Справа № 607/7525/22
Суддя: Позняк В. М.
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2022 Справа №607/7525/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Юхимчук Т.В., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Дубової М.А.,

розглянувши в залі судових засідань в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного спеціаліста інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Оконського Михайла Івановича, Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до головного спеціаліста інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Оконського М.І., Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в режимі фотозйомки серії РАП №570851828, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьої статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн та визнати дії інспектора з паркування протиправними.

В обгрунтування позову позивач зазначив, що 24 травня 2022 року ним було виявлено відсутність його транспортного засобу «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 на місці зупинки по вул. Острозького у м. Тернополі. В подальшому йому стало відомо, що його автомобіль було тимчасового затримано та доставлено на спеціальний майданчик працівниками відповідача. Цього ж дня він скерував заяву в Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради з вимогою надати йому постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та фотофіксації правопорушення. 09 червня 2022 року на його поштову адресу надійшла оскаржувана постанова, згідно якої в порушенням вимог п. 15.9 (и) ПДР України, він здійснив зупинку в районі будинку, що знаходиться по вул. Острозького, 37 у м. Тернополі, в місці виїзду з прилеглої території. Вказаною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. Із вказаною постановою він не погоджується, вважає її протиправною та такою, що прийнята з порушенням норм чинного законодавства, з огляду на наступне. При накладенні на нього адміністративного стягнення в його діях не встановлено порушення вимог щодо заборони зупинки транспортних засобів, зокрема заборони зупинки ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. Крім цього, щоб порушення правил зупинки транспортних засобів підлягало кваліфікації за ч. 3 статті 122 КУпАП, окрім правильного визначення порушення вимог ПДР України, повинно бути обгрунтовано, в чому полягали перешкоди дорожньому руху або загроза безпеці руху, спричинені відповідним порушенням правил зупинки транспортних засобів. Разом з тим, оскаржувана постанова не містить повного розкриття об`єктивної сторони правопорушення, що унеможливлює віднесення його до порушень правил зупинки. Відтак, в оскаржуваній постанові, а саме в описі обставин та суті правопорушення, відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 статті 122 КУпАП, що свідчить про протиправність останньої. Матеріали справи не містять належних доказів для притягнення його до адміністративної відповідальності. Також, в повідомленні, в оскаржуваній постанові зазначено вул. Острозького, 37, а в акті огляду тимчасового затримання транспортного засобу зазначено вул. Острозького, 32, при цьому, будинок №32 знаходиться на протилежній стороні вулиці.

Окрім цього, виключною підставою для доставлення затриманого транспортного засобу для зберігання на спеціальний майданчик є суттєве перешкоджання транспортного засобу дорожньому руху. Однак, з наданих відповідачем доказів, зокрема фотофіксації не встановлено, що позивач здійснив зупинку в місці, де це заборонено пунктом 15.9 (и) ПДР України та той факт, що транспортний засіб перешкоджав руху інших транспортних засобів.

Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 липня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Поновлено позивачу пропущений строк звернення до адміністративного суду.

22 вересня 2022 року від представника Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Покликається на те, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другої статті 122 КУпАП за те, що останній 24 травня 2022 року об 11 год. 15 хв. здійснив зупинку транспортного засобу «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушивши п. 15.9 (и) Правил дорожнього руху та створив перешкоду дорожньому руху. Одночасно інспектором з паркування здійснено тимчасове затримання транспортного засобу позивача та доставлено останній на спеціальний майданчик відповідно до вимог статті 265-4 КУпАП. Стосовно доводів позивача про те, що його транспортний засіб не здійснював перешкоди зазначив, що статтею 265-4 КУпАП наведений перелік розміщення транспортного засобу, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, зокрема ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. Сам факт зупинки автомобіля позивача на виїзді з прилеглої території будинку створює перешкоду для інших учасників дорожнього руху, оскільки в даному випадку автомобіль позивача обмежує оглядовість для учасників дорожнього руху, які здійснюють виїзд на проїзну частину дороги з двору території будинку, що в свою чергу може слугувати аварійній ситуації. Інспектором з паркування, з метою належного фіксування факту порушення правил стоянки здійснено фото фіксацію в кількості сім фото з різних протилежних ракурсів, з відображенням: 1) дати і часу (моменту), 2) місця розташування даного транспортного засобу до нерухомих об`єктів, 3) геокоординат, що повністю відповідає вимогам Примітки статті 14-2 КУпАП. Відповідно до статті 283 КУпАП повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності та постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) містить інформацію про адресу веб-сайту https://parking.ternopilcitv.gov.ua/ в мережі Інтернет, на якому позивач може ознайомитися із зображеннями транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення та ідентифікатор доступу до зазначеної інформації, увівши запитувану інформацію (номер постанови, номер транспортного засобу). Вважає, що все це свідчить про те, що головний спеціаліст - інспектор з паркування управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради діяв згідно чинного законодавства, а оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою та об`єктивною.

Крім цього, представником відповідача до відзиву долучено фотознімки із зображенням транспортного засобу «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 .

04 жовтня 2022 року позивач подав відповідь на відзив. Вказав, що доводи, викладені відповідачем у відзиві не є переконливими та не спростовують позовні вимоги. До відзиву додано фотоматеріали: під номером 2, на якому вбачається припаркований автомобіль біля правого краю проїзної частини, фото зроблено з протилежної сторони дороги; під номером 1, з якого вбачається фото приладу марки «Bosch» в руках інспектора, на табло якого зазначено дані та можна розгледіти 1060, однак відсутні одиниці вимірювання, що викликає сумніви у їх достовірності. При цьому, інспектором з паркування не здійснено фото фіксування точки, де стояв інспектор, який здійснював вимірювання відстані до припаркованого автомобіля. На підтвердження вказаних обставин відповідачем вказується, що інспектором здійснювались заміри цифровим лазерним далекоміром та надається копія свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки на цифровий лазерний далекомір «GL-M 500», заводський номер НОМЕР_2 , однак на фото вбачається далекомір марки «BOSCH».

Крім цього, він здійснював не зупинку, а стоянку, оскільки залишав свій автомобіль на 25 хв., що свідчить про хибний висновок інспектора про здійснення зупинки ближче 10 метрів від прилеглої території, що тягне за собою порушення п. 15.10 (а) ПДР України, а не п. 15.9 (и), як про це зазначено в оскаржуваній постанові. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

14 жовтня 2022 року представник відповідача подала заперечення на відповідь на відзив. Вказала, що далекомір «GLM 500» є моделлю марки засобу «Bosch». При цьому, з долучених до відзиву фотоматеріалів чітко видно заміри та відстань від виїзду, яка становить 1,06 метра. Щодо доводів позивача про те, що він здійснив стоянку, а не зупинку транспортного засобу, зазначила, що інспектором зафіксовано зупинку позивачем транспортним засобом. При цьому, здійснення стоянки не виключає адміністративної відповідальності, оскільки поняття заборона стоянки включає в себе заборону зупинки.

Крім цього, представником відповідача до заперечень на відповідь на відзив долучено CD-диск із фотознімками із зображенням транспортного засобу «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 та технічного приладу «Bosch».

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві та запереченнях.

Судом встановлено такі обставини.

Як видно із повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності від 24 травня 2022 року серії ТЕ №00044400 головного спеціаліста інспектора з паркування управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Оконського М.І. в режимі фото/відео зйомки зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 24 травня 2022 року 11:15:19 за адресою вул. Князя Миколи Острозького, 37 у м. Тернополі, відповідальність за яке передбачена частиною третьої статті 122 КУпАП, п. 15.9 (и) ПДР України.

На підставі вказаного повідомлення постановою про накладення адміністративного стягнення серії РАП №570851828 від 25 травня 2022 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьої статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень за те, що останній 24 травня 2022 року за адресою вул. Князя Миколи Острозького, 37 у м. Тернополі, здійснив зупинку транспортного засобу «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 в районі будинку, чим порушив вимоги п. 15.9 (и) ПДР України. В постанові зазначено технічний прилад за допомогою якого здійснювалася фото фіксація та посилання на веб-сайт з ідентифікатором доступу для ознайомлення із доказами.

18 листопада 2021 року інспектором з паркування складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 , згідно з яким останній евакуйовано на спеціальний майданчик ДП «Сервіс ТЕТ».

Позивачем та відповідачем надано фотокартки від 24.05.2022 року час: 11:15:40, 11:15:55, 11:16:23, 11:16:24, 11:18:31, 11:22:30 на яких зафіксований автомобіль «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 з різних ракурсів розміщення з координатами зйомки. Із вказаних фотокарток вбачається, що належний позивачу транспортний засіб припаркований безпосередньо перед виїздом з прилеглої території будинку по АДРЕСА_1 на відстані 1,06 метра від виїзду. Вказані обставини також підтверджуються фотознімками на CD-диску долученими представником відповідача.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ч. 1 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Положеннями ч. 1 статті 14-2 КУпАП визначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно з приміткою до статті 14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу.

При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Розгляд справ про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) здійснюється в порядку статті 279-1 КУпАП.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Справа про адміністративне правопорушення розглянута у відсутності позивача, що відповідає правилам розгляду справи щодо правопорушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), визначеному статті 279-1 КУпАП, тому права позивача відповідачем жодним чином не порушені.

Відповідно до статті 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В силу вимог статті 265-4 КУпАП тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора і дозволяється виключно у випадках, встановлених цією статтею. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.

Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється у разі вчинення порушення, передбаченого частинами третьою та сьомою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 цього Кодексу, у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті, а так само у разі вчинення порушень, передбачених частинами другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу.

Для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб: 1) поставлено на проїзній частині у два і більше рядів; 2) розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: а) на залізничних переїздах; б) на трамвайних коліях; в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, у тунелях; г) на пішохідних переходах і ближче 10 метрів до них з обох боків, крім випадків зупинки для надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на ній пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; д) на проїзній частині, де відстань між суцільною лінією розмітки чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 метрів; е) ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а за їх відсутності - ближче 30 метрів від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; є) ближче 10 метрів від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання; ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився; з) ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду; и) розташовано на позначених відповідними дорожніми знаками та/або дорожньою розміткою місцях, призначених для паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома); 3) своїм розташуванням робить неможливим рух інших транспортних засобів або створює перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками; 4) розташовано на виділеній смузі для руху громадського маршрутного транспорту; 5) розташовано на позначеній відповідними дорожніми знаками та/або дорожньою розміткою велодоріжці; 6) перешкоджає руху або роботі снігоприбирального та іншого технологічного комунального транспорту у разі запровадження надзвичайного стану або у разі оголошення окремої місцевості зоною надзвичайної екологічної ситуації; 7) порушує схему паркування транспортних засобів таким чином, що він блокує проїзд по двох або більше смугах руху.

Частина перша статті 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вимогами частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться обов`язок знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001р №1306 ( із змінами і доповненнями).

Згідно з вимогами п. 1.1 ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих правил.

Частиною третьої статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, серед іншого, за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Пунктом 15.9 (и) ПДР України передбачено, що зупинка забороняється ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що 24 травня 2022 року за адресою вул. Князя Миколи Острозького, 37 у м. Тернополі, позивач здійснив зупинку транспортного засобу «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 в районі будинку, ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив вимоги п. 15.9 (и) ПДР України

Суд вважає, що фото фіксація правопорушення, яка надана відповідачем, здійснена спецзасобом марки «Logic Instrument Fieldbook K80v2», про що зазначено в оскаржуваній постанові, є належним та допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення в контексті положень статті 251 КУпАП.

Така фото фіксація відповідає вимогам примітки до статті 14-2 КУпАП, містить обставини порушення правил стоянки, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, наявні сім фото зображень транспортного засобу, з різних ракурсів /

У відповідності до статті 279-1 КУпАП, якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення). Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вказані положення Кодексу України про адміністративне правопорушення є чинними не визнавалися неконституційними, а тому підлягають застосуванню судами України.

Отже, судом встановлено, що відповідачем винесено оскаржувану постанову з дотриманням процедури, передбаченої статтями 279-1 - 279-4 КУпАП, та накладено стягнення на власника транспортного засобу, як це передбачено статтею 14-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

При цьому, позивачем не спростовано належними та достатніми доказами обставини викладені в оскаржуваній постанові та факт відсутності у його діях складу правопорушення.

Встановлено, що на виконання підпункту (з) пункту 2 частини третьої статті 265-4 КУпАП інспектором з паркування одночасно зі складенням повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності здійснено тимчасове затримання належного позиву транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик, у зв`язку з тим, що останній перешкоджав дорожньому руху, оскільки був припаркований ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, що підтверджується матеріалами справи.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що з наданих відповідачем доказів, зокрема фотофіксації не встановлено, що він здійснив зупинку в місці, де це заборонено пунктом 15.9 (и) ПДР України та той факт, що транспортний засіб перешкоджав руху інших транспортних засобів.

Так, дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема фотофіксацією вчиненого правопорушення, підтверджується той факт, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, що в розумінні частини третьої статті 265-4 КУпАП є підставою для тимчасового затримання належного останньому транспортного засобу шляхом доставки його для зберігання на спеціальний майданчик.

Безпідставними та такими, що не заслуговую на увагу, на думку суду, є доводи позивача про те, що він здійснював не зупинку, а стоянку, оскільки залишав свій автомобіль на 25 хв., що свідчить про хибний висновок інспектора про здійснення зупинки ближче 10 метрів від прилеглої території, що тягне за собою порушення п. 15.10 (а) ПДР України, а не п. 15.9 (и), як про це зазначено в оскаржуваній постанові.

Як вже зазначалось судом, пунктом 15.9 (и) ПДР України передбачено, що зупинка забороняється ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Пунктом 15.10 (а) ПДР України передбачено, що стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

Аналізуючи вищевказані пункти правил дорожнього руху України суд зазначає, що поняття зупинки є вужчим за поняття стоянки, оскільки ПДР України чітко передбачено, що стоянка забороняється перш за все в місцях, де заборонена зупинка.

Тому, кваліфікація дій позивача, про яку зазначено інспектором з паркування в оскаржуваній постанові, була здійснена останнім на місці події на підставі наявних та відомих обставин.

Більше того, ті обставини, про які зазначає позивач, щодо здійснення ним стоянки, а не зупинки транспортного засобу не звільняються останнього від відповідальності за частиною третьої статті 122 КУпАП, оскільки заборона стоянки включає себе ті місця, де заборонена зупинка транспортного засобу.

Відтак, вказані обставини в даному випадку не звільняють позивача від адміністративної відповідальності.

Покликання представника позивача на те, що інспектором з паркування здійснювались заміри цифровим лазерним далекоміром «GL-M 500», заводський номер 123539043, однак на фото вбачається далекомір марки «BOSCH», спростовується технічною характеристикою вказаного лазерного далекоміру з офіційного сайту виробника, на якому зазначено, що абревіатура «GLM 500» є моделлю лазерного далекоміра фірми «BOSCH».

Обґрунтовуючи своє рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, суд доходить остаточного висновку, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, суд вважає, що підстави для скасування постанови та визнання дій інспектора з паркування протиправними, відсутні та в задоволенні позову слід відмовити.

У випадку відмови у задоволенні позову, витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись статті 2, 5, 6, 9, 90, 242 - 246, 250, 255, 286, 295, 297, п. п. 15.5 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до головного спеціаліста інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Оконського Михайла Івановича, Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідачі: Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, вул. Коновальця, 8, м. Тернопіль.

Інспектор з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Оконський Михайло Іванович, вул. Коновальця, 8, м. Тернопіль.

Головуючий суддяВ. М. Позняк