Справа № 748/1050/22
Суддя: Олещенко В. І.
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/748/10/22
Єдиний унікальний № 748/1050/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2022 року місто Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі :

головуючого судді Олещенко В.І.,

за участю секретаря судового засідання Вадюхіної О.Г.,

представника позивача Потапової С.М.,

представника відповідача Миткевич Ю.В.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,

В С Т А Н О В И В :

18 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якому просить визнати дії поліцейського ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Грищенко О.О. щодо складання постанови серії БАБ № 751900 від 22.06.2022 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн за ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП - незаконними та скасувати постанову серія БАБ № 751900 від 22.06.2022 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 червня 2022 року поліцейським ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Грищенком О.О. його притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.121, ч.6 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП, та застосовано відповідно до ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Із зазначеною постановою ОСОБА_1 не згоден частково та вважає її незаконною, тому вимушений був звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 18 липня 2022 року позовна заява була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ст. 160, 161 КАС України. 2 серпня 2022 року позивач усунув вказані в ухвалі недоліки.

Ухвалою судді від 2 серпня 2022 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду.

9 вересня 2022 року від представника ГУНП в Чернігівській області Миткевич Ю.В. надійшов відзив, з якого вбачається не визнання адміністративного позову ОСОБА_1 , у зв`язку з його необґрунтованістю, невідповідністю нормам матеріального та процесуального права та просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. У відзиві зазначено, що поліцейський ВРПП ОСОБА_2 переглянув дані водія в базі ІПНП «Цунамі», в якій виявилося, що відповідної категорії «А1» та права керування відповідним транспортним засобом в ОСОБА_1 не має. ОСОБА_2 повідомив останньому, шо він порушив п. 2.1 "a", а саме не мав права керувати транспортним засобом, так як не мав посвідчення водія з відповідною категорією «А1». Крім того, ОСОБА_1 в порушенняп. 2.3 "г" та п. 2.9 "в" ПДР керував транспортним засобом не зареєстрованим в установленому порядку та без мотошолому. Поліцейський Грищенко О.О., здійснюючи розгляд адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , діяв у межах своїх повноважень, керуючись нормами чинного законодавства, а постанова серії БАБ № 751900 від 22.06.2022 року відповідає встановленій формі.

У судовому засіданні представник позивача Потапова С.М. позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові.

Представник відповідача Миткевич Ю.В. в судовому засіданні заперечувала проти позову та просила відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає наступне.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як встановлено по справі, 22 червня 2022 року поліцейським ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області капралом поліції Грищенко О.О. відносно ОСОБА_1 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 751900, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.6 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Відповідно до змісту постанови, 22 червня 2022 року о 20 год. 01 хв. в с. Количівка Чернігівського району Чернігівської області по вул. Чайкіній ОСОБА_1 керував не зареєстрованим в установленому порядку транспортним засобом "Honda Dio", без мотошолому та не мав права керувати транспортним засобом, чим порушив вимоги п.п. 2.3 "г", 2.9 "в", 2.1 "а" ПДР України.Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У розділі 2 ПДР закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Згідно з пунктом 2.1 "а" ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.3 "г" ПДР передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Відповідно до п. 2.9 "в" ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Позивач не заперечує, що він керував помедом без мотошолому, та його дії в цій частині правильно розцінені як порушення п. 2.3 "г" ПДР та кваліфіковані за ч.5 ст.121 КУпАП.

Щодо порушення ОСОБА_3 п. 2.9 "в" ПДР суд вважає наступне.

Згідно абзацу 2 пункту 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388, експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Пунктом 8 вказаного Порядку встановлено, що перша державна реєстрація мопедів, придбаних до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 року № 1371 (1371-2009-п) "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України", може проводитися без подання документів, що підтверджують правомірність їх придбання, за встановленою цим Порядком процедурою.

Постановою Кабінету Міністрів № 511 від 20 травня 2009 року затверджено нову редакцію Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами та передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їхніх типів і призначення, поділяються на категорії, зокрема, мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Згідно з Законом України від 17 листопада 2008 року № 586-VІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху" з 1 січня 2010 року передбачена обов`язкова реєстрація мопедів.

Таким чином, з 01 січня 2010 року в Україні встановлена реєстрація мопедів як транспортних засобів та отримання посвідчення водія на їх керування, незалежно від їх користування чи на вулично-дорожній, чи на автомобільній дорозі державного значення.

Позивач не заперечує факту керування не зареєстрованим мопедом "Honda Dio",що є порушенням п. 2.9 "в" ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.6 ст.121 КУпАП.

Щодо порушення вимог п. 2.1 "а" ПДР, то позивачем не заперечується відсутність при собі посвідчення водія на час його зупинки працівниками поліції.

Разом з тим, відповідальність за дане правопорушення передбачена ч.1 ст.126 КУпАП, а не ч.2 ст.126 КУпАП, за якою оскаржуваною постановою притягнуто позивача.

За змістом частини другої статті 126 КУпАП відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_1 , копія якого додана позивачем до позову.

Як вбачається з відзиву та документів, доданих до нього, зокрема інформації Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області від 5 вересня 2022 року, ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 25.09.2010 року, дозволені категорії: А, В, С, D, BE, CE, DE. За відомостями ГСЦ МВС ОСОБА_1 має категорію: А, В, BE, C, D.

Поліцейський ВРПП Грищенко О.О. перевірив данні про категорії, відкриті для водія ОСОБА_1 в базі ІПНП «Цунамі», та категорія «А1» на право керування відповідним транспортним засобом була відсутня.

За таких обставин, оскільки у водія було відсутнє при собі посвідчення водія, а в базі ІПНП «Цунамі» категорія «А1» на право керування ОСОБА_1 відповідним транспортним засобом була відсутня, то стверджувати, що працівник поліції при складанні постанови відносно позивача діяв незаконно, підстав у суду немає.

Разом з тим, ОСОБА_1 додав до позову копію посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 25.09.2010 року, оригінал якого надав для огляду у судовому засіданні, згідно якого у позивача відкрито категорії: А1, А, В1, В, С1, С, D1, D, BE, C1E, CE, D1E, DE. При цьому категорія А1 відкрита 24.09.2010 року, як і категорії В1, D1, D, BE, C1E, CE, D1E, DE.

Окрім того, на запит суду Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Чернігівській області у довідці від 13 жовтня 2022 року повідомив, що згідно облікових даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС України ОСОБА_1 має відкиту категорію «А1».

За таких обставин, наявність у позивача посвідчення водія з відкритою категорією А1 свідчить про те, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП у даному випадку є помилковим.

Згідно з частиною третьою статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, а тому постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 751900 від 22.06.2022 рокув цій частині підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

У частині накладення стягнення за вчинені правопорушення, передбачені ч.5 ст.121, ч.6 ст.121 КУпАП, постанова підлягає зміні та з урахуванням вимог ст.36 КУпАП до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи наведене, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду за те, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, його витрати зі сплати судового збору за подачу позову підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до задоволених вимог (1/3).

На підставі вищевикладеного, і керуючись ст. 139, 241-246, 262, 268-272, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, , місцезнаходження: м. Чернігів, проспект Перемоги, буд. 74, про визання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу - задовольнити частково.

Постанову серії БАБ № 751900 від 22 червня 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП скасувати.

Справу в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП - закрити у зв"язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинені адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.121 КУпАП та ч.6 ст.121 КУпАП, постанову серії БАБ № 751900 від 22 червня 2022 року - змінити.

За вчинені адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.121 КУпАП та ч.6 ст.121 КУпАП, з урахуванням ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 165 грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручена в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя В.І. Олещенко