Справа № 160/17701/21
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 160/17701/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Тарханової А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року (суддя 1-ї інстанції Бондар М.В.) у справі №160/17701/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Золотий Дракон" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Золотий Дракон» звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень: форми Р від 17 червня 2021 року №, яким ТОВ "Торгова компанія "Золотий Дракон" збільшено податкове зобов`язання за податком на додану вартість на суму 6235436 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1558859 грн.; форми В1 від 17 червня 2021 року №, яким до ТОВ "Торгова компанія "Золотий Дракон" застосовано штрафні санкції відповідно до п.123.3 ст.123 Податкового кодексу України (далі ПК України): 25% штрафу в сумі 824807,75 грн на суму заявленого бюджетного відшкодування 3299231 грн.; форми В4 від 17 квітня 2021 року №, яким ТОВ "Торгова компанія "Золотий Дракон" зменшено суму від`ємного значення з ПДВ на суму 6 054 050 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що скарга позивача подана до ДПС України, в порядку адміністративного оскарження вважається повністю задоволена, оскільки рішення за результатами розгляду надіслано з пропуском встановленого строку визначеного нормами ПК України. Крім того, спірні рішення підлягають скасуванню оскільки порушення норм податкового законодавства за результатами проведеної перевірки не встановлено, а зазначені не ґрунтуються на первинних документах товариства та нормах законодавства і є припущеннями. До перевірки були надані всі первинні документи та документи, що стосуються предмету перевірки.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року позов задоволено.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що під час розгляду справи не враховані всі доводи та подані докази сторонами, а саме не спростовано доводів відповідача виявлених порушень. Так товариством до перевірки не було подано всіх документів, що запитувались, не можливо було встановити фактів списання у виробництво давальницької сировини, хімічних реагентів, реактивів необхідних за технологією проведення рафінації соняшникової олії та подальшого використання побічних речовин та відходів за давальницькою сировиною. Крім того, не підтверджено фактичного проведення господарських операцій між позивачем та контрагентами з огляду на невідповідність даних ТТН та відсутністю інших документів (сертифікати, паспорти якості, тощо).

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначив, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи та прийнято обґрунтоване рішення. Також зазначив зокрема, що всі документи перевіряючим в межах предмету перевірки були надані.

Представник відповідача, особи, що подала апеляційну скаргу, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав доводи апеляційної інстанції, просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні 05.10.2022р. суду апеляційної інстанції підтримав доводи відзиву, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. В судове засідання 26.10.2022р. представник позивача не з`явився.

На вимогу суду апеляційної інстанції позивачем направлено суду докази з направлення скарги в порядку адміністративного оскарження до ДПС України та отримання її.

Представник відповідача повідомив суду апеляційної інстанції, що докази отримання скарги направленої в порядку адміністративного оскарження рішень, відсутні. Проте зазначив, що докази подані позивачем є неприйнятними, оскільки скарга направлялась службою Нова Пошта, яка займається перевезенням вантажів та товарів.

Перевіривши матеріали справи, обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Торгова компанія "Золотий Дракон" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 9353281 грн, у тому числі заявленого до бюджетного відшкодування з бюджету в сумі 3299231 грн, за результатами якої складений акт від 19 травня 2021 року №1544/04-36-07-07/41607663.

Перевіркою встановлені наступні порушення:

1) перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань та податкового кредиту за лютий 2021 року встановлено порушення пункту 44.1 ст. 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 186.1 статті 186, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, ТОВ Торгова компанія Золотий Дракон за лютий 2021 року занижено суму податкових зобов`язань на 880853 грн. (рядок 9 Декларації), та завищено податковий кредит на 14707864 грн. (рядок 10.1 та рядок 17 Декларації), що призвело до:

- завищення суми від`ємного значення, яке підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за лютий 2021 року (рядок 20.2.1 Декларації) на 3299231 грн.;

- завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 Декларації) на 6054050 грн.;

- заниження податкових зобов`язань з ПДВ до сплати за лютий 2021 року на суму 6235436 грн.;

2) в порушення п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні за лютий 2021 року на загальну суму ПДВ 911721,27 грн.

За результатами перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення, зокрема:

- форми Р від 17 червня 2021 року №, яким ТОВ "Торгова компанія "Золотий Дракон" збільшено податкове зобов`язання за податком на додану вартість на суму 6235436 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1558859 грн;

- форми В1 від 17 червня 2021 року №, яким до ТОВ Торгова компанія Золотий Дракон застосовано штрафні санкції відповідно до п.123.3 ст.123 ПК України: 25% штрафу в сумі 824807,75 грн на суму заявленого бюджетного відшкодування 3299231 грн.

- форми В4 від 17 квітня 2021 року №, яким ТОВ "Торгова компанія "Золотий Дракон" зменшено суму від`ємного значення з ПДВ на суму 6054050 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення отримані позивачем 23.06.2021 і були оскаржені в адміністративному порядку до ДПС України.

Скаргу на податкові повідомлення-рішення до ДПС України позивач направив 08.07.2021 через компанію Нова Пошта. Як свідчить викопіювання (скріншот) інформації з сайту компанії Нова Пошта (https://tracking.novaposhta.ua/#/ru/chat/messages) щодо відстеження відправлення №59 0007 0614 2503, скарга отримана ДПС України 09.07.2021 о 15:22.

Рішенням від 21.07.2021 ДПС України продовжено строк розгляду скарги до 09.09.2021 включно.

Відповідь на скаргу позивача ДПС України направило в день прийняття такої відповіді 09.09.2021, відповідно до якої скарга залишена без задоволення.

Позивач не погодившись з рішеннями відповідача звернувся до суду із зазначеним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку про обґрунтованість позову щодо протиправності оскаржених рішень відповідача.

Переглядаючи судове рішення, колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить наступного висновку.

Відповідно до статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції з постачання товарів/послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Згідно із пунктом 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

За приписами п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4. ст. 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу ; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Встановлюючи обов`язкове підтвердження платником податків задекларованих показників податкового обліку належними документами, законодавець презюмує, що ці документи мають відображати реальний стан речей щодо задекларованих об`єктів оподаткування. При цьому сама по собі наявність або відсутність окремих документів, так само, як помилки у їх оформленні, не є підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо фактичний рух активів або зміни в активах відбувся.

Превалювання сутності над формою (операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми), як один із принципів бухгалтерського обліку, закріплений в статті 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та відповідає сутності податкового обліку, який відповідно до частини другої статті 3 цього Закону ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" 16.07.1999 № 996-XIV, встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з цієї нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції.

Ступінь деталізації змісту і обсягу господарської операції вищевказаним Законом не встановлено, тому її можуть визначати особи, які відповідають за здійснення господарської операції і правильність її оформлення. При цьому така деталізація має забезпечити розкриття змісту господарської операції та ідентифікацію активів, зобов`язань, доходів або витрат, з нею пов`язаних.

Надання контролюючому органу належним чином оформлених документів, передбачених правовими нормами, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо контролюючий орган не встановив і не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні, суперечливі або ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи контролюючого органу, зокрема про наявність таких обставин, як: неможливість реального здійснення операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, господарської діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність документів обліку.

Разом з тим, будь-які документи (у т.ч. договори, накладні, акти, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, то відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Як свідчать встановлені обставини справи, податковий орган за результатами документальної позапланової виїзної перевірки, дійшов висновку, що позивачем за лютий 2021 року занижено суму податкових зобов`язань на 880853 грн. (рядок 9 Декларації), та завищено податковий кредит на 14707864 грн. (рядок 10.1 та рядок 17 Декларації), що призвело до завищення суми від`ємного значення, яке підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за лютий 2021 року (рядок 20.2.1 Декларації) на 3299231 грн.; завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 Декларації) на 6054050 грн.; заниження податкових зобов`язань з ПДВ до сплати за лютий 2021 року на суму 6235436 грн.

