Справа № 160/13096/22
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-
29.08.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій просить:
- визнати неправомірними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні доплати до пенсії за інвалідністю на утримання непрацездатних осіб, а саме доньки, ОСОБА_2 ;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 доплату до пенсії за інвалідністю на утримання непрацездатних осіб, а саме доньки, ОСОБА_2 , з моменту виникнення права на таку надбавку, тобто з 11 серпня 2020 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним було подано заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про нарахування надбавки як непрацюючому пенсіонеру, який має на утриманні непрацездатного члена сім`ї (неповнолітньої дитини). Однак відповідач відмовив йому у призначені надбавки до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, на непрацездатного члена сім`ї, оскільки відсутня довідка про склад сім`ї. Позивач вважає зазначену відмову необґрунтованою та протиправною що і стало підставою для звернення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2022 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 16.09.2022 року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідач станом на 31.10.2022 року правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи.
Згідно із ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалам.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за інвалідністю у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.92 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262).
06.12.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування надбавки непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатного члена сім`ї (неповнолітню дитину) з додаванням наступних документів: свідоцтво про народження дитини, трудова книжка, довідка з школи про навчання доньки, відомості щодо неотримання жодних соціальних виплат на дитину її матір`ю, довідка про місце реєстрації доньки та батька.
01.02.2022 року позивач отримав лист Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 22.12.2021 року за №0400/010311-8/170882 щодо необхідності надати додатково заяву про відсутність шлюбу з матір`ю доньки та довідку уповноваженого органу за фактичним місцем проживання про склад сім`ї.
20.01.2022 року позивач звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради з запитом щодо процедури отримання довідки про склад сім`ї та переліку документів, необхідних для її отримання, на що, 07 лютого 2022 року отримав відповідь, згідно якої Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур не надає такі довідки, а пропонує звернутися до сусідів, старшій по під їзду, голові органу самоорганізації населення, працівникам ЖЄП, що обслуговують будинок, чи до дільничного.
23.02.2022 позивач отримав довідку від голови Об`єднання Співвласників Багатоквартирного Будинку про склад сім`ї.
27.04.2022 року разом з заявою про відсутність шлюбу з матір`ю доньки, позивач направив вищезазначені документи разом з відповіддю Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Після відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивач ще раз звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, але отримав відповідь оформлену листом від 03.08.2022 року №10/5-891, що підтвердження факту фактичного проживання не відноситься до повноважень Департаменту.
Вважаючи відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
За п. "а" ст. 16 Закону № 2262-XII до пенсії за вислугу років, що призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом (у тому числі до обчисленої в мінімальному розмірі), нараховується: надбавка непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника (стаття 30), - на кожного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
При цьому надбавка нараховується тільки на тих членів сім`ї, які не одержують пенсійні виплати із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомогу на дітей одиноким матерям.
За наявності права одночасно на пенсію, зазначені види допомоги і надбавку на непрацездатного члена сім`ї до пенсії за вислугу років за вибором пенсіонера може бути призначено пенсію, державну соціальну допомогу або нараховано на цього члена сім`ї надбавку.
За наявності в сім`ї двох або більше пенсіонерів кожний непрацездатний член сім`ї, який перебуває на їх спільному утриманні, враховується для нарахування надбавки тільки одному з пенсіонерів за їх вибором.
Таким чином, право на нарахування надбавки до пенсії відповідно до п. "а" ст. 16 Закону № 2262-XII є у непрацюючих пенсіонерів, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника.
Отже, вказана норма передбачає сукупність таких умов:
1) пенсіонер є непрацюючим;
2) наявність непрацездатних утриманців - членів сім`ї, які прирівнюються до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника.
Пунктом "а" ст. 30 Закону № 2262-XII визначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються: діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків.
Отже, непрацюючий пенсіонер, який має на утриманні дітей до 18 років, має право на надбавку до пенсії на кожну дитину.
Судом встановлено, що у період з 11.08.2020 року позивач перебуває у статусі непрацюючого пенсіонера та має право на встановлення надбавки до пенсії відповідно до п. "а" ст. 16 Закону № 2262-XII, оскільки має на своєму утриманні непрацездатного члена сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника.
Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22.05.2007 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_1 .
Суд звертає увагу, що Законом № 2262-XII не визначено переліку документів, які необхідно надати до органу пенсійного фонду непрацюючому пенсіонеру для нарахування надбавки на непрацюючих членів сім`ї.
Пунктом 9 Порядку № 3-1 визначено, що для призначення надбавки на непрацездатних членів сім`ї (відповідно до пункту "а" статті 16 та пункту "а" статті 24 Закону) подаються такі документи: заява; довідка уповноваженого органу за місцем проживання про склад сім`ї; копія свідоцтва про народження дитини; копія свідоцтва про шлюб; довідка з навчального закладу про навчання; копія трудової книжки або довідка органів державної податкової служби про облік платника податків - суб`єкта підприємницької діяльності.
06.12.2022 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до відповідача щодо призначення відповідної надбавки, долучивши до заяви: свідоцтво про народження дитини, трудову книжку, довідку зі школи про навчання доньки, довідку про місце реєстрації доньки та батька.та відомості щодо неотримання жодних соціальних виплат на дитину її матір`ю.
Так, в матеріалах справи міститься лист Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 03.08.2022 №10/5-8912 з якого вбачається, що підтвердити факт проживання особи за місцем реєстрації може будь-хто з сусідів, які живуть в безпосередній близькості, старший по під`їзду, голова або самоорганізації населення, працівники житлово-експлуатаційних підприємств що обслуговують будинок, де мешкає дана особа, чи дільничний. Додатково зазначено, що підтвердження відомостей про фактично проживаючих осіб за адресою не відноситься до повноважень департаменту.
У відмові від 31.05.2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області наполягало на тому, що для отримання позивачу надбавки, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, йому необхідно подати до пенсійного органу довідку уповноваженого органу за місцем проживання про склад сім`ї.
Надаючи оцінку спірним правовідносини, суд зазначає наступне.
Наказом Міністерства праці та соціальної політики від 22.07.2003 № 204, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.08.2003 за № 709/8030 (далі - Наказ № 204), було затверджено форму довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб.
Суд зазначає, що на час виникнення спірних правовідносин довідка про склад сім`ї не передбачена жодним законодавчим актом та законодавчо не визначено органу, який би мав видавати дану довідку.
В той же час, відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження, регулює Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV (далі Закон № 1382-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до абз. 8 ст. 3 Закону № 1382-IV (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) документом, який видається органом реєстрації особі за її вимогою є довідка про реєстрацію місця проживання, яка підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи.
Форма довідки про реєстрацію місця проживання особи наведена у додатку № 13 до Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207. Проте, ця форма передбачає інформацію лише щодо реєстрації місця проживання конкретної особи.
При цьому, Пенсійним фондом України не внесені вiдповiднi зміни до Порядку № 3-1 в частині виключення з переліку документів, що подаються для призначення надбавки на непрацездатних членів сім`ї (відповідно до пункту "а" статті 16 та пункту "а" статті 24 Закону) довідку уповноваженого органу за місцем проживання про склад сім`ї.
Тому, фактично, для призначення надбавки на непрацездатних членів сім`ї відповідачем вимагається такий документ (довідка уповноваженого органу за місцем проживання про склад сім`ї), який не те, що не передбачений жодним нормативно - правовим актом України, а більше того - суперечить вимогам Закону № 1382-IV та постанові Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207.
В матеріалах справи містяться довідки від 17.11.2021р. №73947754 та №73947463 видані Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА, про реєстрацію місця проживання позивача, та доньки.
Судом встановлено, що на заяву ОСОБА_1 від 06.12.2021 року про призначення надбавки на непрацездатних членів сім`ї, 22.12.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області направлено лист № 0400-010311-8/170882, в якому роз`яснено, що відповідно до Порядку № 3-1 для призначення надбавки на непрацездатних членів сім`ї подається, серед іншого, довідка уповноваженого органу за місцем проживання про склад сім`ї, або документ про реєстрацію місця проживання, виданий згідно із вимогами ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".
Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що відповідач безпідставно вимагав від позивача надання довідки уповноваженого органу за місцем проживання про склад сім`ї для призначення надбавки на непрацездатних членів сім`ї (відповідно до пункту "а" статті 16 та пункту "а" статті 24 Закону).
Отже, в спірний період, позивач перебував у статусі непрацюючого пенсіонера та мав на своєму утриманні непрацездатного члена сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, в розумінні ст. 30 Закону № 2262-XII, що є підставою для отримання надбавки до пенсії визначеної пунктом "а" ст. 16 вказаного Закону.
З огляду на наведене, відповідач протиправно відмовив позивачу у нарахуванні та виплаті надбавки до пенсії за вислугу років, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на кожного непрацездатного члена сім`ї.
Тому суд вважає за можливе визнати протиправним дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні доплати до пенсії за інвалідністю на утримання непрацездатних осіб, а саме доньки, ОСОБА_2 .
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії відповідно до наданої довідки вчинені всупереч Конституції України та чинному законодавству України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Враховуючи, що позивач, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалось.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні доплати до пенсії за інвалідністю на утримання непрацездатних осіб, а саме доньки, ОСОБА_2 .
Зобов`язати Головне управлінні ПФУ в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 доплату до пенсії за інвалідністю на утримання непрацездатних осіб, а саме доньки, ОСОБА_2 , з моменту виникнення права на таку надбавку, тобто з 11 серпня 2020 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець