Справа № 340/10595/21
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/10595/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Кравчук О.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до

відповідача 1: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (; адреса: вул. Соборна, 7-а, м. Кропивницький, 25006)

відповідача 2 : Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (Україна, 43026, Волинська обл., місто Луцьк, вул. Кравчука, будинок 22В, ).

про визнання протиправними та скасування рішень, та зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 27.05.2020 року № 47 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах праці по Списку № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 11.10.2021 року № 47 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах праці по Списку № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком № 2 період роботи в Комунальному закладі «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» з 21.06.2006 року по 02.01.2019 року, Комунальному некомерційному підприємстві «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» з 02.01.2019 року по 06.10.2021 року на посадах які указані у трудовій книжці;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з моменту подання документів на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що маючи, на його думку, достатній пільговий та загальний пенсійний стаж, він звернувся із відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області для призначення пенсії. Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 27.05.2020 року № 27, йому було відмовлено в призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 розділу XIV-І Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До листа було додано копію протоколу про відмову в призначенні пенсії від 27.05.2020 року № 47, з самим рішенням ознайомлено не було. Після повторного звернення до відповідача в 2021 році рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 11.10.2021 року № 27 позивачу було повторно відмовлено в призначені пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Ухвалою суду від 21 грудня 2021 року було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Ухвалою суду від 18 березня 2022 року до участі у справі залучено в якості відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

Представник відповідача-1 надав суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що, відповідно до п.2 4.2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Вказує, що згідно наданих документів, страховий стаж позивача складає 35 років 0 місяців 21 день. До страхового стажу не зараховано період отримання матеріальної допомоги по безробіттю в центрі зайнятості з 07.05.2001 по 02.11.2001. До пільгового стажу не зараховано період роботи згідно довідки №533/1.3-1 від 10.09.2021 з 21.06.2006 по 10.09.2021, оскільки в довідці відсутнє посилання на статтю 114 Закону України 'Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Рішення про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 прийнято відповідно до п.2 4.2 статті 114, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Позивач скерував до суду відповідь на відзив, у якій доводи відповідачів заперечив та підтримав раніше заявлені позовні вимоги.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , вважаючи, що має достатній стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, 18 травня 2020 року звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області.

За результатами розгляду наданих ОСОБА_1 документів, рішенням №47 від 27 травня 2020 року було відмовлено позивачу в призначенні пенсії, оскільки до страхового стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці зарахувати період роботи з 21.06.2006 року по 27.02.2020 року неможливо, оскільки відсутні виписки з наказів про результати атестації робочого місця.

06 жовтня 2021 року позивач повторно звернувся із заявою про призначення пенсії до ГУ ПФУ в Кіровоградській області.

За принципом екстериторіальності заяву позивача було надіслано для розгляду до ГУ ПФУ у Волинській області.

Рішенням від 11 жовтня 2021 року № 47 ОСОБА_1 , було відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. Водночас зазначено, що до пільгового стажу не зараховано період роботи згідно довідки №533/1.3-1від 10.09.2021 року з 21.06.2006 року по 10.09.2021 року, оскільки в довідці відсутнє посилання на статтю 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Не погодившись із рішеннями щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць. - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з пунктами 1, 3 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача:

? наказом № 91-К-1 від 19.06.2006 року ОСОБА_1 прийнято на посаду палатної молодшої медичної сестри «Кіровоградського обласного наркологічного диспансеру»:

? наказом № 97 від 01.08.2016 року ОСОБА_1 переведено на посаду молодшої сестри медичної палатної відділення № 4 «Кіровоградського обласного наркологічного диспансеру»;

? наказом № 1-ос від 02.01.2019 року Комунальний заклад «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» перейменований в Комунальне некомерційне підприємство «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради»;

? наказом №138к від 28.05.2021 року ОСОБА_1 переведено на посаду молодшого брата медичного з догляду за хворими стаціонарного психіатричного відділення Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради».

Зазначена в трудовій книжці інформація також підтверджена довідкою Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» від 05.03.2020 року № 203/1.3-3, що також була надана позивачем до ГУ ПФУ в Кіровоградській області.

Відповідно до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Законом України від 10.07.2003 року № ІІІ-ІV «Про внесення змін до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, в закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, в патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.

Статтею 1 Закону України «Про психіатричну допомогу», наркологічний заклад (лікарня, диспансер, центр) та відділення віднесені до психіатричних закладів (відділень), які надають допомогу хворим з психічними розладами внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів та психотропних речовин.

Перелік закладів охорони здоров`я затверджений наказом МОЗ України від 28.10.2002 року № 385 «Про затвердження переліків закладів охорони здоров`я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров`я», яким передбачено центральні районні лікарні.

Таким чином під час обчислення стажу роботи для призначення пенсії час роботи в наркологічному відділенні зараховується в подвійному розмірі.

Що стосується атестації робочого місця, відповідно до пункту 3 «Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників», при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період робот и особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 цього «Порядку», зазначено, що застосування списків проводиться за результатами атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Будь-які причини, з яких атестація не була проведена, не є підставою для відмови у зарахуванні стажу та відмову заявникові в наданні пенсії. Дана правова позиція врахована Великою Палатою Верховного Суду при розгляді справи № 520/15025/16-а., а також відповідний правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховною Суду від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а, згідно з яким особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2. але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочою місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведения або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведения або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що рішення відповідачів про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах з мотивів браку у ОСОБА_1 пільгового стажу, обумовлені неврахуванням до пільгового стажу періоду роботи позивача в Комунальному закладі «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» з 21.06.2006 року по 02.01.2019 року, Комунальному некомерційному підприємстві «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» з 02.01.2019 року по 06.10.2021 року, є протиправними та підлягають скасуванню.

Воднораз суд зазначає, що при визнанні протиправним та скасуванні рішення суб`єкта владних повноважень у суду відсутні правові підстави для одночасного визнання протиправними дій відповідача, які формалізовані відповідним рішенням. Належним способом захисту порушеного права позивача у такому випадку є саме визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень. За таких умов суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

Щодо позовної вимоги зобов`язати відповідача-1 призначити позивачу пенсію з моменту подання документів на призначення пенсії, суд зазначає наступне.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Тобто, дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки відповідачем не проводився розрахунок пільгового стажу позивача з урахуванням періодів, врахованих судом у цьому рішенні, то суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію.

Натомість належним способом захисту порушених прав позивача у заявленому до розгляду спорі є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду у Кіровоградській області повторно розглянути заяву позивача від 18 травня 2020 року про призначення пенсії та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду щодо зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком № 2 період роботи в Комунальному закладі «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» з 21.06.2006 року по 02.01.2019 року, Комунальному некомерційному підприємстві «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» з 02.01.2019 року по 06.10.2021 року.

За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland) від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Судові витрати у справі (судовий збір) належить розподілити відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, присудивши їх позивачеві солідарно з бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (; адреса: вул. Соборна, 7-а, м. Кропивницький, 25006), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (Україна, 43026, Волинська обл., місто Луцьк, вул. Кравчука, будинок 22В, ) про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень, та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 27.05.2020 року № 27 та рішення Головного управління Пенсійного фонду у Волинській області від 11.10.2021 pоку № 47.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 18 травня 2020 року та прийняти рішення з урахуванням висновків суду щодо зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періоду роботи в Комунальному закладі «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» з 21.06.2006 року по 02.01.2019 року, Комунальному некомерційному підприємстві «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» з 02.01.2019 року по 06.10.2021 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 454,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області () та 454,00 грн - за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області ().

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене у 30-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, а у разі початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. Кравчук