Справа № 380/11755/22
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради,

третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2

про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради у якому заявлено позовні вимоги: визнати протиправною відмову Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради у призначенні ОСОБА_1 компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 ; зобов`язати Управління соціального захисту Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.07.2022 р. про призначення компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 з урахуванням висновків суду.

Позовні вимоги мотивовані наступним: ОСОБА_1 більше 5 років проживає разом зі своєю рідною тіткою ОСОБА_2 , 1963 року народження, яка є рідною сестрою матері позивача. ОСОБА_2 визнана особою з інвалідністю другої групи довічно, має діагноз: хронічна ішемія головного мозку на ґрунті остеохондрозу шиї S-подібної девіації обох ВСА, ГХ 2 ст., ступінь 3, ризик високий з вираженим, стійким цефалічним, гіпертензійним та вестибулоатаксичним синдромом, розлади статики та координації СН 1 ст. Тромбоз суральних вен лівої нижньої кінцівки (23.02.2022). Хронічна правобічна сенсоневральна глухота. ОСОБА_2 не має чоловіка та дітей, є одинокою. За висновком ЛКК ОСОБА_2 , потребує постійного стороннього догляду. Надано відповідний медичний висновок за формою 080-4/о.

В липні 2022 р ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради із заявами відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 859 (далі також Порядок 859). 18.07.2022 здійснено комплексне визначення індивідуальних потреб ОСОБА_2 за результатами якого складено висновок про те, що ОСОБА_2 не потребує надання соціальних послуг з догляду.

Відповідно до повідомлення № ОСОБА_1 відмовлено у призначенні соціальної допомоги. Відмова аргументована тим, що ОСОБА_1 не є членом сім`ї ОСОБА_2 , а сама ОСОБА_2 не потребує надання соціальних послуг.

Не погодившись з діями відповідача позивач звернувся до суду.

Позивач стверджує, що комплексне визначення індивідуальних потреб ОСОБА_2 проведено неповно та не об`єктивно, оскільки представники відповідача про опитуванні не зазначали всіх можливих варіантів відповідей, в результаті чого були штучно занижені показники.

Позивач наполягає, що оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними племінником і тіткою, спільно проживають, ведуть спільне господарство та мають взаємні права і обов`язки, вони є членами однієї сім`ї.

Позивач звертає увагу, що Порядком 859 не передбачені наслідки складання висновку про відсутність потреби у соціальних послугах за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб. Ані Законом України «Про соціальні послуги», ані Порядком 859 не передбачено права відмовляти у призначення компенсації у випадку складання висновку про відсутність потреби у соціальних послугах.

Позивач просить позовні вимоги задовольнити та стягнути витрати на правову допомогу адвоката.

Ухвалою від 29.08.2022 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі, залучено до участі у справі третю особу ОСОБА_2 ..

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, подав відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що Сихівський відділ соціального захисту населення Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 18.07.2022 комісією з представників Сихівського відділу соціального захисту та сімейного лікаря Комунального комерційного підприємства « 4-а міська поліклініка м. Львова», фахівця відділу соціальної роботи Сихівського району Львівського міського центру соціальних служб було здійснено комплексне визначення індивідуальних потреб ОСОБА_2 за результатами якого складено висновок про те, що ОСОБА_2 не потребує надання соціальних послуг з догляду. Зазначене є підставою для прийняття рішення про відмову у призначенні компенсаційної виплати.

Відповідач вказує, що відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Водночас, Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням (ч.4 ст.2 Сімейного кодексу України). Відповідач стверджує, що оскільки законодавством не врегульовано сімейних відносин та взаємних прав та обов`язків між тіткою та племінником, то це є самостійною підставою для відмови у призначенні компенсаційної виплати.

Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа - ОСОБА_2 подала письмові пояснення, просила позовні вимоги задовольнити.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд виходив з наступного.