Такі висновки ґрунтуються на відсутності підтвердження здійснення господарських операцій з переробки сировини (олія соняшникова нерафінована) за договорами з контрагентами ТОВ «Алтрейд ЛТД», ТОВ «Аграрна компанія «Лан», ПП «Агро груп компані», такі договори вважає удаваними, а також відсутністю доказів, з підстав ненадання всіх запитаних документів, з придбання соняшника у лютому 2021 року на загальну суму 83758408,44 грн у таких контрагентів-постачальників: Селянське фермерське господарство Славутич (), фермерське господарство ТРУД (), ТОВ ЕРА-ТОРІЯ (), ТОВ Компанія Прометей (), фермерське господарство Гладких (), ТОВ Злагода (), ТОВ ПРОФАГРОІНВЕСТ (), СФГ Пролісок (), фермерське господарство Едем-777 (), сільськогосподарське ТОВ Відродження (), ТОВ Кам`янське (), СФГ Славія (), ТОВ Агро Максімус (), фермерське господарство Коба (), ТОВ Дмитрівка (), СФГ Віва-М (), фермерське господарство АГРОМИР (), ТОВ Агрофірма Агро-Інвест (), фермерське господарство Горбенко М.С. (), приватне сільськогосподарське підприємство Олександрівське (), сільськогосподарське ТОВ Гаврилюк (), селянське фермерське господарство Знахідка (), ТОВ Б.М.У. (), фермерське господарство Даріант (), фермерське господарство Володар-Плюс (), СФГ Ножнін (), приватне сільськогосподарське підприємство Лан (), фермерське господарство Хлібороб (), а також з підстав включення до складу податкового кредиту за лютий 2021р. суму ПДВ у розмірі 2962720,48 грн по податковим накладним за вересень 2020р. по постачальнику ТОВ «КГС «Дніпро» без врахування раніше включеної суми ПДВ у розмірі 54708,75грн до складу податкового кредиту за жовтень 2020р. (уточнюючий розрахунок від 01.02.2021 №) що призвело до завищення податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування ПДВ за лютий 2021р. на суму 54709грн.

Так між позивачем та ТОВ «АГРАРНА КОМПАНІЯ «ЛАН», ТОВ, «Алтрейд ЛТД», ПП «АГРО ГРУП КОМПАНІ» укладені договори з виробництва нерафінованої олії з давальницької сировини від 11.02.2020р №В/ЗД/1111-1, 30.04.2020р. №16875, 07.02.2020р. №1702-3, відповідно.

Також позивач орендує виробничих потужності у ТОВ «Аквія» за договором від 29..02.2020р. №А/ЗД/0112, з урахуванням додаткових угод.

Факт здійснення позивачем господарських операцій останній підтверджує первинними документами, які і надавав до перевірки.

Висновки перевірки зводяться до того, що такі угоди є удаваними, оскільки підприємством не було надано всіх запитаних документів, зокрема паспорти якості продукції, не встановлення походження сировини, не надання інформації щодо технології (норми витрат, використання реагентів, тощо), невірно оформлених ТТН та с підстав неможливості використання орендованих виробничих потужностей.

Як свідчать встановлені обставини справи, для перевірки обсягів придбання та обсягів реалізації позивачем до перевірки надані договори (угоди, контракти) на придбання, реалізацію, надання в оренду/взяття в оренду основних засобів; ТТН/подорожні листи; первинні документи видаткові накладні, прибуткові накладні, акти приймання-передачі робіт/послуг, митні декларації; податкові накладні, розрахунки коригування; документи які підтверджують якість/відповідність придбаних ТМЦ (сільськогосподарської продукції); документи, які підтверджують якість/відповідність реалізованих ТМЦ; зведені бухгалтерські документи: обігово-сальдові відомості, журнали ордери до яких перенесено інформацію з первинних документів бухгалтерського та податкового обліків.

Зазначене підтверджено також відповідачем в акті перевірки, де наведено перелік первинних документів, використані при перевірці, а саме: - договори/контракти, митні декларації вибірковий порядок перевірки; - договори з контрагентами - вибірковий порядок перевірки; - первинні документи (видаткові накладні, акти виконаних робіт, тощо) - вибірковий порядок перевірки; - журнали ордери - вибірковий порядок перевірки.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо безпідставності висновку податкового органу про неможливість використання позивачем виробничих потужностей з огляду на реєстрацію протягом вересня-листопада 2020 року орендодавцем ТОВ АКВІЯ податкових накладних на адресу іншого платника ТОВ СКАЙ ТРЕЙД. Предметом перевірки, на підставі якої відповідачем прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, є відносини, що виникли з поданої декларації з податку на додану вартість за лютий 2021 року.

Оформлення документів по переробці давальницької сировини очищенню нерафінованої олії по ТОВ АЛТРЕЙД ЛТД однією датою представник позивача пояснив в судовому засіданні наявністю достатніх потужностей для переробки і виробництва олії, що є профільним видом діяльності позивача. Всі етапи технологічного процесу виробництва олії складають одну технологічну лінію, під час якого задіяне наступне виробниче обладнання: машини насінньовійні НВХ (12 шт.), машини насінньорушальні НРХ-4-01 (10 шт.), сепаратори лушпиння СЛ-40 (4 шт.), вальцеві станки (2 шт.), маслопрес шнековий ПШ-300 (2 шт.), жаровня марки Ж-3200-8 (2 шт.), фільтри вертикальні напорні ВНП-60 (2 шт.), екстрактор Є-1 (1 шт.), сушила олії (1 шт.). Наявність вищевказаного обладнання дозволяє переробляти значний обсяг олійних культур на добу.

Таким чином, доводи відповідача, які викладені у акті перевірки, щодо не підтвердження здійснення господарських операцій з переробки сировини, є припущенням податкового органу.

Також твердження податкового органу про неможливість виробити нерафіновану олію є не підтвердженим та свідчить про припущення останнього, оскільки обладнання дозволяє переробляти значний обсяг олійних культур на добу. Також не доведено відповідачем, що процес рафінації соняшникової олії є тривалим та потребує значний проміжок часу.

Крім того, є помилковими висновки податкового органу про удаваність правочинів щодо переробки позивачем давальницької сировини очищення нерафінованої олії. Удаваний правочин може бути визнаний судом недійсним із застосуванням наслідків того правочину, який сторони мали намір приховати. З цього приводу Верховний Суд наголошує на необхідності доведення нікчемності правочину в судовому порядку (постанова від 21.03.2018р. у справі № 808/2140/13-а).

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про недоведеність висновків податкового органу про неможливість виробництва рафінованої олії позивачем з посиланням на не надання документів щодо використання реагентів, норми витрат при проведенні процесу рафінації олії хімічних реагентів, матеріалів, реактивів, про отримання супутніх речовин і відходів. Відповідачем не обґрунтовано обов`язок позивача згідно чинного законодавства створювати і зберігати такі документи. А також необґрунтованості інших тверджень відповідача, як відсутністю (ненаданням) документів якості продукції, тощо, як підставу нездійснення господарської угоди.

По своїй суті всі твердження відповідача щодо вищезазначених договорів є припущеннями і не ґрунтуються на первинних документах, подані товариством до перевірки.

Щодо доводів відповідача на встановлене порушення щодо формування податкового кредиту з придбання соняшника у лютому 2021 року на загальну суму 83758408,44 грн у таких контрагентів-постачальників: Селянське фермерське господарство Славутич (), фермерське господарство ТРУД (), ТОВ ЕРА-ТОРІЯ (), ТОВ Компанія Прометей (), фермерське господарство Гладких (), ТОВ Злагода (), ТОВ ПРОФАГРОІНВЕСТ (), СФГ Пролісок (), фермерське господарство Едем-777 (), сільськогосподарське ТОВ Відродження (), ТОВ Кам`янське (), СФГ Славія (), ТОВ Агро Максімус (), фермерське господарство Коба (), ТОВ Дмитрівка (), СФГ Віва-М (), фермерське господарство АГРОМИР (), ТОВ Агрофірма Агро-Інвест (), фермерське господарство Горбенко М.С. (), приватне сільськогосподарське підприємство Олександрівське (), сільськогосподарське ТОВ Гаврилюк (), селянське фермерське господарство Знахідка (), ТОВ Б.М.У. (), фермерське господарство Даріант (), фермерське господарство Володар-Плюс (), СФГ Ножнін (), приватне сільськогосподарське підприємство Лан (), фермерське господарство Хлібороб ().

Так відповідач перелічив вказаних контрагентів і укладені договори позивачем з придбання продукції з такими у акті перевірки. Визначаючи порушення норм податкового законодавства щодо формування податкового кредиту за результатами таких договорів, відповідач посилався на ненадання позивачем перевіряючим документів якості продукції, невірність оформлення ТТН, відсутність у контрагентів позивача необхідних умов для ведення господарської діяльності, відсутність основних фондів, технічного персоналу, виробничих активів, транспортних засобів тощо.

Відповідно до акту перевірки, податковий орган дослідив первинні документи подані позивачем, по спірним договорам, такі подані і суду.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що первинні документи, та інші подані документи, якими позивач підтверджує фактичне здійснення спірних господарських операцій, повністю відтворюють зміст господарських операцій, містять інформацію щодо фактично здійснених господарських операцій. Зокрема, наявні в матеріалах справи первинні документи підтверджують фактичне отримання позивачем товарів.

За таких обставин суд визнає необґрунтованими доводи контролюючого органу про недоведеність здійснення спірних господарських операцій.

Крім того, колегія суддів критично ставиться до позиції податкового органу про відсутність можливості контрагентами позивача, поставити товар позивачу, оскільки законодавством не пред`являються вимоги до суб`єктів підприємництва стосовно кількості працівників у штаті підприємства, наявності тих чи інших основних фондів, зокрема, складських приміщень, транспортних засобів, тощо, для здійснення господарської діяльності, отже на його правосуб`єктність та статус платника податків це жодним чином не впливає. Проте, податковий орган має довести, що відсутність таких ресурсів унеможливила в кожному конкретному випадку реальне виконання правочину. Таких доказів суду не надано.

Зазначені контрагенти позивача перебували на час здійснення господарських операцій на податковому обліку. Податковий кодекс України не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб`єктом господарювання.

Ймовірне порушення контрагентом правил здійснення податкової дисципліни та господарської діяльності (відсутність за місцем реєстрації, несплата податків та зборів у необхідному розмірі тощо) не може бути підставою для позбавлення платника (позивача у справі) права на отримання податкової вигоди за умови відсутності доказів недобросовісності такого платника.

Податкове законодавство України не ставить право платника податку на формування витрат та оформлення податкового кредиту в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, тощо.

При цьому суд виходить з того, що податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

Крім того подані відповідачем довідки за результатами зустрічної звірки деяких контрагентів позивача, отримані після проведення перевірки, спростовують твердження податкового органу щодо не виконання договорів, та підтверджують декларування зобов`язань онтрагентами за укладеними договорами.

Посилання відповідача не наявність недоліків документів у тому числі ТТН, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки наявність певних недоліків не може свідчити про відсутність поставки товару. Суд не виключає можливість наявності технічної помилки чи описки у поданих документах, проте такі не можуть спростовувати виконання договорів.

Щодо посилання відповідача на включення позивачем до складу податкового кредиту за лютий 2021р. суму ПДВ у розмірі 2962720,48грн по податковим накладним за вересень 2020р. по постачальнику ТОВ «КГС «Дніпро» без врахування раніше включеної суми ПДВ у розмірі 54708,75грн до складу податкового кредиту за жовтень 2020р. (уточнюючий розрахунок від 01.02.2021 №) що призвело до зачищення податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування ПДВ за лютий 2021р. на суму 54709грн.

Такі посилання податкового органу містяться в акті, у рішенні податкового органу за результатами розгляду скарги в адміністративному порядку, а також у відзиві на позов та в апеляційній скарзі.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції такі доводи відхиляє як недоведені, оскільки відповідач лише зазначив суму, а саме з суми 2962720,48грн раніше включеної суми ПДВ у розмірі 54708,75грн, оскільки при наявності зареєстрованих податкових накладних та декларацій, відповідач не наводить їх номери дати реєстрації, та сум ПДВ по кожній податковій накладній, що виключає можливість здійснення судом перевірки доводів відповідача про раніше включення спірних, за позицією відповідача, сум ПДВ у такому розмірі за певним контрагеном та за певний період, оскільки такі не містяться у акті перевірки. Таким чином такі доводи є недоведеними нелажними доказами. Крім того, ідентифікувати та визначити, яке порушення мав на увазі податковий орган можливо лише враховуючи суму 2962720,48грн, оскільки податковий орган вказав у акті перевірки лише назву контрагента без вказівки ЄДРПОУ, яке лише зазначається у звітності при його поданні підприємством.

Також колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що скарга позивача поданої в порядку адміністративного оскарження, розглянута з порушенням строків визначених нормами ст. 56 ПК України.

Відповідно до положень пункту 56.8 статті 58 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків засобами поштового зв`язку (з повідомленням про вручення) чи електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) або надати йому під розписку.

За приписами пунктом 56.9. тієї ж статті, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово або в електронній формі засобами електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Як свідчать встановлені обставини справи, скаргу на податкові повідомлення-рішення до ДПС України позивач направив 08.07.2021 через компанію Нова Пошта. Як свідчить викопіювання (скріншот) інформації з сайту компанії Нова Пошта (https://tracking.novaposhta.ua/#/ru/chat/messages) щодо відстеження відправлення №59 0007 0614 2503, скарга отримана ДПС України 09.07.2021 о 15:22.

Такі докази надано і суду апеляційної інстанції.

Рішенням від 21.07.2021 ДПС України продовжено строк розгляду скарги до 09.09.2021 включно.

Зважаючи на день отримання скарги ДПС України 09.07.2021, 60-й день строку припадає на 07.09.2021. Водночас відповідь на скаргу позивача ДПС України направило в день прийняття такої відповіді 09.09.2021, про що свідчить доданий до матеріалів справи конверт.

Таким чином, є вірними висновки суду першої інстанції, що скарга позивача, враховуючи приписи ст. 56 ПК України, є повністю задоволеною на користь ТОВ "Торгова компанія "Золотий Дракон".

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з доводами відповідача, яким надавав і оцінку суд першої інстанції, що скарга отримана ДПС України 12.07.2021, дата реєстрації скарги 12.07.2021 вх. 20257/6, оскільки проведення внутрішньої реєстрації скарги в журналі вхідної кореспонденції ДПС України не свідчить, що датою отримання скарги ДПС України є саме 12.07.2021.

Посилання представника відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції на те, що докази направлення скарги засобами Нова Пошта не є належними, оскільки це підприємство здійснює перевезення вантажу, колегія суддів відхиляє, оскільки норми ПК України не визначають заборони направлення кореспонденції до податкового органу всіма можливими засобами та установами, що здійснюють доставку кореспонденції/ документів.

Проте колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення форми В4 від 17 квітня 2021 року №, яким ТОВ "Торгова компанія "Золотий Дракон" зменшено суму від`ємного значення з ПДВ на суму 6054050 грн, не ґрунтується на акті перевірки від 19.05.2021, оскільки датоване раніше такого акту, оскільки зазначення іншого місця - «квітень» є технічною опискою, однак такі висновки не привели до невірного прийняття рішення по суті розглянутої справи.

Виходячи із зазначеного вище суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для скасування такого.

Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року у справі №160/17701/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 01 листопада 2022 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак