Справа № 440/4688/22
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2022-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/4688/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бойка С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (Державна установа "Полтавська установа виконання покарань №23" Міністерства юстиції України) до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (Державна установа "Полтавська установа виконання покарань №23" Міністерства юстиції України) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не розгляду заяви від 04.04.2022;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву від 04.04.2022.

Позивач в обґрунтування позовних вимог вказав, що 04.04.2022 надіслав до відповідача заяву про звільнення його з місць позбавлення волі, на час військового стану в Україні, для подальшого проходження військової служби в Збройних силах України чи/або в Територіальній обороні України з метою захисту Вітчизни, однак відповіді на подану заяву не отримав. Таку бездіяльність відповідача щодо розгляду поданої заяви позивач вважає протиправною, а тому звернувся із даним позовом до суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року позовну заяву залишено без руху в зв`язку із невідповідністю вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України. Для усунення недоліків встановлено п`ятиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

27.06.2022 року позивач надав до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору та витребування доказів, в обґрунтування якого зазначено, що він засуджений до довічного позбавлення волі, перебуває в Державній установі "Полтавська установа виконання покарань (№23)" та немає можливості працювати та сплатити судовий збір за подання цього позову.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28 червня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору у розмірі 992,40 грн за подання позову до ухвалення судового рішення по суті спору.

06 липня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку із безпідставністю.

Пояснює, що позивач з заявою про сприяння в звільненні з місця позбавлення волі та призову на військову службу не звертався.

19 липня 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що його заяву відповідач отримав 06.04.2022року, що підтверджується відомостями, розміщеними на офіційному сайті «Укрпошта», за трекінгом №986.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені доводи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що позивач 05.04.2022 звернувся із заявою від 04.04.2022 до Військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується чеком АТ «Укрпошта», у якому зазначений трекінг відправліення - №986 (а.с.4).

Відповідно до трекінгу відправлень АТ «Укрпошта» за №986, вказане відправлення 06.04.2022 вручено адресату за довіреністю.

Разом з тим, позивач станом на день звернення до суду стверджує, що відповідь на звернення не отримував, а тому вважаючи дій відповідача протиправними та такими, що грубо порушують законні права та його інтереси звернувся до суду за захистом його прав.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно статті 40 Конституції Україниу сі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Частиною 1статті 1 Закону України "Про звернення громадян"(надалі також Закон №393/96-ВР, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Статтею 18 Закону №393/96-ВР визначено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, серед іншого, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Положеннями статті 19 Закону № 393/96-ВРпередбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам.

Згідно частини 1 статті 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення,- невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Як свідчать матеріали справи, звернення позивачем надіслано до відповідача 05.06.2022 та отримано відповідачем 06.04.2022.

Відповідь на вказане звернення відповідач не надав.

У відзиві на позовну заяву, відповідач стверджує, що не отримував заяву ОСОБА_1 від 04 квітня 2022 року, проте, вказане твердження спростовується матеріалами справи, а саме роздруківкою трекінгу відправлення АТ «Укрпошта» за № 986, що додана до відповіді на відзив позивачем.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч.1 ст.72 КАС України).

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне захистити права позивача, шляхом визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 04.04.2022 та зобов`язати відповідача належним чином розглянути звернення ОСОБА_1 від 04.04.2022.

З урахуванням встановлених фактів, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до ухвали суду від 28.06.2022 позивачу відстрочено сплату судового збору за подання до суду даної позовної заяви до ухвалення рішення у справі, однак на момент прийняття судом рішення у даній справі позивачем не надано документ про сплату судового збору за подання позову у сумі 992,40 грн.

Враховуючи задоволення позову та керуючись положеннями ч.2 ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь Державного бюджету України належить стягнути 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ :
Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , Державна установа "Полтавська установа виконання покарань №23" Міністерства юстиції України, вул.Пушкіна,91, 36000) до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄРДПОУ НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 04 квітня 2022 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 квітня 2022 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Державного бюджету України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Бойко