Справа № 200/4549/22
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2022 року Справа№200/4549/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому, просив:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.08.2022 року № 49 про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області:

- повторно розглянути його заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши до пільгового стажу на підземних роботах із зайнятістю повний робочий день за списком №1 періоди роботи з 17.01.1991 року по 03.05.1991 року на підприємстві Шахтоуправління «Жовтневе», з 06.02.2017 року по 23.02.2022 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля», періоду навчання в СПТУ № 107 м. Донецька з 01.09.1987 року по 08.01.1991 року, періоду проходження військової служби з 15.05.1991 року по 02.03.1995 року;

- зарахувати до пільгового стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, із зайнятістю повний робочий день за списком №1 періоди роботи з 25.11.1999 року по 20.08.2001 року, з 05.02.2002 року по 18.12.2006 року на підприємстві «Донецький казенний завод хімічних виробів»;

- зарахувати до страхового стажу періоди роботи на підприємстві ПАТ «Коммунтранс» з 01.02.2012 року по 31.03.2012 року, з 01.01.2013 року по 28.02.2013 року, на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.06.2019 року по 30.11.2020 року, з 01.12.2020 року по 31.07.2022 року, періоду роботи на підприємстві ООО «Транс-Балт» з 09.09.2004 року по 15.02.2016 року.

Позов обґрунтовував тим, що звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (за списком №1). Між тим відповідачем прийнято оскаржене рішення про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу - 10 років. Відповідачем до пільгового і страхового стажу протиправно не були зараховані відповідні періоди його роботи, навчання і проходження військової служби.

Оскаржене рішення вважав таким, що порушує його пенсійні права, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому в якому виклав норми права, що регулюють спірні правовідносини, і зміст оскарженого рішення. Також зазначав, наступне:

- до пільгового стажу позивачу не зараховані наступні періоди роботи: - з 17.01.1991 року по 03.05.1991 року на підприємстві Шахтоуправління «Жовтневе» оскільки не надано довідок, які підтверджують пільговий характер роботи згідно з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637; - з 06.02.2017 року по 30.11.2020 року та з 01.12.2020 року по 23.02.2022 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» оскільки в довідці від 23.02.2022 року № 5-403, що підтверджує пільговий характер роботи, зазначена дата народження позивача (27.12.1971), що не співпадає з його паспортними даними (17.12.1971), та за період з 01.06.2019 року по 30.11.2020 року відсутня сплата єдиного соціального внеску; - з 25.11.1999 року по 20.08.2001 року та з 05.02.2002 року по 18.12.2006 року на підприємстві «Донецький казенний завод хімічних виробів» оскільки не надано довідок, що підтверджують пільговий характер роботи згідно з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637;

- до страхового стажу роботи позивачу не зараховані наступні періоди роботи: - з 01.02.2012 року по 31.03.2012 року та з 01.01.2013 року по 28.02.2013 року на підприємстві ПАТ «Коммунтранс» у зв`язку з відсутністю сплати єдиного соціального внеску; - з 09.09.2014 року по 15.02.2016 року на підприємстві ООО «Транс-Балт» оскільки не надано довідку про сплату страхових внесків на території Російської Федерації; - з 01.12.2020 року по 31.07.2022 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» оскільки відсутня сплата єдиного соціального внеску;

- оскільки періоди роботи з 01.02.2012 року по 31.03.2012 року, з 01.01.2013 року по 28.02.2013 року та з 09.09.2014 року по 15.02.2016 року не зараховані до страхового стажу, тому розгляд питання про зарахування їх до пільгового стажу можливий лише за умови зарахування до страхового стажу;

- період навчання у СПТУ № 107 з 01.09.1987 року по 08.01.1991 року не зарахований до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки не підтверджено, що в період трьох місяців після закінчення навчання позивач працював за набутою професією;