ОСОБА_1 проживає разом зі своєю рідною тіткою ОСОБА_2 , 1963 року народження, що підтверджено актом обстеження сім`ї № 86 від 18.07.2022, складеним уповноваженими особами Сихівського відділу соціального захисту УСЗ ДГП ЛМР.

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 619228 від 29.06.2022, медичного висновку ЛКК від 07.07.2022 № 189/09 ККП « 4-а міська поліклініка м. Львова», висновку № 201/04 від 13.07.2022 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній особі, ОСОБА_2 визнана особою з інвалідністю другої групи довічно, має діагноз: хронічна ішемія головного мозку на ґрунті остеохондрозу шиї S-подібної девіації обох ВСА, ГХ 2 ст., ступінь 3, ризик високий з вираженим, стійким цефалічним, гіпертензійним та вестибулоатаксичним синдромом, розлади статики та координації. СН 1 ст. Тромбоз суральних вен лівої нижньої кінцівки (23.02.2022) Хронічна правобічна сенсоневральна глухота.

За висновком ЛКК ОСОБА_2 , потребує постійного стороннього догляду.

14.07.2022 ОСОБА_1 звернувся до Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради із заявою про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 859.

У свою чергу ОСОБА_2 звернулась з відповідною заявою про згоду отримувати соціальні послуги від ОСОБА_1 .

18.07.2022 комісією з представників Сихівського відділу соціального захисту та сімейного лікаря Комунального комерційного підприємства « 4-а міська поліклініка м. Львова», фахівця відділу соціальної роботи Сихівського району Львівського міського центру соціальних служб було здійснено обстеження місця проживання заявників та складено Висновок про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг про те, що ОСОБА_2 не потребує надання соціальних послуг з догляду.

22.07.2022 за заявою ОСОБА_1 від 14.07.2022 Сихівським відділом соціального захисту населення Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради прийнято рішення про відмову у призначенні компенсації фізичні особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, про що листом № від 22.07.2022 повідомлено ОСОБА_1 . Відмова аргументована тим, що ОСОБА_1 не є членом сім`ї ОСОБА_2 , а сама ОСОБА_2 не потребує надання соціальних послуг.

Не погодившись з діями відповідача позивач звернувся до суду.

Закон України «Про соціальні послуги» (далі - Закон) визначає основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Пунктом 17 статті 1 указаного Закону передбачено, що соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Особі/сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг. Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України.

Суб`єктами системи надання соціальних послуг є, зокрема, надавачі соціальних послуг (п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону до надавачів соціальних послуг недержавного сектору належать підприємства, установи, організації, крім визначених частиною другою цієї статті, громадські об`єднання, благодійні, релігійні організації, фізичні особи - підприємці та фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності.

Згідно п. 1 ч. 6 ст. 8 Закону фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є особами з інвалідністю I групи.

За правилами ч. 7 ст. 8 Закону фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 р. № 859 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі» затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, (далі Порядок №859).

Цей Порядок встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг (далі - фізична особа, яка надає соціальні послуги) особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (далі - соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі) та є: особами з інвалідністю I групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги відповідно до переліку тяжких захворювань, розладів, травм, станів, що дають право на одержання державної допомоги на дитину, якій не встановлено інвалідність, надання такій дитині соціальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1161 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 9, ст. 306).

Пункт 2 Порядку 859 визначає категорії осіб, яким компенсація не призначається. Компенсація не призначається: 1) фізичним особам, які надають соціальні послуги особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку, якщо такі особи отримують: соціальні послуги з догляду вдома, паліативного, стаціонарного догляду; виплати на догляд відповідно до Законів України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю (крім осіб з інвалідністю з дитинства I групи); 2) фізичним особам, які надають соціальні послуги та отримують допомогу на догляд відповідно до Закону України Про психіатричну допомогу; 3) фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на професійній основі.

