Справа № 380/12034/22
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10 (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області , місцезнаходження: 65012, м.Одеса, вул.Канатна, 83 (далі відповідач-2), в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-2 №61 від 05.08.2022;

- зобов`язати відповідача-1 зарахувати позивачу до стажу роботи такі періоди: з 10.07.1990 по 02.01.1995 відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 04.10.1979; період строкової служби з 27.04.1980 по 26.04.1982 відповідно до військового квитка від 09.04.1980 НОМЕР_3 та трудової книжки НОМЕР_2 від 04.10.1979.

Ухвалою від 21.09.2022 суддя прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що пенсійним органом безпідставно не зараховано до страхового стажу: період роботи з 10.07.1990 по 02.01.1995 у кооперативі «Будівельник» через виправлення в даті наказу про зарахування на роботу у записах трудової книжки; період строкової служби з 27.04.1980 по 26.04.1982 через виправлення в даті закінчення строкової служби у військовому квитку. Зазначив, що неточності у трудовій книжці працівника можуть свідчити лише про неналежне заповнення трудової книжки роботодавцем та жодним чином не впливають на факт перебування позивача із вказаним підприємством у трудових відносинах. Формальні неточності у документах не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист. Вини позивача у допущених недоліках при заповненні трудової книжки немає. Відтак вважає, що відмова відповідача-2 у зарахуванні вказаних періодів роботи до страхового стажу порушує його законні права та інтереси.

12.10.2022 до суду від представника відповідача-1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволення позову заперечує повністю. Відзив обґрунтований тим, що спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 23.07.1993 №58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція). Пунктом 2.8 Інструкції передбачено, що якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму. Таким чином, законодавством України, чітко визначено порядок внесення змін та виправлень до трудової книжки. Вказаний порядок при внесенні виправлень до трудової книжки та військового квитка не додержаний, тому в зарахуванні вказаних періодів до стажу роботи відмовлено правомірно.

21.10.2022 до суду від представника відповідача-2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволення позову заперечує повністю. Відзив обґрунтований тим, що відповідач-2 правомірно не зарахував до стажу позивача спірні періоди, у зв`язку з внесенням виправлень до трудової книжки та військового квитка. Також зазначає, що повноваження Пенсійного фонду у спірних правовідносинах є дискреційними та виключною компетенцією Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як встановив суд позивач після досягнення 60 років 28.07.2022 звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком та надав підтверджуючі документи для її призначення.

На цю заяву позивач отримав рішення відповідача-2 від 05.08.2022 №61 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу. У рішенні про відмову у призначенні пенсії відповідач-2 зазначив умови, за яких може бути призначена пенсія позивачу за віком.

Так, відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу: з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років. За відсутності страхового стажу роботи 28 років, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 63 роки за наявності страхового стажу у період з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року від 21 до 31 року. За відсутності страхового стажу роботи від 21 до 31 року, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 роки за наявності страхового стажу у період з 01 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 15 до 23 років.

Також у рішенні про відмову у призначенні пенсії зазначено, що страховий стаж заявника становить 18 років 01 місяць 05 днів.

За наданими документами не враховано до страхового стажу період роботи з 10.07.1990 по 02.01.1995 у кооперативі «Будівельник» через виправлення в даті наказу про зарахування на роботу у записах трудової книжки; період строкової служби з 27.04.1980 по 26.04.1982 через виправлення в даті закінчення строкової служби у військовому квитку.

Оскільки на момент звернення за призначенням пенсії загальний страховий стаж заявника менший за необхідний (29 років), то у призначенні пенсії за віком позивачу відмовлено.

Позивач, вважаючи безпідставним не зарахування органом пенсійного фонду спірного періоду роботи до його страхового стажу для призначення пенсії, вказує на порушення права на соціальний захист, у зв`язку з чим звернувся до суду із вказаним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Статтею 1 Закону №1058-IV визначено, що пенсіящомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого вказаним Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених вказаним Законом.

Страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із вказаним Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог вказаного Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності вказаним Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності вказаним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених вказаним Законом.

Частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV встановлено, що починаючи з 1 січня 2021 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Зі змісту вказаних норм видно, що для призначення позивачу пенсії за віком за умовами статті 26 Закону №1058-IV загальний стаж має складати не менше 29 років, оскільки 60 років йому виповнилося 12.03.2022.

Стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

За приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Разом з вказаним, як передбачено у пункті 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Аналогічна норма була передбачена і у пунктах 5, 18 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 16.11.1973 № 529 «Про трудові книжки робітників і службовців» (чинної на час внесення спірних записів до трудової книжки позивача), яка втратила чинність згідно з пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників», згідно з якими заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності працівника, а відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Пунктом 1.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників передбачено, що трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у згаданому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

З наведеного вбачається, що основним документом, який підтверджує наявність у особи трудового стажу, є трудова книжка.

При цьому, чинним законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах, а також необхідність надання уточнюючих довідок, наказів, відомостей тощо підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження трудового стажу лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відповідні відомості або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Згідно з записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_4 щодо спірного періоду роботи містяться такі записи:

№03, з 27.04.1980 по 26.04.1982 служба в Радянській армії;

№17, з 10.07.1990 по 02.01.1995 робота у кооперативі «Будівельник».

Відповідно до військового квитка № НОМЕР_5 позивач проходив військову службу з 27.04.1980 по 26.04.1982. Вказаний період збігається з періодом, визначеним у пункті №03 трудової книжки серії НОМЕР_4 . Жодних розбіжностей між даними військового квитка та трудової книжки немає.

Як вбачається з доданих до позовної заяви документів, жодних виправлень ні трудова книжка НОМЕР_4 , ні військовий квиток № НОМЕР_5 не містять.

Відповідачем-2 не зараховано до страхового стажу позивача: (1) період з 10.07.1990 по 02.01.1995 через виправлення у трудовій книжці в даті наказу про зарахування; (2) з 27.04.1980 по 26.04.1982 через виправлення в даті закінчення строкової служби.

При цьому суд зазначає, що відповідного до законодавства відповідальність за оформлення та ведення трудової книжки покладено на роботодавця; трудова книжка оформлюється при першому прийнятті особи на роботу та при подальшому працевлаштуванні на інше місце роботи обміну не підлягає, а тому певні недоліки в заповненні трудової книжки, як то спосіб зазначення числа, не можуть слугувати підставою для незарахування трудового стажу позивачу.

Суд звертає увагу на те, що позивач не може нести відповідальність за неналежний документообіг роботодавця чи установи, в якій він проходив військову службу.

Враховуючи встановлені обставини та наявні у справі докази, суд висновує, що записи у трудовій книжці позивача належним чином підтверджують стаж роботи з 10.07.1990 по 02.01.1995 та період строкової служби з 27.04.1980 по 26.04.1982, що дає позивачу право на включення спірного періоду до його загального стажу роботи.

З урахуванням викладеного, суд висновує про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №61 від 05.08.2022 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Також суд враховує, що рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до приписів Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування позивач (у випадку призначення їй пенсії) перебуватиме на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати позивачу до стажу роботи такі періоди: з 10.07.1990 по 02.01.1995 відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 04.10.1979; період строкової служби з 27.04.1980 по 26.04.1982 відповідно до військового квитка від 09.04.1980 НОМЕР_3 та трудової книжки НОМЕР_2 від 04.10.1979.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України з кожного з відповідачів за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути судовий збір по 992,40 грн.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №61 від 05.08.2022 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 такі періоди: з 10.07.1990 по 02.01.1995 відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 04.10.1979; період строкової військової служби з 27.04.1980 по 26.04.1982 відповідно до військового квитка від 09.04.1980 НОМЕР_3 та трудової книжки НОМЕР_2 від 04.10.1979.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79000, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області , місцезнаходження: 65012, м.Одеса, вул.Канатна, 83 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя А.Г. Гулик