Справа № 345/2328/22
Суддя: Кардаш О. І.
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №345/2328/22
Провадження № 2-а/345/51/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2022 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі :

головуючої - судді Кардаш О.І.

за участю секретаря судового засідання Боднар Н.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції України в Івано-Франківській області, інспектора СРПП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Базюка Миколи Ігоровича та інспектора СРПП Відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Шикор В.І. про скасування постанов,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 08.08.2022 інспектором СРПП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Базюком М.І. винесено постанову серії БАА № 955616 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 850 грн. Зокрема, згідно оскаржуваної постанови позивач 08.08.2022 о 11.50 год. рухався по вул. Литвина в м. Калуш керував транспортним засобом з порушенням ПДР, а саме: закриті сторонніми предметами номерні знаки спереду та ззаді автомобіля декоративною решіткою.

Окрім того, 08.08.2022 інспектором СРПП Відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Шикор В.І. винесено постанову серії БАБ № 311478 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 грн. Зокрема, згідно оскаржуваної постанови позивач 08.08.2022 о 11.50 год. рухався по вул. Литвина в м. Калуш керував транспортним засобом , в якого на передньому лобовому склі нанесено покриття стороннє, що зменшує оглядовість і погіршує його прозорість, чим порушив п.31.4.7 (в) ПДР.

Вважає дані постанови незаконними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню посилаючись на наступне. Зокрема вказав, що справді того дня рухався автомобілем та був зупинений працівниками поліції, які ствердили, що ним порушено вимоги ПДР України. Однак, жодних порушень при керуванні транспортним засобом він не вчиняв, пояснив інспектору, що декоративна решітка , яка знаходиться на номерних знаках , жодним чином не перешкоджає чи ускладнює ідентифікацію номерного знака, номерні знаки були чистими і чітко визначалися. Окрім того зазначає, що вказані декоративні решітки були встановлені не ним, а власником автомобіля, яким являється не він і що наявність самих по собі декоративних решіток, без встановлення обставин, визначених в ч. 6 ст. 121 КУпАП не є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. Також інспектором не конкретизовано в вказаній постанові БАА № 955616 суть правопорушення та не зазначено які саме вимоги ПДР ним порушено. Що ж стосується постанови про накладення на нього стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП та зазначає наступне, що фактичні обставини , викладені у описовій частині оскаржуваної постанови не відповідають дійсності, є по суті припущенням працівника поліції, жодного дослідження властивостей лобового скла , у тому числі замірів прозорості не проводилося, а висновок про обмеження видимості та погіршення прозорості є суб`єктивне припущення самого поліцейського.

Окрім цього, його право на правову допомогу забезпечено не було, а фактично проведено розгляд даної справи односторонньо. Зазначає, що під час зупинки та розгляду адміністративної справи інспекторами допущено ряд грубих порушень, його право на справедливий та публічний розгляд порушено, що у свою чергу є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Ухвалою суду від 30.08.2022 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачам у справі подати до суду відзив на позовну заяву.

Представник Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області Корнутій М. подав до суду відзив на позовну заяву відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечив, оскільки встановивши факт порушення водієм ПДР України, з урахуванням вимог чинного законодавства, відносно ОСОБА_1 було винесено оскаржувані постанови за ч. 1 ст. 121, ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

За вимогами ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно змісту оскаржуваної постанови серії БАА №955616, позивач 08.08.2022 о 11.50 год. в м. Калуш по вул. Литвина керував транспортним засобом з порушенням ПДР, а саме: закриті сторонніми предметами номерні знаки спереду та ззаді автомобіля декоративною решіткою. (а.с. 8).

Оскаржуючи вищевказану постанову, позивача вказує на те, що правопорушення він не вчиняв, зазначивши, що справді того дня рухався автомобілем та був зупинений працівниками поліції, які ствердили, що ним порушено вимоги ПДР України. Однак, жодних порушень при керуванні транспортним засобом він не вчиняв, пояснив інспектору, що декоративна решітка, яка знаходиться на номерних знаках, жодним чином не перешкоджає чи ускладнює ідентифікацію номерного знака, номерні знаки були чистими і чітко визначалися. Окрім того зазначає, що вказані декоративні решітки були встановлені не ним, а власником автомобіля, яким являється не він і що наявність самих по собі декоративних решіток, без встановлення обставин, визначених в ч. 6 ст. 121 КУпАП не є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. Також вказує, що інспектором не конкретизовано в вказаній постанові БАА № 955616 суть правопорушення та не зазначено які саме вимоги ПДР ним порушено (а.с. 8,20).

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події, що була 08.08.2022 за участю позивача та інспектора СРПП Калуського ВРП Базюка М.І. чітко проглядається, що того дня справді позивача було зупинено. В подальшому, інспектор Базюк М.І. представився, водія ОСОБА_1 було проінформовано про причину зупинку. При цьому встановлено, що номерні знаки були чистими та їм нічого не перешкоджало, їх ідентифікувати.

