питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду на пізніших стадіях судового процесу, зокрема за ініціативою відповідача та у разі надання суду інших доказів, які б спростовували наведені позивачем доводи в цій частині та вказували на те, що позивач раніше дізнався про прийняття оскаржуваного рішення.

29.09.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

На виконання вимог ухвали суду від 06.09.2022 про витребування додаткових доказів, відповідач надав такі документи (у вигляді засвідчених копій): заява ОСОБА_1 про надання йому дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки від 19.07.2021 (вх. № 622 від 19.07.2021); викопіювання із кадастрового плану земель Липовецької міської ради (с. Нарцизівка); журнал реєстрації вихідних документів; лист Липовецької міської ради від 06.08.2021 № 880; витяг із протоколу засідання постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою Липовецької міської ради від 05.08.2021; висновок постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою Липовецької міської ради № 15 від 05.08.2021 "Про відмову у наданні дозволу та затвердженні документації із землеустрою"; витяг з протоколу № 18 пленарного засідання позачергової 18-ї сесії міської ради 8 скликання від 06.08.2021; витяг з рішення 18-ї сесії 8 скликання Липовецької міської ради № 449 від 06.08.2021 "Про відмову у наданні дозволу та затвердженні документації із землеустрою"; результати відкритого поіменного голосування з 21 питання "Про відмову у наданні дозволу та затвердженні документації із землеустрою" в цілому на пленарному засідання позачергової 18 сесії Липовецької міської ради 8 скликання 06.08.2021; витяг з рішення 14 сесії 8 скликання Липовецької міської ради № 348 від 28.05.2021 "Про включення земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності в перелік земельних ділянок, право оренди на які виставляється на земельні торги" та додаток до вказаного рішення "Перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди на які виставляється на земельні торги (аукціон)".

Як встановлено судом з наданих відповідачем документів, позивач фактично дізнався про оскаржуване рішення ще 20.08.2021, а відтак пропустив строк звернення до адміністративного суду, звернувшись до суду з позовом лише 30.08.2022, що, у свою чергу, перешкоджає можливості ухвалення судом рішення по суті спору.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, які беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

Отже, закон обмежує строк, протягом якого особа може звернутися до суду. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 02.03.2020 у справі № 420/4352/19, від 13.04.2020 у справі № 520/11334/18, від 17.09.2020 у справі № 186/1881/19, від 06.11.2020 у справі № 826/14116/18.

Крім того, установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень (див. постанову Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19).

Таким чином, висновуючись на основі аналізу положень частини першої-третьої статті 122 КАС України, суд зазначає, що за загальним правилом строк звернення фізичної та юридичної особи до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин становить шість місяців та обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів у спірних правовідносинах.

При цьому вжиття конструкції "повинна була дізнатися" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 800/30/17).

Позивач оскаржує рішення 18 сесії 8 скликання Липовецької міської ради № 449 від 06.08.2021, яким йому відмовлено у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою.

Представник позивача зазначає, що про оскаржуване рішення відповідача позивач фактично дізнався з листа Липовецької міської ради від 15.08.2022 № 70 А-запит, наданого у відповідь на адвокатський запит від 08.08.2022 № 01-220/2022.

Втім, як видно з Журналу реєстрації вихідних документів Липовецької міської ради, позивачу ОСОБА_1 під розписку 20.08.2021 було вручено лист-повідомлення від 06.08.2021 за № 880 про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою згідно з клопотанням від 19.07.2021, до якого додано витяг з рішення Липовецької міської ради № 449 від 06.08.2021 в частині відмови позивачу у наданні відповідного дозволу.

Зазначені вище докази, які суд вважає належними і допустимими, спростовують твердження представника позивача про те, що позивач фактично дізнався про спірне рішення лише у серпні 2021 року, а також доводять, що перебіг шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом розпочався з 21.08.2021 та закінчився 21.02.2022.

Натомість з позовом щодо оскарження рішення 18 сесії 8 скликання Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області № 449 від 06.08.2021 "Про відмову у наданні дозволу та затвердженні документації із землеустрою" (пункт 63) позивач звернувся до суду лише 30.08.2022 (згідно із штампом на поштовому конверті), тобто з пропущенням строку звернення до адміністративного суду.

Суд критично оцінює доводи представника позивача про те, що позивач фактично дізнався про оскаржуване рішення лише в липні 2022 року, коли зателефонував до відповідача з метою отримання інформації про результати розгляду його клопотання від 19.07.2021, оскільки у вищевказаному Журналі реєстрації вихідних документів Липовецької міської ради за порядковим номером № 880 проставлено особистий підпис позивача ОСОБА_1 на підтвердження отримання ним листа від 06.08.2021 за № 880.

Таким чином, раніше наведені стороною позивача причини щодо пропущення строку звернення до суду у цій справі не підтвердилися та повністю спростовані відповідачем, тоді інших поважних причин, які б перешкодили своєчасному зверненню до адміністративного суду позивач не навів.

Суд наголушує, що установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень (див. постанову Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19).

Згідно з рішенням ЄСПЛ від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до іншої практики ЄСПЛ (справи "Пелевін проти України", № 24402/02, рішення від 20 травня 2010 року, п. 27; "Наталія Михайленко проти України", № 49069/11, рішення від 30 травня 2013 року, п. 31) право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Крім того, як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України", правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Також у відповідності до пункту 45 рішення ЄСПЛ "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом, однак не навів поважних причин його пропущення та не надав суду доказаи на їх підтвердження, як це передбачено вимогами ч. 6 ст. 161 КАС України.

Статтею 5 КАС України передбачено право на звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому цим Кодексом, кожного, хто вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені його права, свободи або законні інтереси.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, та повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтями 160, 161 КАС України.

Водночас положення цих статей не містять виключень та поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим їх недотримання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частиною першою статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У відповідності до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що вирішення судом питання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропущення строку звернення до адміністративного суду можливе лише за результатами розгляду клопотання позивача про поновлення такого строку (або у випадку, якщо позивач не заявить такого клопотання) і виключно в тому разі, якщо суд дійде висновку, що зазначені позивачем причин пропуску строку звернення до суду не є поважними.

На це додатково вказують положення п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, якими встановлено повноваження суду щодо залишення позовної заяви без розгляду саме з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 КАС України.

Таким чином, оскільки факт пропущення позивачем строку звернення до суду встановлений судом після відкриття провадження у справі і наведені у клопотанні представника позивача причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду спростовані наданими відповідачем доказами та не можуть визнаватися поважними, позовну заяву ОСОБА_1 належить залишити без руху на стадії судового розгляду справи, надавши позивачу можливість подати заяву (клопотання) про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску.

Водночас суд звертає увагу на те, що наслідки невиконання позивачем вимог цієї ухвали визначені у п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України, згідно з яким суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 КАС України, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 160, 161, 169, 240, 256, 293, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити дії.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, виявлених під час розгляду справи по суті, шляхом подання до суду заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та надання суду доказів поважності причин його пропуску.

3. Копію ухвали надіслати для відома та виконання особі, яка подала позовну заяву, представнику позивача, адвокату Ладану О.А.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Ухвала в повному обсязі складена та підписана 01.11.2022.

Суддя Сало Павло Ігорович