Справа № 599/1896/22
Суддя: Снігурський В. В.
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 599/1896/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року Зборівський районний суд Тернопільської області в складі судді Снігурського В. В., при секретарі Куриляк О. Г., розглянувши у порядку письмового провадження в місті Зборові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про скасування постанов в справах про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача, оскаржуючи постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу. Просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 486428354 від 28 червеня 2022 року та постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 649869169 від 28 червеня 2022 року.

Позовні вимоги в частині оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 649869169 від 28 червеня 2022 року залишено без розгляду за клопотанням представника позивача, згідно ухвали Зборівського районного суду від 02 листопада 2022 року.

Позивач вказує, що 28 червня 2022 року відповідачем винесено дві постанови відносно нього, про що йому не було відомо. Одним із вказаних адміністративним правопорушенням (20.06.2022 року о 15:01 год.) позивач погодився, сплативши 24 червня 2022 року штраф у сумі 340,00 грн., відповідно ст. 300-1 КУпАП. Таким чином, позивач зазначає, що постанова РАП № 649869169 від 28 червеня 2022 року ним виконана добровільно, тому клопотав про залишення позову в цій частині без розгляду.

В решті позовних вимог позивач позовні вимоги підтримує та зазначає, що позивачу стало відомо про існування двох постанов лише 28 вересня 2022 року в межах розгляду адміністративної справи № 599/1620/22, після отримання відзиву на позовну заяву відповідача. 30 вересня 2022 року Зборівським районним судом позивачу відмовлено у задоволенні адміністративного позову до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про оскарження постанови ТЕ № 00048436 від 28 червня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з безпідставністю позовних вимог. Судовим рішенням враховано сплату штрафу за повідомленням про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії ТЕ № 00048436 від 20 червня 2022 року до постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення у сфері забезпечення дорожнього руху серії РАП № 649869169 від 28 червня 2022 року, з чим погодився відповідач, не оскаржуючи даного факту. Більше того, 09 вересня 2022 року позивачем надіслано відповідачу заяву - повідомлення, яку останній отримав 13 вересня 2022 року, щодо добровільної сплати штрафу за фактом порушення ПДР в частині п. 15.9 (и), яке мало місце 20 червня 2022 року о 15:01 годин в м. Тернопіль, вул. І.Франка, 18; прохання відізвати виконавчий документ із Зборівського відділу ДВС у Тернопільському районі як помилково направлений, з метою закриття виконавчого провадження № 69698011. Дана заява залишена відповідачем без розгляду, який не вважав за необхідне з`ясувати обставини добровільного врегулювання спору. За таких обставин твердження відповідача у відзиві щодо Постанови про накладення адміністративного стягнення, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії РАП № 486428354 до повідомлення серії ТЕ № 00048364 (порушення ПДР в частині п. 15.9 (г) - 20 червня 2022 року о 10:31 годин в м. Тернопіль, вул. І.Франка, 20) від 28 червеня 2022 року, яка ніби-то є виконаною в повному обсязі є безпідставним, оскільки судовим рішенням від 30 вересня 2022 року встановлено факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 шляхом добровільної сплати штрафу за порушення ПДР в частині п. 15.9 (и) - 20 червня 2022 року о 15:01 годин в м. Тернопіль, вул. І.Франка, 18.

Позивач вважає, що постанова відповідача РАП № 486428354 від 28 червеня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП є неправомірною з таких міркувань:

задля висновку про наявність в діях особи складу адміністративного порушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, а саме порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрози дорожньому руху, посадова особа, що розглянула справу про адміністративне правопорушення, мала пересвідчитись про те, що порушення правила зупинки потягло за собою створення перешкоди дорожньому руху або загрози дорожньому руху. Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження скоєння позивачем порушень пункту 15.9 (г) Правил дорожнього руху в частині зупинки транспортного засобу на пішохідних переходах, а також що таке порушення, якщо воно мало місце, потягло за собою створення перешкоди дорожньому руху або загрози дорожньому руху. Фотознімки із відображенням автомобіля позивача надані відповідачем як докази на підтвердження вчинення позивачем правопорушення (безпосереднє розташування транспортного засобу на пішохідному переході), слід визнати як неналежні докази, зважаючи на те, що такі фотознімки не містять інформації про розташування ТЗ на пішохідному переході, відстань місця зупинки ТЗ до пішохідного переходу, а відповідачем не здійснювався замір такої відстані. Також відповідачем не надано доказів того, що зупинка транспортного засобу у місці, зображеному на фото, потягла за собою створення перешкоди дорожньому руху або загрози дорожньому руху.

Позивач вважає дії відповідача неправомірними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а їх рішення є незаконним, так як при винесенні оскаржуваної Постанови було грубо порушені права водія, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: право знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання.

Крім цього позивач вказує, що автомобіль ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 він тимчасово зупинив в м. Тернополі по вул. Франка, І, 18, для загрузки будівельного сміття у зв`язку із капітальним ремонтом багатоповерхового будинку АДРЕСА_1 за попередньою домовленістю із власником приміщення за цією адресою та об`єданням співвласників багатоквартирного будинку.

Орган місцевого самоврядування не забезпечив такого вивозу сміття, тому в інший спосіб здійснити прибирання прилеглої території було неможливим. В іншому випадку було би складено інший адмінпротокол за порушення правил благоустрою.

Тому позивач вважає дії інспектора з паркування грубим порушенням вимог ст. 245, 280 КУпАП щодо всебічності, повноти і об`єктивності розгляду справи, встановлення винності чи невинності особи.

Представник відповідача надав відзив, згідно якого позову не визнає, вважає постанови інспектора з паркування правомірними, оскільки 20 червня 2022 року позивач двічі порушив правила зупинки транспортного засобу: порушив п. 15.9 (г) ПДР України - зупинка на пішохідних переходах та п.15.9 (и) Правил дорожнього руху України, тобто зупинка в місцях виїзду з прилеглих територій.

В підтвердження заперечень відповідачем надано матеріали фотофіксації з місця події.

Суд, відповідно до ч.3 ст.205 КАС України проводить розгляд справи за наявними матеріалами без участі сторін, в порядку письмового провадження.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи суд встановив наступне:

суд вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду, передбачений ст.286 КАС України, оскільки з наданих відповідачем документів неможливо встановити дати отримання позивачем оскаржуваної постанови РАП № 486428354 від 28 червеня 2022 року. Наявні повідомлення про вручення членам сім`ї позивача поштових відправлень, однак опис вкладень до цих відправлень відсутній.

28 червня 2022 року інспектором з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів управління Муніципальної інспекції Тернопільської міської ради винесено постанову РАП № 486428354 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. У постанові вказано, що 20 червня 2022 року о 10 год. 31 хв. транспортний засіб ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. І. Франка, 20, чим допустив порушення п. 15.9 (г) ПДР України - зупинка на пішохідних переходах.

Ч.3 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно п.15.9 (г) Правил дорожнього руху України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Суд не погоджується з доводами позивача щодо порушення відповідачем його прав, передбачених ст. 268 КУпАП та порушення вимог ст. 245, 280 КУпАП, оскільки відповідно до ч.4 ст.279-5 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Будь яких доказів в обґрунтування позовних вимог щодо відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення і неправомірності дій відповідача при винесенні оскаржуваної постанови позивачем не надано.

В свою чергу матеріали фотофіксації з місця події повністю доводять вину позивача у порушенні правил зупинки транспортного засобу, є належними і допустимими доказами. Так, з фотоматеріалів вбачається, що автомобіль позивача здійснив зупинку ближче 10 м від пішохідного переходу, задньою частиною кузова знаходиться на пішохідному переході та перешкоджає оглядовості проїзної частини як водіям, так і пішоходам.

Доводи позивача про те, що орган місцевого самоврядування не забезпечив вивозу сміття і в інший спосіб здійснити прибирання прилеглої території було неможливим не мають жодного значення до даної справи і не спростовують вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

За таких обставин доводи позивача викладені у позові не знайшли свого підтвердження доказами і є безпідставними.

Оскаржувану постанову винесено відповідно до закону, штраф накладено в межах санкції за відповідне адміністративне правопорушення.

Непогодження позивача з цільовим зарахуванням добровільно сплаченого штрафу, а в подальшому пред`явлення оскаржуваної постанови відповідачем для примусового виконання в органи ДВС свідчить про наявність спору щодо виконання постанови, а не щодо її незаконності і неправомірності її прийняття.

Тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.244-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 122, 245, 247, 280, 292-294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

ВИРІШИВ:

відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про оскарження постанови РАП № 486428354 від 28 червеня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після закінчення апеляційного розгляду справи. Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня прийняття рішення.

Суддя Зборівського

районного суду В. В. Снігурський