Справа № 160/11495/22
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року Справа № 160/11495/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "ДТЗ" до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA110150/2022/000007/1 від 02.02.2022р., -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2022р. (через систему "Електронний суд") Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "ДТЗ" звернулося з адміністративним позовом до Дніпровської митниці та, з урахуванням позовної заяви у новій редакції від 10.08.2022р., просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 02.02.2022р. №UA110150/2022/000007/1;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати по даній справі.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ним до митного оформлення товару (товар №1: Машини сільськогосподарські для підготовки та оброблення ґрунту (в розібраному стані для зручності транспортування); Грунтофрези, застосовуються для інтенсивної обробки ґрунту, знищення бур`янів, подрібнення рослинних залишків, перемішування шарів ґрунту, закладення добрив і вирівнювання поверхні поля: Грунтофреза ФН-1,4 - 375 шт., Грунтофреза ФН-1,5У - 35 шт., Грунтофреза ФН-1,5 - 50 шт., Грунтофреза ФН-1,6 - 50шт., Грунтофреза ФН-1,6У - 21 шт., Грунтофреза ФН-1,5М - 16 шт., Грунтофреза ФН-2,0 - 4 шт. У частково розібраному стані в комплекті з інструментом та приладдям для налагоджування та обслуговування. Виробник: WEIFANG SHENGFENGYI MACHINERY MANUFACTURING CO.,LTD; товар №2: Частини, які використовуються або встановлюються виключно на сільськогосподарські машини або механізми для обробки ґрунту (запасні частини до сівалок), не містять у своєму складі радіоелектронних засобів: Барабан дозуючий О2,5 N-20 сіялки овочевої - 300 шт., Барабан дозуючий О4 N-20 сіялки овочевої - 300 шт., Барабан дозуючий О4 N-4 сіялки овочевої - 300 шт., Барабан дозуючий О6 N-10 сіялки овочевої - 300 шт., Барабан дозуючий О6 N-20 сіялки овочевої - 200 шт., Барабан дозуючий О6 N-3 сіялки овочевої - 100 шт., Барабан дозуючий О8 N-10 сіялки овочевої - 100 шт.) було подано ЕМД №UA110500/2021/010275 від 11.10.2021р., за ціною договору 5712398,24 грн. (200748,48 дол. США) відповідно до умов поставки, з урахуванням вартості транспортних витрат до кордону з Україною, були подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару відповідно до вимог ст.53 Митного кодексу України, при цьому, як зазначає позивач, подані ним документи чітко ідентифікували оцінювальний товар та містили об`єктивні та достовірні дані, що підтверджують заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору. За результатами здійснення контролю митної вартості товарів митницею не було визнано заявлену декларантом митну вартість товарів та прийнято оспорюване рішення №UA110150/2022/000007/1 від 02.02.2022р. про коригування митної вартості товарів, в якому зазначено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості (п. 3 ст. 53 МКУ), а саме: 1) декларантом надані платіжні доручення №735У від 11.10.2021 та №798 від 17.11.2021 на суму 133244 дол. США та посилаються на специфікацію №WSM2021-8 від 24.06.2021, що не кореспондуються із нею, оскільки сума по специфікації №WSM2021-8 від 24.06.2021 складає 275372,00 дол.США; документів щодо передоплати за специфікаціями від 22.04.2021 №WSM2021-7.2 та від 28.06.2021 №WSM2021-8-z не надано; у додатковій угоді № 12 від 19.10.2021 зазначено: передплата 23179,00 дол. США та оплата 251108,00 дол. США протягом 90 днів з моменту поставки товару та у додатковій угоді № 8 від 30.07.2021, зазначено, що оплата товару протягом 90 днів з моменту поставки товару, що також не кореспондується ні зі специфікаціями, ні з сумою, зазначеною в гр. 22 ЕМД (171290,00 дол. США) від 01.02.2022 № UA110150/2022/001761; 2) до митного оформлення надано договір від 01.08.2019 № К-547/21 щодо перевезення вантажу морським транспортом, укладений позивачем із експедитором Carryland logistics Ltd, а у коносаменті від 02.11.2021 №ZJSM21101171 зазначені відомості про експедитора Zhejiang Simon International logistics Ltd, що може свідчити про залучення третіх осіб для перевезення вантажу та додаткові витрати на транспортування; 3) митна декларація країни відправлення не надана до митного оформлення; 4) заявка на перевезення № 5 від 22.10.2021 та довідка про транспортні витрати від 04.01.2021 містять різні відомості про включення витрат на перевантаження, а також сума зазначена в рахунку на перевезення від 20.01.2022 № 51/22 (845013,05 грн) не кореспондується із сумою в заявці на перевезення від 22.10.2021 № 5 та довідці про транспортні витрати від 04.01.2021 (по курсу валюти). Позивач вважає наведене оспорюване рішення відповідача необґрунтованим та таким, що прийнято з порушенням вимог законодавства, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню, так як: 1) у відповідності до умов Специфікації № WSM2021-8 в редакції Додаткової угоди №16, підприємством була здійснена попередня оплата за товар в сумі 133 244,00 дол. США, а також частково сплачений залишок вартості товарів в сумі 75 487,00 дол. США, що підтверджується платіжними дорученнями №735, №798 та №1016, які надавались підприємством під час митного оформлення та проведення консультацій з митним органом, а строк оплати товарів за Специфікаціями № WSM2021-7.2, № WSM2021-8-z в редакціях Додаткових угод №15 та №16/2, а також не сплаченого залишку вартості товарів за Специфікацією № WSM2021-8 в редакції Додаткової угоди №16 не настав, а отже, надання інших платіжних доручень неможливе з об`єктивних причин, про що підприємство повідомило митний орган під час консультацій, тому позивач вважає, що ним, як декларантом, виконані вимоги митного законодавства щодо надання банківських платіжних документів, якщо була здійснена оплата; 2) партія товарів поставлялись на умовах FOB - Qingdao, Китай згідно міжнародних торговельних правил «Інкотермс 2010», за якими прямо передбачено, що витрати на навантаження товару на судно включені до фактурної ціни товару та не потребують додаткового підтвердження, а позиція митниці у цій частині є помилковою; 3) контрактом № WSM/1 (п. 3.5, 3.6) сторонами узгоджені документи, які повинні надаватись компанією-продавцем для підтвердження поставки товару, серед яких митна декларація країни відправлення відсутня, а тому товариство не має права вимагати від іншої сторони документи, надання яких не передбачено Контрактом; 4) доставка контейнерів в порт призначення здійснювалась відповідно до договору ТЕО №541/21, пунктами 3.2, 3.3 якого передбачено, що вартість перевантаження в проміжному порту входить у загальну вартість морського перевезення, тому перевантаження контейнерів на інше судно у порту перевалки відноситься до основних умов перевезення, узгоджених Сторонами Контракту і не потребує відображення у окремому комерційному чи транспортному документі; 5) компанія Zhejiang Simon International logistics Ltd, відомості про яку зазначено в коносаменті № ZJSM21101171, виступає морською лінією при перевезенні контейнерів за укладеним договором ТЕО №К-547/21 з експедитором Carryland logistics Ltd, який відповідно до умов договору має право укладати договори з третіми особами і нести відповідальність за дії третіх осіб, як за власні; 6) відомості, зазначені у прайс-листах та комерційних пропозиціях знайшли своє підтвердження у первинних документах - Специфікаціях та інвойсах. Таким чином, зауваження митниці відносно прайс-листа та комерційної пропозиції не є підставою для витребування додаткових документів або неврахування їх, як документів, підтверджуючих вартість товару; 7) приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару, митниця виходила з наявної інформації щодо раніше визначеного рівня митної вартості, однак, в порушення вимог ст. 57 Митного кодексу України митницею не доведено неможливість застосування інших (попередніх) методів (2а-2г) визначення митної вартості товару, а застосовано резервний метод, який відповідно до наведених вище норм законодавства застосовується у випадку, якщо митна вартість товару не може бути визначена за попередніми методами. В обґрунтування своєї правової позиції позивач посилається на численні постанови Верховного Суду. У відповіді на відзив від 19.09.2022р. позивач посилається на ті ж самі обставини (а.с.139-144).

Ухвалою суду від 30.08.2022р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до вимог ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов`язано відповідача надати суду відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст.162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України та виходячи з вимог ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується змістом відповідної ухвали суду (а.с.114).

12.09.2022р через систему «Електронний суд», на виконання вимог вищенаведеної ухвали суду, від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні адміністративного позову позивача у повному обсязі посилаючись на те, що за результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, з урахуванням положень ст.337 МК України, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості (п. 3 ст. 53 МКУ), а саме: 1) декларантом надані платіжні доручення №735У від 11.10.2021 та №798 від 17.11.2021 на суму 133244 дол. США та посилаються на специфікацію №WSM2021-8 від 24.06.2021 та не кореспондуються із нею, оскільки сума по специфікації №WSM2021-8 від 24.06.2021 складає 275372,00 дол.США; документів щодо передоплати за специфікаціями від 22.04.2021 №WSM2021-7.2 та від 28.06.2021 №WSM2021-8-z не надано; у додатковій угоді № 12 від 19.10.2021 зазначено: передплата 23179,00 дол. США та оплата 251108,00 дол. США протягом 90 днів з моменту поставки товару та у додатковій угоді № 8 від 30.07.2021, зазначено, що оплата товару протягом 90 днів з моменту поставки товару, що також не кореспондується ні зі специфікаціями, ні з сумою, зазначеною в гр. 22 ЕМД (171290,00 дол. США) від 01.02.2022 № UA110150/2022/001761; 2) до митного оформлення надано договір від 01.08.2019 № К-547/21 щодо перевезення вантажу морським транспортом, укладений позивачем із експедитором Carryland logistics Ltd, а у коносаменті від 02.11.2021 №ZJSM21101171 зазначені відомості про експедитора Zhejiang Simon International logistics Ltd, що може свідчити про залучення третіх осіб для перевезення вантажу та додаткові витрати на транспортування; 3) митна декларація країни відправлення не надана до митного оформлення; 4) заявка на перевезення № 5 від 22.10.2021 та довідка про транспортні витрати від 04.01.2021 містять різні відомості про включення витрат на перевантаження, а також сума зазначена в рахунку на перевезення від 20.01.2022 № 51/22 (845013,05 грн) не кореспондується із сумою в заявці на перевезення від 22.10.2021 № 5 та довідці про транспортні витрати від 04.01.2021 (по курсу валюти). Відповідач вказує на те, що за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано другорядний метод визначення митної вартості - 2-г - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ та митна вартість ґрунтується на вартості товару, митна вартість яких вже визнана митними органами та розраховується на рівні: заявлений рівень митної вартості товару №1 скориговано до рівня митної вартості товару «Грунтофреза для мотоблоку - 425 шт», співставного з оцінюваним з урахуванням опису, обсягів ввезення, країна виробництва та відправлення Китай, характеру угоди, митне оформлення якого здійснено за ціною угоди у найближчий час за ЕМД №UA500130/2021/000248 від 06.01.2022 на рівні 2,2101 дол.США/кг; враховуючи відмінні фізичні характеристики товару, оформленого за ЕМД №UA500130/2021/000248 від 06.01.2022, коригування здійснено з урахуванням основної одиниці виміру, відповідно до товарної номенклатури Митного тарифу України (УКТ ЗЕД), затвердженого Законом України «Про митний тариф України» від 04.06.2020 №674-ІХ (кілограм), митна вартість товару №1 з урахуванням додаткової одиниці виміру розраховується як 505,6155 дол.США/шт ((2,2101дол.США/ кг*126055кг)/551шт) - (а.с.120-131).

Згідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Отже, рішення у даній адміністративній справі приймається 31.10.2022р. у межах строку, встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при розгляді справи за відсутності учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наданих суду документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "ДТЗ" з 19.11.2018 року зареєстроване як юридична особа за адресою: 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Надії Алексєєнко, будинок 100, приміщення 1, що підтверджується копією Витягу з ЄДРПОУ, наявною у справі (а.с.65 зворот-68,103-106).

01.03.2020р. між ТОВ «ПК «ДТЗ» (м. Дніпро) (як покупцем) та компанією WEIFANG SHENGFENGYI MACHINERY MANUFACTURING CO., LTD (Китай) (як продавцем) був укладений зовнішньоекономічний контракт №WSM/1 на поставку товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у специфікаціях (додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту (а.с.32 зворот -34).

Згідно до п.2.1 контракту визначено, що поставка товару здійснюється партіями і фіксується в специфікаціях (додатках) до даного контракту. Допускається поставка товару декількома партіями за однією специфікацією.

Відповідно до п.3.1 контракту поставки здійснюються на умовах згідно правил Інкотермс 2010, які мають обов`язковий характер для сторін у рамках цього контракту. Конкретні умови поставки партії товару, реквізити вантажоодержувача, а також строки поставки зазначаються в специфікації (додатку) до цього контракту.

Пунктами 4.1 та 5.2 контракту встановлено, що ціна за товар визначається покупцем і продавцем шляхом переговорів і вказується в специфікаціях (додатках) до цього контракту.

Умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних специфікаціях (додатках) до контракту. За домовленістю сторін умови оплати, зазначені у специфікації, можуть бути змінені шляхом укладання додаткової угоди (а.с.32 зворот -34).

Окрім того, 01.08.2021р. між ТОВ «ПК «ДТЗ» як клієнтом та ТОВ «Керріленд Логістикс ЛТД» як експедитором було укладено договір №К-547/21 транспортного експедирування, за умовами якого експедитор зобов`язується за плату та за рахунок клієнта організувати виконання визначених розділом 2 цього договору послуг, пов`язаних із перевезенням вантажу.

Згідно п.2.6. цього договору визначено, що експедитор має право залучати до виконання своїх обов`язків по цьому договору третіх осіб.

Пунктом 3.1 договору визначено, що оплата послуг за даними договором, винагороди експедитора та компенсація додаткових витрат експедитора, пов`язаних з виконанням цього договору, здійснюється клієнтом протягом 30 (тридцяти) днів з дня вивантаження вантажу (контейнера) в порту призначення (а.с.45-47).

