Справа № 140/6278/22
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року ЛуцькСправа № 140/6278/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області звернулося з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), відповідно до якого просить суд скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі відповідач, Управління) Трофимюка П.В. від 13.09.2022 у виконавчому провадженні № 65323043 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі позивач, ГУ ПФУ) штрафу у розмірі 10 200,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 по в справі №2140/12155/20 (далі рішення суду від 21.10.2020), залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021 (далі постанова апеляційного суду від 02.02.2021) зобов`язано позивача здійснити ОСОБА_1 з 19.02.2020 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці на підставі довідки Волинського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 №03-56/56/20, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 по справі №140/408/19, постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2019 по справі №140/408/19, постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 по справі №140/408/19, з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішення суду від 21.10.2020 після набрання ним законної сили, в частині перерахунку та виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, було виконано в добровільному порядку.

Виплата нарахованої пенсії за період з 19.02.2020 по 28.02.2021 в сумі 716 626,88 грн. буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

10.02.2021 рішення суду від 21.10.2020 внесено до підсистеми Єдиного реєстру рішень, виконання яких гарантується державою для погашення заборгованостей, що утворилася внаслідок невиконань рішень судів (реєстраційний номер №92424).

14.05.2021 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65323043 з виконання виконавчого листа №3347/2021, виданого Волинським окружним адміністративним судом 18.02.2021, на підставі рішення суду від 21.10.2020.

08.11.2021 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 5 100,00 грн за невиконання рішення суду від 21.10.2020.

Постанову про накладення штрафу позивачем оскаржено до суду. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 по справі №140/14339/21 позов задоволено повністю, постанову державного виконавця про накладення штрафу скасовано. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2022 по справі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

31.08.2022 листом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 0300-0501-8/29763 повторно повідомлено державного виконавця про виконання рішення суду від 21.10.2020 в межах покладених зобов`язань.

Зокрема, вказано, що сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2022 рік, який на даний час не затверджений.

Проте, 13.09.2022 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 10 200,00 грн за не виконання рішення суду.

Позивач вказує, що сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2022 рік, який згідно із підпунктом 1-1 пункту 14 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України щорічно затверджується Кабінетом Міністрів України. На даний час бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік не затверджений.

Борги, нараховані на виконання рішень судів, обліковуються Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації (електронні пенсійні справи) та будуть виплачені в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

З огляду на наведене вважає постанову державного виконавця про накладення штрафу незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою від 19.10.2022 провадження у справі було відкрито та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін суддею одноособово, з урахуванням § 2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно з яким повідомляє суд, що фактично, виконання виконавчого листа на даний час здійснено не повністю, доказів про проведення дій боржником для одержання з Держбюджету заборгованих стягувачу коштів державному виконавцю не надано, ні станом на дату накладення, як первинного штрафу, так і повторного, ні до суду. Відтак, позивачем не надано доказів на підтвердження вжиття ним будь-яких конкретних заходів, направлених на реальне та повне виконання рішення суду від 21.10.2020.

Враховуючи наведене, просить суд в задоволенні позову відмовити.

В судові засідання 27.10.2022 та 31.10.2022 учасники справи не з`явились, хоча були належним чином повідомленні про дату час та місце розгляду справи.

Представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності.

Згідно приписів частини третьої статті 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відтак, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 по в справі №2140/12155/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021 зобов`язано позивача здійснити ОСОБА_1 з 19.02.2020 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці на підставі довідки Волинського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 №03-56/56/20, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 по справі №140/408/19, постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2019 по справі №140/408/19, постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 по справі №140/408/19, з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішення суду від 21.10.2020 після набрання ним законної сили, в частині перерахунку та виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, було виконано в добровільному порядку.

Однак виплата нарахованої пенсії згідно рішення суду від 21.10.2020 за період з 19.02.2020 по 28.02.2021 в сумі 716 626,88 грн на момент звернення з даним позовом не здійснена.

14.05.2021 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65323043 з виконання виконавчого листа №3347/2021, виданого Волинським окружним адміністративним судом 18.02.2021, на підставі рішення суду від 21.10.2020.

08.11.2021 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 5 100,00 грн за невиконання рішення суду від 21.10.2020.

Постанову про накладення штрафу позивачем оскаржено до суду. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 по справі №140/14339/21 позов задоволено повністю, постанову державного виконавця про накладення штрафу скасовано. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2022 по справі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

10.08.2022 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління надіслано вимогу ГУ ПФУ про надання підтверджуючих документів на виконання рішення суду та доказів вжиття дієвих заходів щодо погашення (зменшення) заборгованості по невиплаченій стягувачу пенсії.

31.08.2022 листом ГУ ПФУ №0300-0501-8/29763 повідомлено державного виконавця про виконання рішення суду від 21.10.2020 в межах покладених зобов`язань.

Зокрема, вказано, що сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2022 рік, який на даний час не затверджений.

13.09.2022 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління винесено постанову ВП №65323043 про накладення штрафу у розмірі 10 200,00 грн за невиконання рішення суду від 21.10.2020.

Не погоджуючись із вказаною постановою позивач звернувся до суду із адміністративним позовом.

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно приписів статті 129-1 Конституції суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно з частиною першою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України №1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 наведеного Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1, 16 частини другої статті 18 Закону №1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 63 Закону №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Статтею 75 Закону №1404 установлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Отже, аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону №1404. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Обґрунтовуючи поважність причин невиконання рішення суду, позивач наголошує на тому, що нарахований розмір пенсії за період з 19.02.2020 по 28.02.2021 в сумі 716 626,88 грн буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано і таке невиконання сталося без поважних на те причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Водночас, позивачем не надано державному виконавцю та суду належних та допустимих доказів, що ним вживались заходи з виконання конкретно рішення суду від 21.10.2020, навіть після винесення постанови про накладення штрафу від 08.11.2021, правомірність якої підтверджена рішенням суду апеляційної інстанції від 19.05.2022.

Суд не бере до уваги посилання позивача лист відповідь від 06.01.2022 №2800-030203-9/764 Пенсійного фонду України на запит позивача, оскільки він носить загальний характер, а тому має опосередковане відношення спірних правовідносин, а відтак не наділений доказовою силою у даній справі.

Крім того, суд зважає, що позивачем не надано жодних доказів, що ним вживались будь які дії чи заходи на виконання рішення суду від 21.10.2020 вже після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції, яким підтверджено правомірність накладення первинного штрафу за невиконання рішення суду від 21.10.2020.

Отже посилання позивача за наведених обставин на відсутність відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення є безпідставним, оскільки позивачем не вжито дій для своєчасного надходження коштів з бюджету для виконання рішення суду.

За наведених умов питання виплати нарахованої суми невиплаченої пенсії пенсійним органом не розкрито; органу державної виконавчої служби не представлено доказів вжиття заходів зі сторони боржника для повного і своєчасного виконання рішення суду.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивач не вчинив всі залежні від нього дії для забезпечення виплати перерахованої суми довічного грошового утримання на виконання рішення суду від 21.10.2020.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, а відтак про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись Кодексом адміністративного судочинства України та на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ф.А. Волдінер