Дослідивши постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА №955617 від 08.08.2022 року (а.с.8) судом встановлено, що вона не містить посилань інспектора , які саме вимоги ПДР України позивачем порушено, а наявність самих по собі декоративних решіток, без встановлення обставин ( чи ця решітка перешкоджає або ускладнює ідентифікацію номерного знака за будь якої відстані) не є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

В матеріалах справи, як доказ, наявна лише постанова, яка є предметом оскарження та відеозапис на DVD-R диску, який за клопотанням відповідача долучено до матеріалів справи та який містить лише зображення автомобіля та відео фіксація номерних знаків, які є чистими та чітко визначалися, а декоративні решітки не ускладнювали ідентифікацію номерного знака. Тобто, наданим до суду відеозаписом не зафіксовано факту правопорушення вчиненого саме позивачем.

Окрім цього матеріали справи містять фотокопію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , з якого вбачається, що власником транспортного засобу, яким рухався позивач є ОСОБА_2 (а.с.20), яка і наділена правом щодо обладнання автомобіля, зокрема встановлення решіток на державні номерні знаки та тонування скла.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує посилання позивача на те, що предявлене йому звинувачення не підтверджено будь-якими доказами, окрім суб`єктивної думки інспектора поліції, яка спростовується наданими позивачем для огляду в суді фотознімками автомобіля яким він керував (а.с.19,20), а тому, застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн. є незаконним та необґрунтованим, у звязку з чим, відповідно до ст.280 КУпАП, суд вважає доводи позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Аналогічний висновок викладено у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 240/12/17.

Що стосується змісту оскаржуваної постанови серії БАБ №311478, позивач 08.08.2022 о 11.50 год. в м. Калуш по вул. Литвина керував транспортним засобом в якому на передньому лобовому склі нанесено покриття стороннє, що зменшує оглядовість і погіршує його прозорість, чим порушено п.31.4.7. ПДР, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП (а.с. 7).

Оскаржуючи вищевказану постанову, позивач вказує на те, що правопорушення він не вчиняв, зазначивши, що справді того дня рухався автомобілем та був зупинений працівниками поліції, які ствердили, що ним порушено вимоги ПДР України. Однак, жодних порушень при керуванні транспортним засобом він не вчиняв, пояснив інспектору, що фактичні обставини, викладені у описовій частині оскаржуваної постанови не відповідають дійсності, є по суті припущенням працівника поліції, жодного дослідження властивостей лобового скла, у тому числі замірів прозорості не проводилося, а висновок про обмеження видимості та погіршення прозорості є суб`єктивне припущення самого поліцейського.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події, що була 08.08.2022 за участю позивача та інспектора СРПП ВП (м.Долина) Калуського ВРП Шикор В.І. чітко проглядається, що того дня справді позивача було зупинено. В подальшому, інспектор представився, водія ОСОБА_1 було проінформовано про причину зупинку. При цьому на відео взагалі відсутня відео фіксація лобового скла автомобіля , яким керував позивач, що унеможливлює встановити, чи на склі нанесене стороннє покриття, яке зменшує оглядовість.

В матеріалах справи, як доказ, наявна лише постанова, яка є предметом оскарження та відеозапис на DVD-R диску, який за клопотанням відповідача долучено до матеріалів справи та який не містить зображення лобового скла автомобіля, яким керував позивач. Тобто, наданим до суду відеозаписом не зафіксовано факту правопорушення вчиненого, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Так, виходячи зі змісту висновків Касаційного адміністративного суду Верховного суду, що викладені у пп. 36,37 постанови від 23.10.2019 року по справі №357/10134/17, візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення.

При цьому, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121, ч. 6 ст. 121 КУпАП жодними належними та допустимими доказами не підтверджується.

Суд також враховує, що в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на будь-який доказ, який би підтверджував факт вчинення позивачем зазначеного правопорушення, як і відсутні свідки його вчинення. В даному випадку правопорушення жодним чином зафіксовано не було, дані про таку фіксацію відсутні.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З огляду на вимоги чинного законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами поліції, які зобов`язані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови і у даному випадку відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами, що позивач вчинив адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 121, ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Разом з тим, спірні постанови про адміністративне правопорушення, не можуть оцінюватися судом як належний та допустимий доказ в розумінні ст. 72 КАС України, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б обґрунтовували вину позивача в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити провадження у справі.

З огляду наведених підстав, суд прийшов до висновку, що постанова серії БАБ № 311478 та постанова серії БАА №955616 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративних стягнень у вигляді штрафу підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 77, 90, 241-246, 286 КАС України,

у х в а л и в:

Адміністративний позов задоволити.

Постанову серії БАБ № 311478 від 08.08.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. визнати неправомірною та скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП - закрити.

Постанову серії БАА № 955616 від 08.08.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. визнати неправомірною та скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом десяти з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

СУДДЯ: