Справа № 300/800/20
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 р. м. Чернівці Справа № 300/800/20

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування припису,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернулась з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України з такими позовними вимогами (у редакції від 17.04.2020):

визнати протиправним та скасувати припис Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Івано-Франківській про зупинення підготовчих та будівельних робіт, що винесений 04.03.2020 стосовно ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04.03.2020 відповідачем, на підставі акту планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, винесено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, яким вимагалось негайно зупинити будівельні роботи та усунути виявлене порушення.

На думку позивача, відповідач допустив порушення його прав під час проведення перевірки і складення за її наслідком акту, зокрема щодо позбавлення його належної можливості брати участь в перевірці, в тому числі ознайомитись із актом перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за наслідками контрольного заходу, подавати власні пояснення і заперечення. У зв`язку із цим, позивач вважає, що оскаржуваний припис є протиправним, а тому просив суд його скасувати.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на підставі звернення гр. ОСОБА_2 від 07.02.2020 Управлінням Держархбудінспекції в Івано-Франківській області видано направлення для проведення позапланового заходу від 20.02.2020 щодо дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил за адресою: АДРЕСА_1 .

Головним інспектором будівельного нагляду позапланову перевірку проведено із дотриманням абз. 11 п. 7 Порядку №553, відповідно до якого, під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки, дана обставина засвідчується підписом суб`єкта містобудування у направлені.

Відповідач посилався на те, що обов`язок надсилати повідомлення про проведення перевірки суб`єкту містобудування щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль покладається на орган державного архітектурно-будівельного контролю лише у випадку проведення планового заходу. При цьому положення Закону №3038 та Порядку №553 не передбачають обов`язку органу державного архітектурно-будівельного контролю попередньо попереджати суб`єкта містобудування про намір проведення позапланового заходу.

Вказував, що участь замовника будівництва забезпечена належним чином, зокрема, про проведення перевірки, строки перевірки та мету заходу ОСОБА_1 достеменно знала, що підтверджується проставленим позивачкою підписом на направленні. Позаплановий захід здійснено також у присутності заступника селищного голови смт. Верховина ОСОБА_3 та головного архітектура Верховинського району Ігнатюк О., що підтверджується їх підписами у матеріалах перевірки.

На думку відповідача, замовник будівництва був проінформований про проведений захід державного архітектурно-будівельного контролю. В межах цього заходу суб`єкт містобудування мав право надавати пояснення, знайомитись з матеріалами перевірки, підписуватись чи відмовитись від підпису, тощо. Разом із цим, невикористання суб`єктом містобудування прав, передбачених пунктом 13 Порядку №553 не є підставою для визнання протиправним та скасування рішення органу контролю, прийнятого за наслідками проведених заходів, оскільки ці недоліки не можуть нівелювати факт встановлених правопорушень у сфері містобудування, які виявлені під час перевірки та вплинути на результат встановленого правопорушення.

Контрольно-інспекційний захід проведений за участі свідків (представників місцевої влади), за участі замовника будівництва та з роз`ясненням її прав, текст направлення містить вичерпну інформацію про захід: строки, остання дата перевірки, коли складаються документи, право на допуск чи недопущення посадових осіб, тощо.

Крім того, припис та протокол було направлено поштовим відправленням позивачу. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, гр. ОСОБА_1 отримала акт, припис та протокол 10.03.2020.

Щодо об`єктивної сторони виявленого порушення відповідач повідомив, що позивачем на підставі договору купівлі-продажу набуто у власність житловий будинок. Одночасно з цим, головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Яворським М.Й. встановлено та підписами свідків підтверджено, що на час проведення перевірки зведено фундамент, стіни, виконано перекриття даху, виконуються роботи з будівництва мансардного поверху та балкону. Отже, проводиться реконструкція об`єкта будівництва.

Також замовником будівництва недотримано протипожежні відстані, а саме відстань до будинку сусіднього землекористувача (з південної сторони) за адресою АДРЕСА_2 складає від 1,9 м до 3,5 м, чим порушено табл. 15.2 ДБН Б. 2.2-12-2019 Планування та забудова територій.

Враховуючи факт встановлених порушень у сфері містобудівного законодавства 13.03.2020 винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 96 КУпАП та винесено обов`язковий до виконання припис про зупинення будівельних робіт до моменту усунення порушень.

Таким чином, відповідач вважає, що головний інспектор будівельного нагляду діяв виключно в межах наданих повноважень та з дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.04.2020 адміністративну справу №300/800/20 передано на розгляд Чернівецькому окружному адміністративному суду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України.

28.09.2020 адміністративна справа №300/800/20-а надійшла на адресу Чернівецького окружного адміністративного суду та за результатами автоматизованого розподілу передана на розгляд головуючому судді Григорашу В.О.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.10.2020 призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 03.11.2020.

Судове засідання призначене на 03.11.2020 відкладене на 17.11.2020, у зв`язку з неявкою представників сторін.

Судове засідання призначене на 17.11.2020 відкладене на 01.12.2020, у зв`язку з неявкою представників сторін.

Судове засідання призначене на 01.12.2020 відкладене на 17.12.2020, у зв`язку з неявкою представників сторін.

Ухвалою суду від 04.12.2020 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у даній справі.

Судове засідання призначене на 17.12.2020 відкладене на 12.01.2021, у зв`язку з неявкою представників сторін.

Судове засідання призначене на 12.01.2021 відкладене на 26.01.2021, у зв`язку з неявкою представників сторін.

В судове засідання призначене на 26.01.2021 представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі у порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За клопотанням представника позивача та зважаючи на повторну неявку представника відповідача, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

На підставі письмового звернення гр. ОСОБА_2 від 07.02.2020, направлення для проведення позапланового заходу від 20.02.2020 №93/1009/m.7/2020, головним інспектором будівельного нагляду Яворським М.Й. у період з 21.02.2020 по 04.03.2020 проведено позапланову перевірку з питань дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: Реконструкція житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Перевірку проведено у присутності ОСОБА_1 , заступника селищного голови Чубатько Оксани Степанівни, головного архітектора смт. Верховина Ігнатюка Олександра Федоровича (а.с. 129-130).

За результатами проведеної перевірки складено Акт від 04.03.2020 №93/1009/m.7/2020, яким виявлено наступні порушення вимог законодавства:

1) п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності - Реконструкція житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 без дозвільних документів. На час проведення перевірки зведено фундамент, стіни, виконано перекриття даху, виконуються роботи з будівництва мансардного поверху та балкону (фото фіксація додається);

2) табл. 15.2 ДБН Б2.2.-12-2019 "Планування забудови територій" - недотримано протипожежні відстані, а саме до будинку сусіднього землекористувача (з південної сторони) за адресою АДРЕСА_2 складає від 1,9 м до 3,5 м (а.с. 133-144).

З метою усунення виявлених порушень, 04.03.2020 відповідачем складено Припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, яким вимагалось від позивача усунути виявлені порушення до 04.05.2020 шляхом виготовлення дозвільних документів, або приведення житлового будинку у відповідність до технічного паспорту №1872, виданого ОКП "Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" (а.с. 148-149).

Також, у зв`язку з вчиненими порушеннями, 04.03.2020 відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення. Розгляд справи про адміністративне правопорушення призначено на 10 год. 00 хв. 13.03.2020 (а.с. 145-147).

Вищевказані акт №93/1009/m.7/2020, протокол про адміністративне правопорушення та припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт надіслані на адресу позивача 04.03.2020 та отримано ним 10.03.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 150).

За результатами розгляду акта перевірки від 04.03.2020 та протоколу від 04.03.2020, відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 13.03.2020 №34/1009/m6/2020, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250,00 грн (а.с. 151-152).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.10.2020 №344/4126/20, яке набрало законної сили 20.10.2020, визнано протиправною та скасовано постанову Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 13.03.2020 №34/1009/m6/2020 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 4250,00 грн. Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 96 КУПАП закрито (а.с. 200-205).

Вважаючи протиправним припис Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Івано-Франківській області про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 04.03.2020 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору

Частиною 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності та забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 №3038-VI (далі - Закон №3038-VI).

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону №3038-VI управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками, сертифікованими відповідальними виконавцями робіт, підприємствами, що надають технічні умови щодо інженерного забезпечення об`єкта будівництва, та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі - Порядок №553).

Відповідно до п. 2 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.