На підставі вищенаведеного контракту №WSM/1, на адресу позивача від вказаного вище постачальника надійшов товар згідно Специфікацій: №WSM2021-8 від 24.06.2021 року, №WSM2021-8-Z від 28.06.2021 року, №WSM2021-7.2 від 22.04.2021 року, інвойсу №WSM2021-8A від 22.10.2021 року, а саме: барабани дозуючі, грунтофрези, при цьому, зазначені товари поставлялись на умовах FOB згідно міжнародних торговельних правил «ІНКОТЕРМС 2010», що підтверджується змістом копій відповідних документів та митної декларації (а.с.29-31,35-36,39-зворот).

Позивач зазначає, що на підтвердження заявленої митної вартості товару разом із митною декларацією ним були надані всі документи, що підтверджують митну вартість ввезеного товару, які не містять розбіжностей у числових значеннях складової митної вартості товару, містять повні відомості про ціну товару, що підтверджується змістом графи 44 ЕМД від 01.02.2022р. №UА110150/2022/001761 (а.с.29-31).

Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею підприємству було направлено електронне повідомлення, відповідно до якого виявлені розбіжності у наданих документах, які, на думку митниці, впливають на числове значення митної вартості, а також встановлено, що подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів та відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ та митницею були додатково витребувані від ТОВ ПК "ДТЗ", наступні документи: 1) якщо рахунок сплачено, -банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності -інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 2) транспортні (перевізні) документи, з урахуванням відомостей про перевантаження оцінюваної партії товару; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) прайс-листи виробника товару; 5) копію митної декларації країни відправлення; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (а.с.24-25).

Листом №122 від 01.02.2022 року ТОВ «ПК «ДТЗ» додатково надало митниці: прайс-лист б/н від 17.06.2021р., комерційну пропозицію б/н від 17.06.2021р. та платіжне доручення №1016 від 27.01.2022р., а також надало письмові пояснення щодо кожного з виявлених митницею порушень та повідомило митницю, що для підтвердження митної вартості надані всі наявні документи, передбачені діючим законодавством, які у своїй сукупності не мають ніяких розбіжностей і дозволяють здійснити контроль та перевірку числових значень в повній мірі, інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого за ЕМД №UA110150/2022/001761 товару у 10-денний термін надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами (а.с.25 зворот -27).

За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації та додатково наданих на повідомлення митного органу, Митницею було встановлено наступне: 1) декларантом надані платіжні доручення №735У від 11.10.2021 та №798 від 17.11.2021 на суму 133244 дол. США та специфікацію №WSM2021-8 від 24.06.2021, що не кореспондуються із нею, оскільки сума по специфікації №WSM2021-8 від 24.06.2021 складає 275372,00 дол.США; документів щодо передоплати за специфікаціями від 22.04.2021 №WSM2021-7.2 та від 28.06.2021 №WSM2021-8-z не надано; у додатковій угоді № 12 від 19.10.2021 зазначено: передплата 23179,00 дол. США та оплата 251108,00 дол. США протягом 90 днів з моменту поставки товару та у додатковій угоді № 8 від 30.07.2021, зазначено, що оплата товару протягом 90 днів з моменту поставки товару, що також не кореспондується ні зі специфікаціями, ні з сумою, зазначеною в гр. 22 ЕМД (171290,00 дол. США) від 01.02.2022 № UA110150/2022/001761; 2) до митного оформлення надано договір від 01.08.2019 № К-547/21 щодо перевезення вантажу морським транспортом, укладений позивачем із експедитором Carryland logistics Ltd, а у коносаменті від 02.11.2021 №ZJSM21101171 зазначені відомості про експедитора Zhejiang Simon International logistics Ltd, що може свідчити про залучення третіх осіб для перевезення вантажу та додаткові витрати на транспортування; 3) митна декларація країни відправлення не надана до митного оформлення; 4) заявка на перевезення № 5 від 22.10.2021 та довідка про транспортні витрати від 04.01.2021 містять різні відомості про включення витрат на перевантаження, а також сума зазначена в рахунку на перевезення від 20.01.2022 № 51/22 (845013,05 грн) не кореспондується із сумою в заявці на перевезення від 22.10.2021 № 5 та довідці про транспортні витрати від 04.01.2021 (по курсу валюти), що підтверджується копією оспорюваного рішення про коригування митної вартості товарів, наявною у справі (а.с.14-17).

Враховуючи виявлені недоліки за результатами розгляду поданих декларантом документів, Митницею було прийнято оспорюване рішення про коригування митної вартості товарів №UA110150/2022/000007/1 від 02.02.2022р., за яким заявлену позивачем митну вартість аналогічного товару було скориговано за другорядним методом (резервним методом), а саме: заявлений рівень митної вартості товару №1 скориговано до рівня митної вартості товару «Грунтофреза для мотоблоку - 425 шт», співставного з оцінюваним з урахуванням опису, обсягів ввезення, країна виробництва та відправлення Китай, характеру угоди, митне оформлення якого здійснено за ціною угоди у найближчий час за ЕМД №UA500130/2021/000248 від 06.01.2022 на рівні 2,2101 дол.США/кг; враховуючи відмінні фізичні характеристики товару, оформленого за ЕМД №UA500130/2021/000248 від 06.01.2022, коригування здійснено з урахуванням основної одиниці виміру, відповідно до товарної номенклатури Митного тарифу України (УКТ ЗЕД), затвердженого Законом України «Про митний тариф України» від 04.06.2020 №674-ІХ (кілограм), митна вартість товару №1 з урахуванням додаткової одиниці виміру розраховується як 505,6155 дол.США/шт ((2,2101дол.США/ кг*126055кг)/551шт), що підтверджується копією відповідного рішення (а.с.14-17).

Позивач не погоджується із вищевказаним оспорюваним рішенням відповідача, просить визнати його протиправним та скасувати посилаючись на те, що ним були надані митному органу всі документи, які підтверджують митну вартість ввезеного товару, визначені ст.53 Митного кодексу України та розбіжності вказані митним органом не впливають на визначення митної вартості товару та не можуть бути підставою для витребування додаткових документів у декларанта за приписами ст.ст.52, 53 МК України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, проаналізувавши норми чинного законодавства України, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення даного адміністративного позову повністю, виходячи з наступного.

За приписами ч.1 ст.49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У відповідності до вимог ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом УІІ цього Кодексу та цією главою.

Частина 2 ст.53 Митного кодексу України визначає, що документами, які підтверджують митну вартість товарів є: 1)декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено,- банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідності до вимог ч.5 ст.53 наведеного Митного Кодексу України встановлено, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені у цій статті.

Згідно до ч.1 ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

У відповідності до вимог ч.3, ч.4 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості ч.1 ст.54 Митного кодексу України.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу ч.3 ст.54 Митного кодексу України.

Згідно до п.2, п.3 ч.4 ст.54 наведеного Кодексу, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, а саме:

- надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

- надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування.

При цьому, у відповідності до вимог ч.7 ст.54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

У відповідності до положень ч.1, ч.2 ст.256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Таким чином, тлумачення вищенаведених норм у їх системному зв`язку між собою та з положеннями п.2 ч.4 ст.54, ст. 256 Митного кодексу України дозволяє дійти висновку, що повідомлення про надання додаткових документів, які надсилаються на адресу декларанта, а в подальшому і рішення про коригування митної вартості повинні містити причини (сумніви) неможливості визначення заявленої митної вартості, а надання зазначених у них документів повинно усувати такі причини, при цьому, відмова у митному оформленні повинна бути аргументованою невиконанням вимог, що пов`язані саме з тими причинами, у зв`язку з якими органом доходів і зборів були витребувані додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Вищенаведений правовий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у його постановах від 09.04.2019р. у справі №826/10733/15, від 24.04.2019р. у справі №810/2878/16, від 05.03.2021р. у справі №823/1461/17, від 18.03.2021р. у справі №820/3736/16, від 19.03.2021р. у справі №820/5525/16, яка є обов`язковою до застосування судом першої інстанції згідно до вимог ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, зі змісту оспорюваного рішення про коригування митної вартості товарів від 02.02.2022р. видно, що воно не містить будь-яких конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви саме у числових значеннях складових митної вартості ввезених товарів, у них не наведено причин неможливості визначення митної вартості імпортованих товарів на підставі поданих декларантом документів, не наведено обґрунтування, які саме відомості у наданих документах містять розбіжності, які не дозволяють підтвердити числові значення складових митної вартості імпортованого товару (а.с.14-17).

В той же час, зі змісту проаналізованих судом доданих до митної декларації документів, які були подані для підтвердження визначення декларантом митної вартості ввезеного товару, зокрема, копій контракту від 01.03.2020р. №WSM/1, специфікацій №WSM2021-8 від 24.06.2021 року, №WSM2021-8-Z від 28.06.2021 року, №WSM2021-7.2 від 22.04.2021 року, інвойсу №WSM2021-8A від 22.10.2021 року, додаткових угод до контракту №12 від 19.10.2021р. (якою змінено вартість товару ввезеного за ЕМД від 01.02.2022р.), №15 від 01.12.2021р. (якою змінено умови оплати по специфікації №WSM2021-7.2 від 22.04.2021 року, а саме: оплата протягом 360 днів з моменту отримання товару), № 16 від 03.12.2021р. (якою змінено умови оплати по специфікації №WSM2021-8 від 24.06.2021 року, а саме: передплата 133244,00 дол.США, оплата 142128,00 дол.США протягом 360 днів з моменту отримання товару), №16/2 від 03.12.2021р. (якою змінено умови оплати по специфікації №WSM2021-8-Z від 28.06.2021 року, а саме: оплата протягом 360 днів з моменту отримання товару), сертифікату походження товару від 09.12.2021р., платіжних доручень в іноземній валюті №735 від 11.10.2021р., №798 від 17.11.2021р., договору №К-547/21 транспортного експедирування від 01.08.2021р., заявки №5 від 22.10.2021р. на транспортно-експедиторське обслуговування до договору від 01.08.2021р., рахунку №51/22 від 20.01.2022р. (на суму 845013,05 грн.), акту №51/22 від 20.01.2022р. здачі-прийняття робіт (надання послуг), довідки про транспортні витрати №CLL13775 від 04.01.2022р., а також і додатково наданих позивачем на повідомлення митниці листом №122 від 01.02.2022 року прайс-листа б/н від 17.06.2021р., комерційної пропозиції б/н від 17.06.2021р. та платіжного доручення №1016 від 27.01.2022р., вбачається, що вони не містили жодних розбіжностей у числових значеннях складової митної вартості товарів, що підтверджується їх змістом (а.с.32 зворот -49, 109,111, 112).

Оскільки під час митного оформлення митницею не було висловлено жодних обґрунтованих сумнівів щодо розбіжностей у числових значеннях складових митної вартості товарів у вищенаведених поданих декларантом документах щодо ціни товару, про що свідчить аналіз змісту повідомлення від митниці та оспорюваного рішення про коригування митної вартості товарів від 02.02.2022р., а тому слід дійти висновку, що наведені документи не містили жодних розбіжностей саме у числових значеннях складових митної вартості товарів.

Отже, у зв`язку з тим, що митний орган не навів жодних обґрунтованих сумнівів щодо неможливості визначення митної вартості товару за поданими декларантом документами, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не мав правових підстав для витребування додаткових документів у декларанта.

За викладених обставин та з урахуванням аналізу змісту наведених документів та норм митного законодавства, можна дійти висновку, що оспорюване рішення про коригування митної вартості ввезеного товару від 02.02.2022р. є протиправними, так як наведене оспорюване рішення суб`єкта владних повноважень не містить обґрунтованих сумнівів того, що надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх (повних) відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; оспорюване рішення не містить причин неможливості визначення заявленої митної вартості за ціною договору, у ньому також не наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, що передбачено положеннями ч.1, ч.2 ст.256 Митного кодексу України.

Так, відповідачем, у оспорюваному рішенні, було повідомлено позивача про те, що у поданих до митного оформлення документах було виявлено відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме: 1) декларантом надані платіжні доручення №735У від 11.10.2021 та №798 від 17.11.2021 на суму 133244 дол. США та посилаються на специфікацію №WSM2021-8 від 24.06.2021, що не кореспондуються із нею, оскільки сума по специфікації №WSM2021-8 від 24.06.2021 складає 275372,00 дол.США; документів щодо передоплати за специфікаціями від 22.04.2021 №WSM2021-7.2 та від 28.06.2021 №WSM2021-8-z не надано; у додатковій угоді № 12 від 19.10.2021 зазначено: передплата 23179,00 дол. США та оплата 251108,00 дол. США протягом 90 днів з моменту поставки товару та у додатковій угоді № 8 від 30.07.2021, зазначено, що оплата товару протягом 90 днів з моменту поставки товару, що також не кореспондується ні зі специфікаціями, ні з сумою, зазначеною в гр. 22 ЕМД (171290,00 дол. США) від 01.02.2022 № UA110150/2022/001761; 2) до митного оформлення надано договір від 01.08.2019 № К-547/21 щодо перевезення вантажу морським транспортом, укладений позивачем із експедитором Carryland logistics Ltd, а у коносаменті від 02.11.2021 №ZJSM21101171 зазначені відомості про експедитора Zhejiang Simon International logistics Ltd, що може свідчити про залучення третіх осіб для перевезення вантажу та додаткові витрати на транспортування; 3) митна декларація країни відправлення не надана до митного оформлення; 4) заявка на перевезення № 5 від 22.10.2021 та довідка про транспортні витрати від 04.01.2021 містять різні відомості про включення витрат на перевантаження, а також сума зазначена в рахунку на перевезення від 20.01.2022 № 51/22 (845013,05 грн) не кореспондується із сумою в заявці на перевезення від 22.10.2021 № 5 та довідці про транспортні витрати від 04.01.2021 (по курсу валюти), що підтверджується копією відповідного рішення (а.с.14-17).

Разом з тим, як вбачається зі змісту графи 44 ЕМД від 01.02.2022р. №UА110150/2022/001761 (а.с.29-31) та відповіді на повідомлення митниці вих. 122 від 01.02.2022р. щодо надання додаткових пояснень та документів (а.с.25 зворот - 27), позивачем було надано митному органу всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості ввезеного товару, вичерпний перелік яких визначено у ч.2 ст.53 Митного кодексу України, при цьому, митним органом не вказано яким саме чином вищезазначені виявлені розбіжності впливають на визначення числових значень складової митної вартості товару, з урахуванням надання для митного оформлення товару всіх встановлених законодавством необхідних документів.

Зазначення ж відповідачем у рішенні про коригування митної вартості товару про те, що у ході перевірки виявлені невідповідності та розбіжності у документах та відомостях, наданих до митного контролю, а також відсутнє підтвердження числових значень складових митної вартості товару не можна вважати належним обґрунтуванням правомірності коригування митної вартості товарів та подальшої відмови у митному оформленні товарів відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.54 Митного кодексу України.

З цього приводу Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011р. у справі Рисовський проти України у п.70, п.71 якого Суд підкреслив особливу важливість принципу належного урядування, який, зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. Суд зазначив, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини у відповідності до вимог ч.2 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, Резолюцією Комітету Міністрів Європи 77 (31) від 28.09.1977 Про захист особи відносно актів адміністративних органів урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до резолюції. Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

Такими принципами, згідно з додатком до Резолюції, зокрема, є:

- право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акта, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред`явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть враховані адміністративним органом;

- виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.

Перелічені принципи частково імплементовані у нормах Митного кодексу України, які передбачають проведення консультацій між митним органом та декларантом, вимогами цього кодексу щодо належного мотивування при витребуванні додаткових документів під час контролю правильності визначення митної вартості, щодо вичерпного роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів.

Втім, обставини даної справи свідчать про відсутність практичної реалізації вказаних принципів в діяльності відповідача.

Відповідна правова позиція узгоджується і з позицією Верховного Суду, яка висловлена у його постанові від 12.04.2018р. у справі №820/2014/17 (адміністративне провадження №К/9901/448/17).

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем не було надано суду жодних доказів та не наведено жодних підстав щодо правомірності не зазначення у оспорюваному рішенні обґрунтованих сумнівів, які б перешкоджали митниці визначити митну вартість товару за заявленою позивачем ціною ціною договору з урахуванням аналізу наданих документів та наведених норм митного законодавства.

Є безпідставними та відхиляються судом аргументи відповідача про те, що декларантом надані платіжні доручення №735У від 11.10.2021 та №798 від 17.11.2021 на суму 133244 дол. США та специфікацію №WSM2021-8 від 24.06.2021, що не кореспондуються із нею, оскільки сума по специфікації №WSM2021-8 від 24.06.2021 складає 275372,00 дол.США; у додатковій угоді № 12 від 19.10.2021 зазначено: передплата 23179,00 дол. США та оплата 251108,00 дол. США протягом 90 днів з моменту поставки товару та у додатковій угоді № 8 від 30.07.2021, зазначено, що оплата товару протягом 90 днів з моменту поставки товару, що також не кореспондується ні зі специфікаціями, ні з сумою, зазначеною в гр. 22 ЕМД (171290,00 дол. США) від 01.02.2022 № UA110150/2022/001761, оскільки, по-перше, додаткова угода №8 від 30.07.2021р. стосується специфікації від 22.04.2021 №WSM2021-7.2, при цьому, додатковою угодою до контракту №15 від 01.12.2021р. було змінено умови оплати по специфікації №WSM2021-7.2 від 22.04.2021 року, а саме: оплата протягом 360 днів з моменту отримання товару; по-друге, платіжними дорученнями в іноземній валюті №735 від 11.10.2021р. та №798 від 17.11.2021р. було сплачено 100% передплати (133244,00 дол.США), передбаченої додатковою угодою №12 від 19.10.2021р., якою було, зокрема, змінено вартість товару за специфікацією №WSM2021-8 від 24.06.2021р. та з урахуванням додаткової угоди №16 від 03.12.2021р., якою змінено умови оплати по специфікації №WSM2021-8 від 24.06.2021 року, а саме: передплата 133244,00 дол.США, оплата 142128,00 дол.США протягом 360 днів з моменту отримання товару, що свідчить про відсутність розбіжностей у числових значеннях в наведеній частині.

Окрім того, слід зазначити про необґрунтованість посилань митниці в оспорюваному рішенні про коригування митної вартості товарів на те, що документів щодо передоплати за специфікаціями від 22.04.2021 №WSM2021-7.2 та від 28.06.2021 №WSM2021-8-z не надано, оскільки декларантом до митного оформлення були надані, зокрема, додаткові угоди до контракту №15 від 01.12.2021р. (якою змінено умови оплати по специфікації №WSM2021-7.2 від 22.04.2021 року, а саме: оплата протягом 360 днів з моменту отримання товару) та №16/2 від 03.12.2021р. (якою змінено умови оплати по специфікації №WSM2021-8-Z від 28.06.2021 року, а саме: оплата протягом 360 днів з моменту отримання товару), та враховуючи умови поставки FOB, за якими продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження, тоді як відповідно до відомостей коносаменту від 02.11.2021 року №ZJSM21101171 (а.с.98) товар було завантажено на судно 02.11.2021 року, тобто термін оплати за товар спливає лише 01.11.2022 року.

Таким чином, термін оплати за товар на момент декларування товарної партії за специфікаціями від 22.04.2021 №WSM2021-7.2 та від 28.06.2021 №WSM2021-8-z не сплинув, оплата не була здійснена, тому банківський платіжний документ у товариства був відсутній, у зв`язку з чим його надання було неможливим.

Судом також і відхиляються посилання відповідача у оспорюваному рішенні на те, що до митного оформлення надано договір від 01.08.2021 № К-547/21 щодо перевезення вантажу морським транспортом, укладений позивачем із експедитором Carryland logistics Ltd, а у коносаменті від 02.11.2021 №ZJSM21101171 зазначені відомості про експедитора Zhejiang Simon International logistics Ltd, що може свідчити про залучення третіх осіб для перевезення вантажу та додаткові витрати на транспортування, оскільки, по-перше, за п.2.6. договору №К-547/21 транспортного експедирування від 01.08.2021р. визначено, що експедитор має право залучати до виконання своїх обов`язків по цьому договору третіх осіб; по-друге, на підтвердження вартості витрат на транспортування позивачем були надані до митного органу копії договору №К-547/21 транспортного експедирування від 01.08.2021р., заявки №5 від 22.10.2021р. на транспортно-експедиторське обслуговування до договору від 01.08.2021р. (вартість за якою становить 29750 дол.США), рахунку №51/22 від 20.01.2022р. (на суму 845013,05 грн., при цьому, 845013,05 грн./28,4038 (курс валюти, зазначений в рахунку)=29750 дол.США), акту №51/22 від 20.01.2022р. здачі-прийняття робіт (надання послуг), довідки про транспортні витрати №CLL13775 від 04.01.2022р. (на суму 29750 дол.США), які не місять розбіжностей у вартості транспортно-експедиторських послуг; по-третє, приписи статей 53-55 Митного кодексу України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності та саме ж по собі припущення митного органу про можливість залучення третіх осіб для перевезення вантажу та додаткових витрат на транспортування, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товару, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.

Судом критично надається оцінка доводам відповідача в оспорюваному рішення про те, що митна декларація країни відправлення не надана до митного оформлення, оскільки ненадання позивачем митної декларації країни відправлення не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем митної вартості товару, так як вона не є джерелом інформації про митну вартість товару та цей документ не передбачений переліком документів, визначених статтю 53 МК України, що підтверджують митну вартість товару.

Наведена позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у його постанові від 19.03.2019 року у справі № 810/4116/17, в якій суд прийшов до висновку, що ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару.

Є безпідставними та відхиляються судом аргументи відповідача про те, що заявка на перевезення № 5 від 22.10.2021 та довідка про транспортні витрати від 04.01.2022 містять різні відомості про включення витрат на перевантаження, а також сума зазначена в рахунку на перевезення від 20.01.2022 № 51/22 (845013,05 грн) не кореспондується із сумою в заявці на перевезення від 22.10.2021 № 5 та довідці про транспортні витрати від 04.01.2022 (по курсу валюти), оскільки зазначена у заявці №5 від 22.10.2021р. вартість транспортно-експедиторських послуг (29750 дол.США) відповідає такій вартості, зазначеній в довідці від 04.01.2022р. (29750 дол.США) та сама така сума відшкодування витрат була виставлена до оплати експедитором згідно рахунку №51/22 від 20.01.2022р. (845013,05 грн./28,4038 (курс валюти, зазначений в рахунку)=29750 дол.США).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши з дотриманням вимог ч.2 ст.2 наведеного Кодексу, правомірність прийняття суб`єктом владних повноважень вищенаведеного оспорюваного рішення суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару відповідачем прийняте не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що при прийнятті оспорюваного рішення про коригування митної вартості від 02.02.2022р. відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, були порушені права та інтереси позивача, які підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправним та скасування наведеного рішення, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача у наведеній частині підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю.

При прийнятті даного рішення, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява №65518/01 від06.09.2005; п.89), "Проніна проти України" (заява №63566/00 від18.07.2006; п.23) та "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04 від10. 02.2010; п.58), яка полягає у тому, що принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) 09.12.1994, п.29).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що згідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати сплачуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

За таких обставин підлягають стягненню з бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Дніпровської митниці на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3605 грн. 10 коп. понесені позивачем згідно платіжного доручення №2532 від 05.07.2022р. (а.с.69,71а).

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 134, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "ДТЗ" до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA110150/2022/000007/1 від 02.02.2022р. задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110150/2022/000007/1 від 02.02.2022р.

Стягнути з бюджетних асигнувань Дніпровської митниці (49038, м. Дніпро, вул. Ольги княгині, 22; код ЄДРПОУ ВП 43971371) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "ДТЗ" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Надії Алексєєнко, будинок 100, приміщення 1; ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3605 грн. 10 коп. (три тисячі шістсот п`ять грн. 10 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва