Справа № 260/2860/20
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Ужгород№ 260/2860/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання Гавій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" до Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 20 жовтня 2022 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 31 жовтня 2022 року.

Комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення 38 сесії 7 скликання Коритнянської сільської ради від 16.03.2020 року № 850 "Про затвердження детального плану території".

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 16.03.2020 року Коритнянською сільською радою прийнято спірне рішення, яким було затверджено містобудівну документацію - «Детальний план території щодо зміни цільового призначення земельних ділянок в с. Коритняни, урочище «Радіоцентр», Ужгородський район, Закарпатська область. Як зазначає позивач, всупереч діючому законодавству України, детальний план території щодо зміни цільового призначення земельних ділянок в с. Коритняни, урочище «Радіоцентр», Ужгородський район, Закарпатська область було затверджено не виконавчим комітетом сільської ради, а рішенням сільської ради, на що остання не мала повноважень, при цьому Коритнянська сільська рада знехтувала вимогами законодавства України у сфері містобудування не подавши на розгляд проект детального плану до архітектурно-містобудівельної ради Закарпатської ОДА. Крім того, не було проведено громадські слухання щодо врахування громадських інтересів під час розроблення детального плану. Також, відповідачем не було отримано погодження з територіальними геологічними підприємствами, органами державного гірничого нагляду та охорони навколишнього природного середовища, що виключає можливість забудови площ залягання корисних копалин загальнодержавного значення.

Ухвалою судді від 07.12.2020 року відкрито провадження у адміністративній справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 18.05.2021 року замінено відповідача Коритнянську сільську раду правонаступником - Холмківською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області.

Ухвалою суду від 08.06.2021 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням судовим рішенням у адміністративній справі № 260/1336/18.

Ухвалою суду від 09.09.2022 року провадження у справі поновлено.

Заявою від 20.10.2022 року представник позивача просить розгляд справи провести за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини не прибуття, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду адміністративної справи.

Враховуючи наявність заяви представника позивача про розгляд справи без його участі та відсутності перешкод для розгляду справи за відсутності сторін, на підставі ст. 205 КАС України, розгляд справи проведено за відсутності представників сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, рішенням 38 сесії 7 скликання Коритнянської сільської ради від 16.03.2020 року № 850 "Про затвердження детального плану території" затверджено містобудівну документацію «Детальний план території щодо зміни цільового призначення земельних ділянок в с. Коритняни, урочище «Радіоцентр», Ужгородського району, Закарпатської області».

При цьому, як стверджує відповідач у відзиві на позовну заяву, відповідний детальний план території був розроблений та затверджений на підставі іншої містобудівної документації, а саме генерального плану села Коритняни Ужгородського району, зокрема Коритнянською сільською радою Ужгородського району затверджено нову містобудівну документацію генеральний план населеного пункту села Коритняни Ужгородського району, на підставі рішення сесії сільської ради від 30.08.2018 року № 502 "Про затвердження генерального плану сільського населеного пункту села Коритняни, Ужгородського району".

В контексті наведеного суд зазначає, що згідно з положеннями п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» вiд 17.02.2011 року №3038-VI (з наступними змінами та доповненнями, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 3038-VI) детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону №3038-VI генеральний план населеного пункту є одночасно видом містобудівної документації на місцевому рівні та документацією із землеустрою і призначений для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Як передбачено у абзаці першому ч.1 ст.19 Закону №3038-VI детальний план території деталізує положення генерального плану населеного пункту або комплексного плану та визначає планувальну організацію і розвиток частини території населеного пункту або території за його межами без зміни функціонального призначення цієї території.

Абзацом третім цієї ж норми передбачено, що детальні плани територій одночасно з їх затвердженням стають невід`ємними складовими генерального плану населеного пункту та/або комплексного плану.

Детальний план території складається із графічних і текстових матеріалів (ч.5 ст.19 Закону №3038-VI).

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що детальний план території є видом містобудівної документації, яка уточнює положення генерального плану населеного пункту, положення детального плану території мають узгоджуватися з генеральним планом населеного пункту, деталізувати положення останнього та не суперечити йому.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.06.2018 року у справі № 826/4504/17, від 14.08.2018 року у справі № 815/3880/14, від 01.10.2019 року у справі № 810/4017/17, від 15.04.2020 року у справі № 702/1384/16-а, від 26.05.2020 року у справі № 750/11932/16-а.

