Справа № 380/15332/22
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01 листопада 2022 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сасевич О.М., перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ромтранс Сервіс» до Львівської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ромтранс Сервіс» до Львівської митниці Державної митної служби України із вимогами:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення №0000025/7.4-19 від 13 вересня 2021 року, яким встановлено порушення статті 15 Доповнення №1 до Регіональної конвенції, частини 2 статті 48, частини 1 статті 27 Митного кодексу України та збільшено суми грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що возять суб`єкти підприємницької діяльності на суму 62 325,13 (шістдесят дві тисячі триста двадцять п`ять гривень, 13 коп.) гривень.

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення №0000026/7.4-19 від 13 вересня 2021 року, яким встановлено порушення підпункту в) пункту 185.1 статті 185, пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України та збільшено суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість товарів ввезених на митну територію України суб`єктами господарювання на загальну суму 15 581,29 грн. (п`ятнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят одна гривня, 29 коп.) гривень, з них 12465,03 грн. податкове зобов`язання; 3116,26 грн. штрафні санкції.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Суддею встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, та містить наступні недоліки.

1. Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон від 08.07.2011 №3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону №3674-VI, судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 1 статті 4 Закону №3674-VI передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону №3674-VI, за подання суб`єктом владних повноважень, юридичною особою до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2481,00 гривень.

З прохальної частини позовної заяви слідує, що позивачем заявлено позовні вимоги майнового характеру про скасування податкових повідомлень-рішень, якими збільшено суму грошових зобов`язань на загальну суму 77906,42 грн. Зважаючи на те, що 1,5 відсотка від ціни позову (77906,42 грн.) становить 1168,59 грн., за подання даного адміністративного позову до суду слід сплатити судовий збір в сумі 2481,00 грн.

Як встановлено суддею, позивачем до позовної заяви не долучено документу про сплату судового збору, а відтак, суддя резюмує, що такий ним сплачено не було.

З метою усунення даного недоліку позивачу слід сплатити судовий збір в сумі 2481,00 грн. та долучити до матеріалів справи докази такої сплати.

Слід зазначити, що відомості про платіжні реквізити для перерахування судового збору за подання адміністративного позову до Львівського окружного адміністративного суду можна довідатися, зокрема, на офіційному сайті суду (http://adm.lv.court.gov.ua) в розділі Судовий збір, а також автоматично розрахувати та сформувати квитанцію для сплати судового збору.

Належним документом про сплату судового збору в розумінні вищевказаного Закону, є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення (оригінал).

2. Частиною 1 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом 1 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним ч. 2 ст. 122 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними ч. 4 ст. 122 КАС України.

Такою спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 Податкового кодексу України (далі ПК України). З її змісту вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Пунктом 56.18 ст. 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до п. 56.19 ст. 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Зі змісту п.п. 56.2, 56.3, 56.17 ст. 56, п. 57.3 ст. 57 ПК України вбачається, що процедура адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення розпочинається з дня подання скарги до контролюючого органу вищого рівня, яка засвідчує безпосередню незгоду платника з визначеними йому грошовими зобов`язаннями, і закінчується настанням однієї з подій, передбачених п. 56.17 ст. 56 ПК України. Строк для подачі первинної скарги за загальним правилом становить 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19 дійшов висновку про те, що адміністративний позов, з урахуванням положень п. 56.19 ст. 56 ПК України, до суду може бути поданий у місячний строк з дня отримання платником податків рішення ДФС України про результати розгляду його скарги.

Враховуючи викладене суддя зазначає, що строком звернення до адміністративного суду із вимогами щодо скасування податкових повідомлень-рішень після їх оскарження в адміністративному порядку є місячний строк з дня отримання рішення за результатом розгляду такої скарги.

Як встановлено суддею з матеріалів адміністративного позову, оскаржувані податкові повідомлення-рішення №0000025/7.4-19 від 13.09.2021 року та №0000026/7.4-19 від 13.09.2021 року оскаржувалися позивачем в адміністративному порядку шляхом подачі відповідної скарги до Державної митної служби України.

Державною митною службою України було прийнято рішення від 30.11.2021 року про відмову у задоволенні скарги. Таке рішення було скеровано засобами поштового зв`язку на адресу позивача, однак ним отримано не було, внаслідок чого конверт повернувся відправнику 17.01.2022 року.

Відтак, зважаючи на вказівку норми п. 56.19 ст. 56 ПК України, суд вказує, що останнім днем звернення для судового оскарження податкових повідомлень-рішень №0000025/7.4-19 від 13.09.2021 року та №0000026/7.4-19 від 13.09.2021 року є 16.02.2022 року.

До суду із означеним адміністративним позовом позивач звернувся 24.10.2022 року засобами поштового зв`язку, а тому, суд констатує, що позивачем пропущено місячний строк, встановлений ПК України, для звернення до суду з відповідною позовною заявою.

Разом з цим позивачем подано до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Обгрунтовує подану заяву тим, що рішення контролюючого органу вищого рівня від 30.11.2021 року, яке прийнято за результатом адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень №0000025/7.4-19 від 13.09.2021 року та №0000026/7.4-19 від 13.09.2021 року не надходило не зареєстровану адресу знаходження позивача.

Розглянувши подане клопотання суддею з`ясовано, що 30.11.2021 року Державною митною службою України було прийнято рішення №08-4/10-06/13/10743 про результати розгляду скарги позивача, яким, фактично, було відмовлено у задоволенні такої.

Як вбачається з конверта (штрих-код на конверті 04 6) рішення Державної митної служби України №08-4/10-06/13/10743 від 30.11.2021 року скеровувалось ТОВ «Ромтранс Сервіс», однак відправлення повернулось до адресата із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Суддя зазначає, що у відповідності до норм пункту 56.8 статті 56 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків засобами поштового зв`язку (з повідомленням про вручення) чи електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) або надати йому під розписку.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу.

Згідно пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до абз. 6 пункту 42.4 статті 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Згідно із абз. 3 пункту 58.3 статті 58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Матеріалами адміністративного позову підтверджено, що на виконання вимог пункту 58.2 статті 58 ПК України рішення №08-4/10-06/13/10743 від 30.11.2021 року про результати розгляду скарги позивача було надіслано позивачу Державною митною службою України у визначеному законом порядку.

Зважаючи на викладене суддя відхиляє покликання позивача на неотримання ним рішення контролюючого органу вищого рівня про відмову у задоволенні його скарги на податкові повідомлення-рішення №0000025/7.4-19 від 13.09.2021 року та №0000026/7.4-19 від 13.09.2021 року.

Окрім цього, суддя презюмує, що оскільки позивач ознайомлений із порядком адміністративного оскарження рішень податкових чи митних органів, йому відомо й про строк здійснення контролюючим органом вищого рівня адміністративного розгляду скарги, який становить 20 днів з моменту отримання скарги. Водночас інформаційний запит щодо результату розгляду скарги позивачем було надіслано до Державної митної служби України аж у серпні 2022 року.

Таким чином, враховуючи всі викладені у клопотанні про поновлення строку звернення до суду обставини у сукупності, суддя визнає пропуск позивачем строку звернення до суду неповажним, а тому таке задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, враховуючи наведене, позовну заяву належить залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення її недоліків відповідно до ч. 2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 160-162, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Залишити без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ромтранс Сервіс» до Львівської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, вказаних у мотивувальній частині ухвали п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Сасевич О.М.