Відповідно до п.3 Порядку №859 компенсація призначається і виплачується структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад (далі - уповноважені органи) за місцем проживання / перебування осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Згідно п.5 Порядку № 859 до складу сім`ї фізичної особи, яка звертається за призначенням компенсації, включаються чоловік, дружина, діти віком до 18 років, а також діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (в тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти і вступом до іншого закладу або в період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім`єю. При цьому діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти до досягнення 23 років і не мають власних сімей, включаються до складу сім`ї незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування. До складу сім`ї фізичної особи, яка надає соціальні послуги, що звертається за призначенням компенсації, не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні, та непрацездатні особи.

Частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно абз. 5 п. 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Такий правовий висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 31.03.2020 у справі № 205/4245/17 та від 23.04.2020 у справі № 686/8440/16-ц.

Відповідно до абзаців 1,2 п.6 Порядку № 859 для отримання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги, подаються до уповноваженого органу заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та документи/відомості у паперовій або електронній формі, зазначені в пункті 7 цього Порядку.

Особою/законним представником особи, яка потребує надання соціальних послуг, подається заява про згоду отримувати соціальні послуги.

За змістом п.7 Порядку № 859 призначення і виплата компенсації здійснюються уповноваженим органом з місяця подання фізичною особою, яка надає соціальні послуги, таких документів: 1) у паперовій формі: заяви про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі; заяви про згоду отримувати соціальні послуги; копії свідоцтва про народження дитини (у разі надання дитині соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі); декларації про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї) за формою, затвердженою Мінсоцполітики. У декларації також зазначається інформація про склад сім`ї фізичної особи, яка надає соціальні послуги; копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (для осіб з інвалідністю); висновку лікарської комісії медичного закладу щодо потреби в догляді громадян похилого віку внаслідок когнітивних порушень за формою, затвердженою МОЗ; висновку лікарської комісії медичного закладу щодо потреби в догляді невиліковно хворих осіб, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, за формою, затвердженою МОЗ; копії медичного висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років за формою, затвердженою МОЗ; довідки про захворювання дитини на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня, про те, що дитина отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що видана лікарсько-консультативною комісією лікувально-профілактичного закладу в порядку та за формою, встановленими МОЗ; копії рішення суду про обмеження цивільної дієздатності або визнання недієздатною особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (для недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена); копії рішення суду або органу опіки та піклування про призначення опікуна або піклувальника особі, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (для опікунів або піклувальників). Копії поданих документів засвідчуються посадовими особами уповноваженого органу або центру надання адміністративних послуг, який прийняв заяви про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та про згоду отримувати соціальні послуги…

Уповноважений орган протягом двох робочих днів після отримання заяв про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та про згоду отримувати соціальні послуги здійснює комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, за показниками згідно з додатком.

Комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, здійснюється фахівцями уповноваженого органу разом із представниками закладу охорони здоров`я, надавачів соціальних послуг із залученням особи, яка потребує надання соціальних послуг, та/або її законного представника.

За результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, уповноваженим органом готується висновок за формою згідно з додатком.

Особа потребує надання соціальних послуг, якщо за результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, їй установлено IV чи V групу рухової активності.

Згідно п.14 Порядку № 859 компенсація призначається з місяця звернення за нею, якщо протягом місяця з дня звернення подано всі необхідні документи. Рішення про призначення компенсації або про відмову в її наданні приймається уповноваженим органом протягом 10 днів з дати подання документів, зазначених у пункті 7 цього Порядку, і наступного дня після його прийняття надсилається фізичній особі, яка надає соціальні послуги.

Для підтвердження факту спільного проживання з особою, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, та догляду за нею складається акт про проведення обстеження сім`ї фахівцями уповноваженого органу. Форма акта про проведення обстеження сім`ї затверджується Мінсоцполітики.

Якщо фізична особа надає соціальні послуги за місцем проживання/перебування особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, але має інше зареєстроване місце проживання, обстеження сім`ї для встановлення факту догляду є обов`язковим.

Суд встановив, що 14.07.2022 ОСОБА_1 звернувся до Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради із заявою про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 відповідно до Порядку № 859. У свою чергу ОСОБА_2 звернулась з відповідною заявою про згоду отримувати соціальні послуги від ОСОБА_1 .

До заяв було подано всі необхідні документи, які визначені п.7 Порядку № 859 та необхідні для призначення і виплати компенсації за догляд, що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі.

Згідно поданих документів, а саме довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 619228 від 29.06.2022, медичного висновку ЛКК від 07.07.2022 № 189/09 ККП « 4-а міська поліклініка м. Львова», висновку № 201/04 від 13.07.2022, ОСОБА_2 визнана особою з інвалідністю другої групи довічно, має діагноз: хронічна ішемія головного мозку на ґрунті остеохондрозу шиї S-подібної девіації обох ВСА, ГХ 2 ст., ступінь 3, ризик високий з вираженим, стійким цефалічним, гіпертензійним та вестибулоатаксичним синдромом, розлади статики та координації. СН 1 ст. Тромбоз суральних вен лівої нижньої кінцівки (23.02.2022) Хронічна правобічна сенсоневральна глухота.

За висновком ЛКК ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду.

Водночас 18.07.2022 комісією з представників Сихівського відділу соціального захисту, сімейного лікаря Комунального комерційного підприємства « 4-а міська поліклініка м. Львова», фахівця відділу соціальної роботи Сихівського району Львівського міського центру соціальних служб було здійснено обстеження місця проживання заявників та складено Висновок про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг про те, що ОСОБА_2 не потребує надання соціальних послуг з догляду.

Оцінюючи такі докази, суд звертає увагу, що Висновок про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, який складений 18.07.2022 за участі представників відповідача, суперечить медичним документам ОСОБА_2 , які слід враховувати при вирішенні питання про потребу ОСОБА_2 в отриманні соціальних послуг.

У досліджуваному випадку суд не встановив обставин за наявності яких відповідна компенсація згідно положень Порядку № 859 не призначається.

ОСОБА_1 проживає разом зі своєю рідною тіткою ОСОБА_2 , 1963 року народження, що підтверджено актом обстеження сім`ї № 86 від 18.07.2022, складеним уповноваженими особами Сихівського відділу соціального захисту УСЗ ДГП ЛМР та надає їй соціальні послуги з догляду, а отже, має право на призначення та виплату компенсації за догляд.

Відмова Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради у призначенні соціальної виплати згідно рішення від 22.07.2022 не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, є необґрунтованою, а тому таке рішення слід скасувати, а позовні вимоги задовольнити.

Щодо розподілу судових витрат суд враховує таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приписами частини 1 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач сплатив судовий збір за вказаним позовом у сумі 992,40 грн., що підтверджено квитанцією від 22.08.2022 № 6627-0807-9978-1852, який підлягає стягненню на його користь з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи (ч.3 ст.132 КАС України).

Згідно ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4)дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем подано засвідчені копії договору № 27/07/22-2 про надання правової допомоги адвокатом від 27.07.2022 з додатком № 1 від 27.07.2022, квитанції АТ КБ «ПриватБанк» на суму 4000 грн., опису послуг, наданих адвокатом Тарасенко Д.Ю. від 22.08.2022. Відповідач у відзиві на позовну заяву навів доводи про не співмірність заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу.

Враховуючи доводи сторін та подані докази суд вважає, що витрати на правничу допомогу слід стягнути з бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 2500 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 14, 77, 90, 241-246, 250, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради у призначенні ОСОБА_1 компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 .

Зобов`язати Управління соціального захисту Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.07.2022 р. про призначення компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 з урахуванням висновків суду.

Стягнути з бюджетних асигнувань Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (, адреса: пр. Червоної Калини, 66, м. Львів, 79049) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) 992,40 грн. сплаченого судового збору та 2500 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Крутько О.В.