З огляду на викладене, така правова природа детального плану території характеризує його як складову планування території на місцевому рівні, що уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Надання оцінки спірному рішенню у спірних правовідносинах можна сформулювати як відповідність локального нормативно-правового акта нижчої юридичної сили (детального плану території) локальному нормативно-правовому акту вищої юридичної сили (генеральному плану).

При цьому суд констатує, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.06.2019 року у справі № 260/1336/18 (головуюча суддя Плеханова З.Б.) визнано протиправним та скасовано рішення Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 30.08.2018 року № 502 «Про затвердження генерального плану сільського населеного пункту села Коритняни Ужгородського району».

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019 року рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.06.2019 року у справі № 260/1336/18 скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» до Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення від 30.08.2018 року № 502, "Про затвердження генерального плану сільського населеного пункту села Коритняни Ужгородського району" відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду касаційні скарги Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода», Прокуратури Львівської області задоволено частково, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.06.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019 скасовано, та направлено справу на новий розгляд.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.04.2022 року у справі № 260/1336/18 визнано протиправним та скасовано рішення 21 сесії 7 скликання Коритнянської сільської ради від 30.08.2018 року № 502 «Про затвердження генерального плану сільського населеного пункту села Коритняни, Ужгородського району» (рішення суду не оскаржено та набрало законної сили).

Щодо відповідності детального плану генеральному плану, суд зазначає наступне.

Повноваження Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області у спірних правовідносинах регулюються, зокрема, Земельним кодексом України, законами України «Про місцеве самоврядування в України», «Про основи містобудування», «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 12 Закону України «Про основи містобудування» до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій; до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать: затвердження детальних планів територій за наявності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території; визначення територій для містобудівних потреб; внесення пропозицій щодо встановлення і зміни меж населених пунктів відповідно до закону.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону № 3038-VI детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.

Відповідно до ст. 16 Закону № 3038-VI планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Частиною 1 ст. 19 Закону № 3038-VI встановлено, що детальний план території деталізує положення генерального плану населеного пункту або комплексного плану та визначає планувальну організацію і розвиток частини території населеного пункту або території за його межами без зміни функціонального призначення цієї території. Детальний план території розробляється з урахуванням обмежень у використанні земель, у тому числі обмежень використання приаеродромної території, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», детальний план території визначає: 1) принципи планувально-просторової організації забудови; 2) червоні лінії та лінії регулювання забудови; 3) функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами; 4) містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території; 5) потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування; 6) доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови; 7) черговість та обсяги інженерної підготовки території; 8) систему інженерних мереж; 9) порядок організації транспортного і пішохідного руху; 10) порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі; 11) межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів (у разі відсутності плану зонування території).

Суд звертає увагу на те, що, «цільове призначення земельної ділянки (категорія земель та певний вид використання земельної ділянки в межах відповідної категорії земель)» в розумінні Земельного кодексу України та «функціональне призначення території» в розумінні генерального плану, як містобудівної документації, розробленої відповідно до містобудівного законодавства та державних будівельних норм, не є тотожними і однорідними поняттями в регулюванні земельних правовідносин, оскільки в межах певної функціональної території міста, визначеної містобудівною документацією, зокрема генеральним планом, можуть бути різні цільові призначення земельних ділянок.

Так, ст. 1 Закону України «Про землеустрій» містить визначення поняття «цільове призначення земельної ділянки», згідно з яким це є її використання за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Наказом Міністерства регіонального розвиту, будівництва та житлово- комунального господарства України від 12.03.2012 року № 107 затверджено ДБН 5.1.1-14:2012 «Склад та зміст детального плану території» (далі - ДБН).

Пунктом 4.1 ДБН визначено, що детальний план розробляється зокрема з метою: уточнення у більш крупному масштабі положень генерального плану населеного пункту, схеми планування території району; уточнення планувальної структури і функціонального призначення території, просторової композиції, параметрів забудови та ландшафтної організації частини території населеного пункту або території за його межами; формування принципів планувальної організації забудови; комплексного благоустрою та озеленення.

Пункт 4.2 ДБН визначає, що детальний план розробляється: на структурно-планувальні елементи території населеного пункту, які мають цілісний планувальний характер, - на основі затвердженого генерального плану цього населеного пункту відповідно до чинного законодавства, плану зонування (за наявності) з використанням матеріалів містобудівного та земельного кадастрів з використанням матеріалів містобудівного та земельного кадастрів.

Відповідно до пункту 1.1 ДБН Б. 1-3-97 «Склад, зміст, порядок розроблення, погодження та затвердження генеральних планів міських населених пунктів», затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 25.09.1997 року № 164, генеральний план міста, селища є основним планувальним документом, який встановлює в інтересах населення та з врахуванням державних завдань напрямки і межі територіального розвитку населеного пункту, функціональне призначення і будівельне зонування території, містить принципові рішення щодо розміщення об`єктів загальноміського або загальноселищного значення, організації вулично-дорожньої мережі і дорожнього руху, інженерного обладнання, інженерної підготовки і благоустрою, захисту території від небезпечних природних і техногенних процесів, охорони природи та історико-культурної спадщини, черговості освоєння території. Генеральний план міста, селища є основним видом містобудівної документації з планування території населеного пункту, призначеним для обґрунтування (розроблення та реалізації) довгострокової політики органу місцевого самоврядування в питаннях використання і забудови території.

Згідно з п. 3.12 ДБН Б. 1-3-97 на основному кресленні генерального плану вказують існуючий стан та пропозиції щодо архітектурно-планувальної організації і функціонального зонування, використання та забудови територій населеного пункту, а саме: а) межа населеного пункту (міська межа); б) магістральні, жилі вулиці і площі у червоних лініях (з назвами) та транспортні розв`язки в одному та різних рівнях; в) території житлової забудови (садибної, мало: поверхової, середньоповерхової, багатоповерхової); г) території цивільної забудови та громадські центри загальноміського і районного значення; д) озеленені території загального користування та спеціального призначення; е) промислові, комунальні і складські території та їх розподіл у відповідності з санітарною класифікацією підприємств; ж) території міського та зовнішнього транспорту; з) території спеціального призначення; й) природоохоронні, оздоровчі, рекреаційні, історико-культурні території; к) курортні території; л) території садівничих товариств та дачної забудови; м) території сільськогосподарських підприємств; н) ліси, лісопарки, лугопарки, водойми, водотоки; о) території, на яких заплановано здійснення загальних та спеціальних заходів з інженерної підготовки і захисту територій, природозахисних заходів та розміщення відповідних споруд і пристроїв; п) території, передбачені для розміщення головних споруд інженерної інфраструктури; р) території пріоритетного розвитку на першу чергу реалізації; с) резервні території для розвитку населеного пункту за його межами.

Така правова природа детального плану території характеризує його як складову планування території на місцевому рівні, яка уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. При цьому, детальний план повинен відповідати довгостроковій стратегії планування та забудови території населеного пункту в цілому.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 02.06.2020 року у справі № 803/71/18.

Судом встановлено, що детальний план території, який було затверджено спірним рішенням, покриває ІІ пояс Зони санітарної охорони водозабору «Минай», та відповідно до вимог ст. 93 Водного кодексу України з метою охорони водних об`єктів у районах забору води для централізованого водопостачання населення, рішенням Закарпатської обласної ради від 04.03.2019 року № 1424 встановлено ІІ пояс ЗСО, де знаходяться свердловини загальнодержавного значення на площі залягання корисних копалин «Ужлаторицького родовища підземних вод».

Так, генеральним планом населеного пункту села Коритняни, Ужгородського району було запроектовано розміщення кварталу житлової забудови у мікрорайоні «Радіоцентр» Коритнянської сільської ради.

Як уже зазначено судом, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.04.2022 року у справі № 260/1336/18 скасовано рішення «Про затвердження генерального плану сільського населеного пункту села Коритняни, Ужгородського району», рішення не оскаржено в апеляційному порядку та набрало законної сили.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено вищевказаним рішенням суду, КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» відповідно до спеціального дозволу на користування надрами має право на видобування підземних вод для господарсько-питного водопостачання м. Ужгорода в межах родовища Ужлаторицьке на ділянках Минай та Галоч.

Таке право позивача на видобування підземних вод генеральним планом села Коритняни та оскарженим рішенням сільської ради про затвердження генерального плану обмежене та порушене, оскільки при прийнятті такого не враховано наявність спецдозволу на користування надрами та належність таких свердловин до стратегічних водних запасів держави.

Позивач є власником спеціального дозволу на користування надрами № 3237 від 09.10.2003 року, наданого йому Міністерством екології та природних ресурсів України з метою видобування підземних вод для господарсько-питного водопостачання м. Ужгорода в межах родовища Ужлаторицьке на ділянках Минай та Галоч.

Окрім цього рішенням Закарпатської обласної ради народних депутатів від 22.01.1980 року, додатком № 1 встановлені зони санітарної охорони І поясу, а додатком № 2 встановлені зони санітарної охорони II поясу, а саме: Минайський водозабір - по 300 метрів в кожну сторону від меж першого поясу станції другого підйому і артезіанських свердловин.

Крім того, позивачу 16.12.2016 року Закарпатською обласною державною адміністрацією в особі департаменту екології і природних ресурсів надано дозвіл на спеціальне водокористування УКР № 901-А/ЗАК на строк до 16.12.2019 року з підземних джерел водопостачання прісної води (свердловина Ужлаторицького родовища прісних підземних вод ( водозабір «Минай»).

На підставі вищевказаних дозволів позивач і використовує дану ділянку для видобування корисних копалин - підземних прісних вод для господарсько-питного водопостачання м. Ужгорода, де розташовані відповідні артезіанські свердловини, та має права та обов`язки, встановлені вищевказаними вимогами Закону.

Порушення своїх прав КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» мотивує наявністю законодавчої заборони відведення земель, що знаходяться у II та III поясі ЗСО під житлову забудову. Розміщення житлової забудови в межах II та III поясу ЗСО, може призвести до забруднення підземних вод, що використовуються для водопостачання міста Ужгород.

При цьому позивач посилається на вимоги Водного кодексу України, Кодексу України «Про надра», Законів України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», «Про питну воду та питне водопостачання».

Дослідивши норми чинного законодавства, суд встановив, що за змістом ст. 93 Водного кодексу України з метою охорони водних об`єктів у районах забору води для централізованого водопостачання населення, лікувальних і оздоровчих потреб встановлюються зони санітарної охорони, які поділяються на пояси особливого режиму.

Межі зон санітарної охорони водних об`єктів встановлюються місцевими радами на їх території за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища.

Режим зон санітарної охорони водних об`єктів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 4 ст. 36 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» від 10.01.2002 року № 2918-III у межах другого поясу зони санітарної охорони забороняється: розміщення складів пально-мастильних матеріалів, пестицидів та мінеральних добрив, накопичувачів промислових стічних вод, нафтопроводів та продуктопроводів, шламосховищ та інших об`єктів підвищеної небезпеки, що створюють небезпеку хімічного забруднення вод; використання хімічних речовин без дозволу державної санітарно-епідеміологічної служби; розміщення кладовищ, скотомогильників, полів асенізації та фільтрації, зрошувальних систем, споруд підземної фільтрації, гноєсховищ, силосних траншей, тваринницьких і птахівничих підприємств та інших сільськогосподарських об`єктів, що створюють загрозу мікробного забруднення води, а також розміщення полігонів твердих відходів, біологічних та мулових ставків; зберігання і застосування пестицидів та мінеральних добрив; розорювання земель (крім ділянок для залуження і залісення), а також заняття садівництвом та городництвом; осушення та використання перезволожених і заболочених земель у заплавах річок; заготівля деревини в порядку рубок лісу головного користування; видобування з водного об`єкта піску та проведення інших днопоглиблювальних робіт, не пов`язаних з будівництвом та експлуатацією водопровідних споруд; влаштування літніх таборів для худоби та випасання її ближче ніж за 300 метрів від берега водного об`єкта; закачування відпрацьованих (зворотних) вод у підземні горизонти, підземне складування твердих відходів та розробка надр землі; забруднення територій сміттям, гноєм, відходами промислового виробництва та іншими відходами.

Відтак, факт здійснення на території Коритнянської сільської ради позивачем своєї діяльності та наявності артезіанських свердловин - відповідачем не заперечується, а наявність відповідного дозволу на видобування підземних вод дає право на врахування його прав та інтересів як під час розроблення та прийняття Генерального плану, в тому числі і під час громадських слухань, так і на звернення до суду за захистом порушених прав та інтересів, які спричинило оскаржуване рішення. Крім того, зауваження позивача були висловлені під час засідань архітектурно-містобудівної ради, висновки якої повинні були бути враховані відповідачем та у зв`язку з чим проект генерального плану був повернутий на доопрацювання.

Відтак, судом на підставі вищенаведеного встановлено факт порушення прав та інтересів позивача прийняттям оскаржуваного рішення.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам, на відповідність яких суд здійснює його перевірку згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у зв`язку з чим, є незаконним та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 90, 242-246, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Митна, 1 код 03344326) до Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (Закарпатська область, Ужгородський район, с. Холмок, вул. Свободи, 50 код 22096259) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення 38 сесії 7 скликання Коритнянської сільської ради від 16.03.2020 року № 850 "Про затвердження детального плану території".

3. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяС.І. Рейті