Справа № 620/5200/22
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2022 року Чернігів Справа № 620/5200/22

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області в якому просить:

- визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області від 31.05.2022 щодо відмови в переведенні позивача з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника протиправним;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Житомирській області призначити позивачу пенсію у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50% від фактичного розміру пенсії, яку отримував чоловік позивача, до його смерті, з 26.03.2022.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона має право на переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, розрахованої з 50% пенсії, яку отримував померлий чоловік ОСОБА_2 .

Суд ухвалою від 05.08.2022 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому проваджені) та встановив відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 14.09.2022 позовну заяву залишено без руху. 27.09.2022 розгляд справи продовжено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Представниками відповідачів подано відзив на позов, в яких останні просять у задоволенні вимог відмовити, зазначаючи, що чинним законодавством не передбачено призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, адже на момент смерті годувальник отримував не пенсію за віком, а пенсію як льотчик цивільної авіації.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 (а.с.11).

ОСОБА_3 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримував пенсію за віком, як працівник льотно-випробувального складу цивільної авіації відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 11.05.2022 серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Позивач звернулася до відповідача із заявою про переведення її з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника - померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_3 .

За результатами розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду в Житомирській області було прийнято рішення від 31.05.2022 № о/р НОМЕР_2 , про відмову у перерахунку пенсії, оскільки чинним законодавством не передбачено призначення пенсій у зв`язку з втратою годувальника за померлого чоловіка, який отримував пенсію як льотчик цивільної авіації.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно ст. 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 36 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

За змістом пункту 1 частини другої статті 36 Закону № 1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Питання, пов`язані з обчисленням розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника, унормовані статтею 37 Закону № 1058-IV, якою передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Так, оскільки у даній справі позивач звернулася за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника саме на підставі № 1058-IV, розмір такої пенсії обчислюється виходячи з розміру пенсії за віком померлого годувальника. Іншого цим Законом не передбачено. В той же час, враховуючи, що позивач вже отримує пенсію відповідно до Закону № 1058-IV, призначення іншого виду пенсії, передбаченому цим же Законом, в іншому розмірі, за своєю суттю, є тотожним перерахунку пенсійної виплати.

Верховний Суд у постанові від 21.02.2020 (справа №523/13150/16-а) вже вирішував питання правильного застосування вищевказаних норм матеріального права щодо обчислення розміру пенсії по втраті годувальника, який за життя не отримував пенсію за віком, а отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». У вищенаведеній постанові викладена правова позиція такого змісту «базовою величиною для визначення розміру пенсії, призначеної у зв`язку з втратою годувальника на підставі правових норм Закону №1058-IV є саме розмір пенсії за віком померлого годувальника».

Таким чином, враховуючи що померлий ОСОБА_3 не отримував пенсію за віком, а отримував пенсію за вислугою років як працівник цивільної авіації і льотно-випробного складу, розмір якої не може бути базовою величиною при розрахунку розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника, позивач не має права на переведення її на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, розраховану з 50% розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_3 .

В даному випадку визначальним є факт отримання пенсії саме за віком. В той час, як у випадку отримання пенсії за вислугу років, як льотчик авіації, призначення пенсії по втраті годувальника дійсно не передбачено.

З огляду на наведене, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до приписів ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У відповідності до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що, в свою чергу, в даному випадку, і було належним чином зроблено відповідачем при розгляді даної справи.

Підстави для розподілу судових витрат згідно із ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні, оскільки у позові відмовлено повністю.

Керуючись статтями 139, 227, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, 14000, ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду в Житомирській області (вул.О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003, ).

Повний текст рішення суду складено 01.11.2022.

Суддя Л.О. Житняк