Пунктом 7 Порядку №553 визначено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

З огляду на наведене, законодавством регламентовано чіткий і послідовний порядок проведення уповноваженими особами органів архітектурно-будівельного контролю перевірки за дотриманням суб`єктами містобудівної діяльності законодавчих вимог при здійсненні будівельних робіт, відповідно до якого початковим етапом є пред`явлення суб`єкту містобудування направлення на проведення перевірки та службового посвідчення уповноваженої особи органу контролю.

Згідно п. 9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Так, предметом спору у даній справі є правомірність припису Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Івано-Франківській області про зупинення підготовчих та будівельних робіт, що винесений 04.03.2020 стосовно ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи протиправність припису від 04.03.2020, позивач зазначає, що вона була позбавлена можливості брати участь у перевірці, в тому числі знайомитись із актом перевірки, який став підставою для прийняття оскаржуваного нею припису, давати заперечення на акт перевірки та свої пояснення з приводу нібито встановлених порушень та про недотримання відповідачем процедури проведення позапланової перевірки.

Однак, такі доводи позивача є необґрунтованими та безпідставними, оскільки не знайшли свого підтвердження, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у період з 21.02.2020 по 04.03.2020 головним інспектором будівельного нагляду Яворським М.Й. проведено позапланову перевірку з питань дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: Реконструкція житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначалось позивачем, в обгрунтування своїх позовних вимог, ОСОБА_1 не було відомо про проведення щодо неї позапланової перевірки, що позбавило її можливості бути присутньою під час перевірки і надавати свої заперечення стосовно досліджуваних питань.

Водночас, дослідженням наявного в матеріалах справи направлення на проведення позапланового заходу від 20.02.2020 №93/1009/m.7/2020 встановлено, що ОСОБА_1 ознайомлена із направленням, про що свідчить відмітка "ознайомлена" та її підпис, зроблений у направленні.

Крім того, факт вручення головним інспектором будівельного нагляду Яворським М.Й. позивачу направлення для проведення позапланової перевірки підтверджується відповідачем, в обґрунтування відзиву на позовну заяву.

Указане свідчить про виконання відповідачем, визначеного п. 7 Порядку №553 обов`язку щодо надання суб`єкту містобудування направлення для проведення позапланової перевірки.

Разом із цим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до пункту 12 Порядку №553 посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані: у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання та фізичними особами; ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема за допомогою електронного кабінету, у строки, передбачені законодавством; за письмовим зверненням суб`єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема за допомогою електронного кабінету; надсилати повідомлення про проведення планової перевірки суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку, зокрема електронного кабінету, або вручати особисто під розписку керівнику суб`єкта містобудування чи його уповноваженій особі із зазначенням дати початку та дати закінчення перевірки не пізніше ніж за десять днів до її початку; розміщувати на офіційному веб-сайті органу державного архітектурно-будівельного контролю інформацію про проведення позапланової перевірки в день її початку.

З аналізу вказаної норми вбачається, що обов`язок надсилати повідомлення про проведення перевірки суб`єкту містобудування щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль покладається на орган державного архітектурно-будівельного контролю лише у випадку проведення планового заходу.

Натомість Законом №3038-VI та Порядком №553 не передбачено обов`язку органу державного архітектурно-будівельного контролю попередньо попереджати суб`єкта містобудування про намір проведення позапланового заходу.

Відтак, твердження позивача, що перед початком перевірки уповноваженою особою відповідача не повідомлено її про проведення такої перевірки та перевірку здійснено за її відсутності є безпідставними.

Крім того, варто зазначити, що отримання під підпис направлення на проведення позапланового заходу і підтверджує присутність позивача під час перевірки, а тому право позивача на участь у проведенні перевірки не було порушене.

З огляду на встановлені обставити в ході розгляду справи, суд відхиляє аргументи позивача щодо її неналежного повідомлення про проведення позапланового заходу.

Згідно п. 16 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Відповідно до п. 18 Порядку №553 керівникові кожного суб`єкта містобудування, щодо якого складений акт перевірки, або його уповноваженій особі надається по одному примірнику такого акта. Один примірник акта перевірки залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку, та керівником суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, або його уповноваженою особою, в останній день перевірки.

Завірена належним чином копія акта, складеного посадовими особами органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами проведеної на об`єкті будівництва перевірки, щодо невиконання приписів, виданих органом державного архітектурно-будівельного контролю генеральному підряднику (підряднику), стосовно порушень вимог нормативно-правових актів, будівельних норм та нормативних документів у сфері містобудівної діяльності, затверджених проектних рішень під час будівництва об`єктів та/або зупинення підготовчих та будівельних робіт надсилається до апарату ДІАМ як органу ліцензування для прийняття відповідного рішення.

Пунктом 19 Порядку №553 визначено, що припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку.

Згідно п. 20 Порядку №553 протокол разом з усіма матеріалами перевірки протягом трьох днів після його складення подається посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

При цьому, в п. 21 Порядку №553 зазначено, що якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Із аналізу вищезазначених норм права вбачається, що за результатом позапланового заходу складається акт перевірки, протокол та припис. При цьому, акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та керівником суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, або його уповноваженою особою; у разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи акту від 04.03.2020 №93/1009/m.7/2020 такий не підписаний позивачем. Натомість у акті наявна відмітка посадової особи органу державного архітектурно-будівельного контролю про відмову суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль Маковійчук І.М., підписати акт перевірки.

Разом із цим, посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю Яворським М.Й. зроблено також відмітку про відмову ОСОБА_1 підписати протокол про адміністративне правопорушення та оскаржуваний нею припис.

У зв`язку із цим, акт перевірки від 04.03.2020 №93/1009/m.7/2020 та припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 04.03.2020 надіслано позивачу поштою, та відповідно, отримано позивачем 10.03.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Однак, своїм правом подати в письмовій формі пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки, позивач не скористався.

Факт отримання акту перевірки поштою позивачем не заперечується.

Відтак, на думку суду, відповідачем було дотримано всіх належних заходів щодо повідомлення позивача про проведення позапланової перевірки, шляхом надання посадовою особою державного нагляду направлення на проведення такої перевірки та службового посвідчення, а також повідомлено про результати перевірки з можливістю надання своїх пояснень та заперечень щодо не погодження з такими.

Що стосується припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 04.03.2020, складеним головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Яворським М.Й., за результатами проведення позапланової перевірки на об`єкті реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , суд зазначає наступне.

Як зазначалось судом вище, перевіркою встановлено, що позивачем проведено реконструкцію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 без дозвільних документів. Під час проведення перевірки позивачем зведено фундамент, стіни, виконано перекриття даху, виконуються роботи з будівництва мансардного поверху та балкону, чим порушено п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної дiяльностi".

Так, п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону №3038-VI передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом. (ч. 7 ст. 1 ст. 34 Закону №3038-VI).

Пунктом 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 13.04.2011 №466 встановлено, що будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта; видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 36 Закону №3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Отримання замовником інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт, крім направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до частини першої цієї статті, не вимагається.

Згідно ДБН А.2.2-3-2014 Склад та зміст проектної документації на будівництво, реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацiю в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається змiна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рiвня та якості продукції, що виготовляється поліпшення умов експлуатацiї та якості послуг.

Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Об`єкт будівництва - це будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Факт проведення реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується фотознімками, зробленим головним інспектором будівельного нагляду Яворським М.Й., під час проведення позапланової перевірки, які містяться в матеріалах справи (а.с.170-173).

Як зазначалось відповідачем у відзиві на позовну заяву, в Реєстрі містобудівної діяльності відсутня інформація щодо видачі позивачу документів дозвільного характеру та документів, які подані за декларативним принципом до Управління, які надають право на виконання будівельних робіт з реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом із цим, не погоджуючись із оскаржуваним приписом, позивачем не надано суду жодних пояснень чи документів на підтвердження того, що реконструкція житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 проведена не нею, або ж у позивача є наявні дозвільні документи, зокрема щодо подання нею повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Крім цього, в ході проведення позапланової перевірки відповідачем встановлено порушення позивачем табл. 15.2 ДБН Б. 2.2-12-2019 "Планування та забудова територій".

Так, п. 15.2 ДБН Б. 2.2-12-2019 "Планування та забудова територій" визначені вимоги до протипожежних відстаней.

Протипожежні відстані між будинками і спорудами приймаються у світлі між зовнішніми стінами або іншими конструкціями. За наявності конструкцій будинків і споруд, виготовлених їх горючих матеріалів, що виступають більше ніж на 1 м за площину фасаду, слід приймати відстань між цими конструкціями та іншим будинком (п. 15.2.2 ДБН Б. 2.2-12-2019).

Згідно п. 15.2.2 ДБН Б. 2.2-12-2019 протипожежні відстані між житловими, громадськими, адміністративно-побутовими будинками промислових підприємств, гаражами слід приймати за таблицею 15.2 (чисельник).

Протипожежна відстань між житловими будинками та господарськими будівлями і спорудами на суміжних ділянках приймається згідно з таблицею 6.7, але не менше протипожежних вимог даних норм.

В умовах забудови, що склалася, протипожежні відстані між житловими будинками та від житлових будинків до будівель і споруд іншого призначення слід визначати згідно з протипожежними вимогами даних норм, наведеними у таблиці 15.2.

Протипожежні відстані від житлових, громадських, адміністративно-побутових будинків промислових підприємств, гаражів виробничих, складських, сільськогосподарських будинків і споруд, слід приймати за таблицею 15.2 (знаменник).

Як вбачається з акта перевірки, житловий будинок позивача побудований на відстані від 1,9 м. до 3,5 м. до будинку, розміщеного на сусідній земельній ділянці (з південної сторони) за адресою: АДРЕСА_2 .

Тим самим, як встановлено відповідачем під час позапланової перевірки, про що зазначено у акті перевірки, позивачем не дотримано протипожежних відстаней.

Крім того, позивачем на підтвердження протилежного не надано суду жодних доказів, які б свідчили про помилковість висновку, зробленого головним інспектором державного нагляду Яворським М.Й. у акті перевірки від 04.03.2020.

А тому, суд вважає, що відповідачем правомірно зроблено висновок про порушення позивачем зазначених норм ДБН, оскільки останнім не дотримано норм, визначених протипожежними вимогами.

Щодо доданого позивачем до матеріалів справи рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.10.2020 у справі №344/4126/20, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається із вказаного рішення, визнаючи протиправною та скасовуючи постанову від 13.03.2020 №34/1009/m6/2020 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, судом надано правову оцінку доводам ОСОБА_1 про порушення посадовими особами відповідача процедури проведення і оформлення результатів перевірки, за наслідком якого винесена оскаржувана постанова. На думку суду, акт складений за відсутності суб`єкта містобудування, що не був належним чином повідомлений про час і місце проведення заходів контролю, не може бути підставою для складання протоколу, припису, оскільки порушене право особи бути присутнім під час перевірки, подавати заперечення на акт перевірки та надавати пояснення з приводу нібито встановлених порушень. А тому суд зазначав, що порушення процедури проведення перевірки є достатньою підставою для скасування її результатів.

Разом з тим, у вказаному рішенні судом не надавалась правова оцінка діям ОСОБА_1 , зокрема, щодо реконструкції житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 без дозвільних документів та порушення протипожежних відстаней, в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони нею.

Разом із цим, суд звертає увагу на те, що під час розгляду даної справи, як зазначалось судом вище, позивачем не надано суду жодних пояснень чи документів на підтвердження того, що реконструкція житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 проведена не нею, або ж у позивача є наявні дозвільні документи, зокрема щодо подання нею повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю, тощо.

Крім цього, варто зазначити, що ч. 4 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Наведеною нормою КАС України встановлені преюдиційні обставини, тобто ті обставини, що встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили. Зазначені преюдиційні обставини є підставами для звільнення від доказування.

Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене вказаною статтею, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Водночас, передбачене вказаною статтею звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Адміністративні суди не повинні як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях в інших адміністративних, цивільних або господарських справ.

Для спростування преюдиційних обставин, учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами статті 90 КАС України.

Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної або господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.

Таким чином, адміністративний суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Підтвердженням наведеного слугують приписи ч. 7 ст. 78 КАС України згідно якої правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржуваний позивачем припис Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Івано-Франківській області про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 04.03.2020 винесено у відповідності до норм чинного законодавства.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Відповідно до положень, закріплених ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. ч.1-3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено наявність підстав для задоволення заявлених вимог.

З огляду на викладене, з урахуванням вищевикладених обставин справи, оцінюючи в сукупності наявні в справі письмові докази, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено суду правомірність оскаржуваного припису.

Враховуючи вищезазначене суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Оскільки в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування припису,- відмовити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 (с. Мариничі, Путильський район, Чернівецька область, РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач Державна архітектурно-будівельна інспекція України (бульвар Лесі Українки, 26, м. Київ, ).

Суддя В.О. Григораш