Справа № 420/12625/22
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

01 листопада 2022 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про визнання поважними причин пропуску строку для звернення до суду та поновлення такого строку в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі нової довідки, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови КМУ від 30.08.2017 № 704, на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 № 8/1/2068 від 21.10.2021 р., з обов`язковим зазначенням: посадового окладу 22 тарифний розряд 4 790,00 грн; окладу за званням. Майор 1 340, 00 грн.; надбавки за вислугу років 50% - 3065, 00 грн.; надбавки за особливості проходження служби 100% - 9195,00 грн.; надбавки за роботу з таємними документами 10% - 479,00 грн.; надбавки за класну кваліфікацію 5% - 239,00 грн.; премії 130% - 6227,00 грн., починаючи з 01.04.2019.

Ухвалою від 30.09.2022 р. у справі відкрито спрощене провадження.

31.10.2022 р. від позивача надійшла заява про визнання причин пропуску строку для звернення до суду поважними та поновлення строку звернення до суду. Заява мотивована тим, що позивач через окупацію агресором території Херсонської області не зміг вчасно звернутися до суду для поновлення своїх прав, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини визнається поважною причиною для пропуску строку. У зв`язку з викладеним просить поновити строк на звернення до суду з вказаною позовною заявою.

При вирішенні заяви позивача про поновлення строків звернення до суду, суд виходить з наступного.

Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права" (рішення від 4 грудня 1995 року у справі 2Беллет проти Франції" (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop.42, пункт 36).

ЄСПЛ висловив позицію стосовно того, що, розглядаючи підстави для поновлення пропущеного строку, національні суди мають враховувати, що питання стосовно того, чи було дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (справи "Скордіно проти Італії", "Ятрідіс проти Греції").

Одним із елементів права на справедливий суд є право на виправлення помилки, включаючи право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення по справі.

В абзаці 7 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень статті 24 Конституції України (справа про рівність сторін судового процесу) від 12 квітня 2012 року № 9-рп/2012 вказано, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У рішенні Конституційного Суду України (Другий сенат) у справі за конституційними скаргами ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Еко-вугілля України" щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини першої статті 79 Закону України "Про банки і банківську діяльність" від 24 червня 2020 року № 6-р(ІІ)/2020 зазначено, що Конституційний Суд України вважає, що гарантування приписом частини другої статті 55 Конституції України кожному права на доступ до суду з метою оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень є вимогою принципу верховенства права. Такий доступ не означає автоматичної незаконності цих рішень, дій або бездіяльності, а спрямований на перевірку у судовому порядку їх законності та правомірності, що не лише забезпечує ефективний захист прав, свобод кожної особи, якої стосується неправомірна діяльність суб`єктів владних повноважень, а й сприяє підтримці законності та правопорядку в цілому шляхом виявлення та усунення нелегітимних проявів у такій діяльності.

Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 р. у справі № 240/12017/19 відступив від висновків викладених у постановах: від 29.10.2020 р. по справі № 816/197/18, від 20.10.2020 р. по справі № 640/14865/16-а, від 25.02.2021 р. по справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, у першу чергу, з боку держави, а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період.

Водночас, у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 р. у справі № 646/6250/17, від 19.06.2018 р. у справі № 646/6250/17 та від 15.09.2020 р. у справі № 635/7878/16 сформульовано правову позицію, згідно якої пенсія за своєю правовою природою є єдиним джерелом існування пенсіонера, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції), відтак до спірних правовідносин необхідно застосовувати частину першу статті 122 КАС України та при визначенні права позивача на звернення до адміністративного суду керуватися строками, визначеними в інших законах, зокрема, Законах України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державою, і за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст.ст.22, 64).

Відповідно до ст.46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії; нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Системний аналіз даної статті дає підстави дійти до висновку, що у ній містяться два строкових обмеження стосовно виплат пенсії за минулий час: три роки - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з власної вини; без обмеження строку - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з вини відповідного суб`єкта владних повноважень.

У триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи. Прикладом таких правовідносин є правовідносини, що виникають у сфері реалізації права громадян на соціальний захист (пенсійне забезпечення, виплата заробітної плати тощо).

При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави. Відтак, у разі порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення слід застосовувати шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений ч.2 ст.122 КАС України, оскільки це матиме наслідком неможливість реалізувати передбачене Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження строку у визначеному законодавством розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 р. у справі № 164/1904/14-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 р. у справі № 522/2738/17, від 09.07.2019 р. у справі 676/1557/16-ц, у постановах Верховного Суду, зокрема, від 15.09.2020 р. у справі № 635/7878/16, від 30.10.2018 р. у справі № 493/1867/17, від 22.01.2019 р. у справі № 201/9987/17(2-а/201/304/2017) та від 22.11.2019 р. у справі №1140/3136/18.

Крім того, своє клопотання позивач обґрунтовує неможливістю вчасного звернення до суду через запровадження воєнного стану та тимчасову окупацію агресором території Херсонської області у лютому 2022 року.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 р. № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 18.04.2022 р. № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, тобто до 25 травня 2022 року.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17.05.2022 р. № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 23 серпня 2022 року.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 12.08.2022 р. № 573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 21 листопада 2022 року.

Враховуючи викладене, станом на дату звернення позивача до суду з даним позовом в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Крім того, предметом позовних вимог ОСОБА_1 у даній справі є оскарження дій ГУ ПФУ в Херсонській області стосовно здійснення перерахунку та виплати раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 № 8/1/2068 від 21.10.2021 р., починаючи з 01.04.2019 р.

Відмова у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 р. на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 № 8/1/2068 від 21.10.2021 р. здійснена відповідачем 08.02.2022 р., а позивач звернувся до суду 12.09.2022 р., тобто позивач пропустив строк на звернення до суду лише на 1 місяць та без зайвих зволікань звернувся до суду за захистом свої прав, в той час як позивач і відповідач під час початку бойових дій агресора знаходилися на території Херсонської області.

Таким чином, враховуючи доводи позивача та об`єктивну неможливість звернення до адміністративного суду через введення воєнного стану на території України з 24 лютого 2022 року та перебування позивача на тимчасово окупованій території м.Херсона з даним позовом у встановлений ст.122 КАС України строк, суд вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску строку звернення та поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Керуючись ст.ст.121, 122, 166, 241, 248 КАС України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та про поновлення строку звернення до суду задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду та поновити позивачу строк звернення до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Продовжити розгляд справи № 420/12625/22.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя О.І. Бездрабко