- період проходження військової служби з 15.15.1991 року по 02.03.1995 року не зарахований до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки не підтверджено, що на момент призову на строкову військову службу позивач навчався за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працював за професією або займав посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Також зазначав, що в наданій трудовій книжці позивача не містяться дані про повний робочий день, про пільговий характер роботи, не зазначені відомості про прогули, простої, страйки, перебування у відпустках, відомості про атестацію робочого місця тощо, тому зарахування періодів роботи до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, не може бути встановлено лише на підставі записів трудової книжки, а й підлягає підтвердженню уточнюючими довідками підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, як передбачено п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Відповідач вважав, що діяв відповідно до вимог законодавства, і підстави для скасування оскарженого рішення відсутні.

Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що 02.08.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (за списком №1).

Подану заяву за принципом екстериторіальності (відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року №25-1) розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.08.2022 року № 49 в призначенні такої пенсії відмовлено у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішення мотивовано тим, що страховий стаж заявника становить 24 роки 23 дні (замість необхідних 25 років), пільговий стаж відсутній.

Вказаним рішенням:

- до страхового стажу не зараховані періоди з 01.06.2019 року по 30.11.2020 року, з 01.03.2021 року по 31.03.2022 року, з 01.06.2022 року по 30.06.2022 року, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України згідно з індивідуальними даними про застраховану особу;

- до пільгового стажу не зарахований стаж згідно з довідкою від 23.02.2022 року № 5-403, оскільки дата народження (27.12.1971), що зазначена в уточнюючій довідці, не відповідає паспортним даним заявника (17.12.1971).

Судом також встановлено, що на запит адвоката позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надана відповідь від 22.09.2022 року № 0500-1502-8/57218, в якій повідомлялося про те, що 09.08.2022 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 10 років. Вказаним листом також повідомлено про те, що:

- період навчання у СПТУ № 107 з 01.09.1987 року по 08.01.1991 року не зарахований до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки не підтверджено, що в період трьох місяців після закінчення навчання ОСОБА_1 працював на набутою професією;

- період проходження військової служби з 15.15.1991 року по 02.03.1995 року не зарахований до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки не підтверджено, що на момент призову на строкову військову службу ОСОБА_1 навчався за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працював за професією або займав посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

- період роботи з 17.01.1991 року по 03.05.1991 року на підприємстві Шахтоуправління «Жовтневе» не зарахований до пільгового стажу на підземних роботах за списком № 1, оскільки не надано довідок, які підтверджують пільговий характер роботи згідно з п. 20 Порядку № 637;

- період роботи з 06.02.2017 року по 30.11.2020 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» не зарахований до пільгового стажу на підземних роботах за списком № 1, оскільки в довідці, яка підтверджує пільговий характер роботи від 23.02.2022 року № 5-403, зазначена дата народження ОСОБА_1 (27.12.1971) не співпадає з паспортними даними (17.12.1971) та за період з 01.06.2019 року по 30.11.2020 року відсутня сплата єдиного соціального внеску;

- періоди роботи з 25.11.1999 року по 20.08.2001 року та з 05.02.2002 року по 18.12.2006 року на підприємстві «Донецький казенний завод хімічних виробів» не зараховані до пільгового стажу на підземних роботах за списком № 1, оскільки не надано довідок, які підтверджують пільговий характер роботи згідно з п. 20 Порядку № 637;

- періоди роботи з 01.02.2012 року по 31.03.2012 року та з 01.01.2013 року по 28.02.2013 року на підприємстві ПАТ «Коммунтранс» не зараховані на страхового стажу у зв`язку з відсутністю сплати єдиного соціального внеску;

- період роботи з 09.09.2014 року по 15.02.2016 року на підприємстві ООО «Транс-Балт» не зарахований на страхового стажу оскільки не надано довідку про сплату страхових внесків на території Російської Федерації;

- період роботи з 01.12.2020 року по 31.07.2022 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» не зарахований до страхового стажу через відсутність сплати єдиного соціального внеску;

- період роботи з 01.12.2020 року по 23.02.2022 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» не зарахований до пільгового стажу на підземних роботах за списком № 1 оскільки в довідці, що підтверджує пільговий характер роботи від 23.02.2022 року № 5-403, зазначена дата народження ОСОБА_1 (27.12.1971), що не співпадає з паспортними його даними (17.12.1971), та відсутня сплата єдиного соціального внеску.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року в справі № І-р/2020) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 розд. ХІV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, або за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають особи, визначені наступними абзацами п. 1 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону.

Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є зайнятість особи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, які затверджені Кабінетом Міністрів України, така зайнятість повний робочий день, наявність атестації робочих місць та наявність відповідного страхового стажу, в тому числі на зазначених роботах.

Орган Пенсійного фонду України не заперечує, що посади, які займав позивач протягом спірних періодів належать до відповідного списку №1.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Щодо не зарахування до страхового стажу оскарженим рішенням періодів роботи позивача з 01.06.2019 року по 30.11.2020 року, з 01.03.2021 року по 31.03.2022 року, з 01.06.2022 року по 30.06.2022 року у зв`язку з відсутністю інформації про сплату страхових внесків згідно з даними індивідуальних відомостей про застраховану особу

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» до страхового стажу прирівнюється трудовий стаж, набутий працівником за час роботи на умовах трудового договору (контракту) до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (до 01.01.2001 року), а також періоди, починаючи з 1 січня 2016 року, протягом яких особа не підлягала страхуванню за цим Законом, але нею або роботодавцем за неї сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

До набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Обов`язок сплати страхових внесків по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ч.ч. 6 та 12 ст. 20) та обов`язок сплати єдиного внеску по Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (п. 10 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4) покладений на страхувальників (підприємців-роботодавців), які є платниками таких внесків.

Виходячи з положень вказаних Законів найнятий працівник не є самостійним платником таких внесків.

Отже, періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески, чи ні.

Працівник же не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем платником страхових внесків (єдиного внеску).

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу заявника (форма Ок-5)) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 року в справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 року в справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року в справі № 482/434/17, Великої Палати Верховного Суду від 10.02.2021 року в справі № 805/3362/17-а, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, орган Пенсійного фонду України неправомірно не зарахував спірні періоди до страхового стажу, посилаючись на зазначені ним обставини, чим порушив пенсійні права позивача.

Щодо не зарахування до пільгового стажу оскарженим рішенням періоду роботи позивача з 06.02.2017 року по 23.02.2022 року згідно з довідкою від 23.02.2022 року № 5-403 оскільки дата народження (27.12.1971), що зазначена в уточнюючій довідці, не відповідає паспортним даним заявника ( 17.12.1971).

В довідці від 23.02.2022 року № 5-403, що видана ВП «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля», зазначено, що в період з 06.02.2017 року по час видачі довідки позивач працював на посаді підземного машиніста електровозу дільниці шахтного транспорту, що передбачена списком №1.

Щодо вказаного періоду в трудовій книжці позивача, копія якої додавалася до заяви про призначення пенсії, містяться наступні записи:

запис № 24: 06.02.2017 року прийнятий на посаду машиніста електровозу підземного 3 розряду з повним робочим днем під землею та направлений на дільницю шахтного транспорту з випробувальним строком 1 міс.;

запис № 25: 21.09.2018 року переведений на посаду машиніста електровозу підземного 3 розряду з повним робочим днем на підземних роботах на цій дільниці.

Як встановлено в оскарженому рішенні, позивач ще працює.

З самої назви та безпосередньо з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, вбачається, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає лише при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Записи, що містяться в трудовій книжці про роботу позивача у вказані періоди, свідчать про зайнятість позивача повний робочий день, зайнятість на підземних роботах. Іншого, зокрема про скорочений або неповний режим роботи протягом цих періодів, в трудовій книжці не міститься.

В трудовій книжці позивача (яка містить правильну дату народження позивача) як в основному документі чітко зазначені відомості щодо характеру роботи позивача у відповідний період на посадах, що віднесені до відповідного списку, що не потребувало надання уточнюючих довідок про пільговий характер роботи.

Тому описка щодо дня народження позивача, що допущена в додатково доданій позивачем до заяви про призначення пенсії довідці, не має значення при вирішенні питання про призначення пенсії.

Отже, орган Пенсійного фонду України неправомірно не зарахував до пільгового стажу спірний період роботи позивача, посилаючись на зазначені ним обставини, та неправомірно відмовив в призначенні позивачу пенсії із зазначених ним підстав, чим порушив пенсійні права позивача.

Враховуючи наведене оскаржене рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню із зобов`язанням органу Пенсійного фонду повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до відповідного стажу, що дає право на призначення такої пенсії, спірних періодів його роботи, про які йшлося в оскарженому рішенні (п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Посилання представника відповідача на обставини, які не відображені в оскарженому рішенні, є неприйнятними, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Щодо похідних позовних вимог зобов`язального характеру про зарахування до відповідного стажу інших зазначених позивачем періодів його роботи.

Згідно з ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом.

Суд позбавлений можливості зобов`язати відповідача зарахувати інші спірні періоди роботи позивача по списку №1 до відповідного стажу, оскільки відповідачем виконані не всі умови, що необхідні для прийняття законного та обґрунтованого рішення: в оскарженому рішенні не досліджено всі періоди роботи позивача, не зазначено, які саме періоди роботи зараховані до відповідного стажу (що унеможливлює визначення судом всіх не зарахованих періодів). Дії (або рішення, або бездіяльність) відповідача щодо такого не зарахування в даній справі не оскаржуються та не є предметом спору в ній.

Отже, відповідачем виконані не всі умови, що необхідні для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Вчинення таких дій входить до безпосередньої компетенції органа Пенсійного фонду України.

Верховний Суд в постанові від 10.04.2018 року в справі № 348/2160/15-а (провадження № К/9901/32093/18) дійшов висновку, що обов`язок щодо обчислення загального стажу роботи особи та стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладено на орган Пенсійного фонду України, а тому для вирішення питання щодо призначення та виплати пенсії відповідачу слід встановити всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

В той же час, оскільки права позивача порушені, і прийняття рішення на користь позивача, в тому числі зарахування періодів роботи до відповідного стажу належить до безпосередніх повноважень органу Пенсійного фонду України, суд дійшов висновку, що решта позовних вимог підлягає задоволенню частково шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень повторно вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні (ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

При новому розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органу Пенсійного фонду України необхідно дослідити всі зазначені в трудовій книжці позивача періоди його роботи, прийняти та дослідити всі подані позивачем документи, та визначити наявність у позивача необхідних умов для призначення такої пенсії з урахуванням таких документів та правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення основних позовних вимог, тому судові витрати у вигляді судового збору, які оплачені позивачем в сумі 793,92 грн., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Решта судового збору в сумі 198,48 грн. такому стягненню не підлягає, оскільки вона зайве сплачена за подання даного позову в електронній формі. Разом з тим такий судовий збір може бути повернутий позивачу з бюджету за його заявою (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

При обчисленні розміру судового збору судом враховані положення ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса взяття на облік в якості внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Герцена, 10; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.08.2022 року № 49, прийняте щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.08.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періодів його роботи з 01.06.2019 року по 30.11.2020 року, з 01.03.2021 року по 31.03.2022 року, з 01.06.2022 року по 30.06.2022 року, із зарахуванням до пільгового стажу, що дає право на призначення такої пенсії, періоду його роботи з 06.02.2017 року по 23.02.2022 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Герцена, 10; ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса взяття на облік в якості внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 793 (сімсот дев`яносто три) грн. 92 (дев`яносто дві) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 02 листопада 2022 року.

Суддя Т.В. Логойда