Справа № 120/1398/22-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

02 листопада 2022 р. Справа №120/1398/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Крапівницької Н.Л.,

розглянувши в письмово в порядку спрощеного позовного провадженні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «АВІМЕК»

до Хмельницької митниці

про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю АВІМЕК (далі - позивач) до Хмельницької митниці (далі - відповідач). У позовній заяві позивач просить: визнати протиправними і скасувати рішення про коригування митної вартості від 19.01.2022 №UA400000/2021/000008/2 разом з Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.01.2022 №UA400040/2021/000032, яка прийнята за наслідками рішення про коригування митної вартості.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що за межами митної території України товариством придбано легковий автомобіль, що був у використанні, марки Volkswagen, модель Touareg (номер кузова НОМЕР_1 ] вартістю 10000 євро. У січні 2022 року вказаний транспортний засіб було ввезено на митну територію України. З метою митного оформлення в режимі імпорт вказаного транспортного засобу, 19 січня 2022 року було подано електронну митну декларацію (далі - ЕМД), яку прийнято в роботу відділом митного оформлення Хмельницький Хмельницької митниці та присвоєно номер UA400040/2022/001161. Зазначений транспортний засіб, відповідно до укладеного договору та рахунку - фактури заявлено за основним методом визначення митної вартості за вартістю 10000 євро. Для підтвердження заявленої митної вартості митному органу, разом з ЕМД надано ряд документів, згідно яких, митна вартість транспортного засобу вказана також у сумі 10000 євро. За результатом розгляду поданої електронної митної декларації відповідачем було прийнято рішення щодо відмови в митному оформленні, шляхом надання картки відмови від 19.01.2022 №UA400040/2022/000032, а заявлену митну вартість скориговано шляхом винесення Рішення про визначення митної вартості від 19.01.2022 №UA400000/2021/000008/1, згідно якого, митну вартість товару визначено за другорядним методом визначення митної вартості, а саме: метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) в розмірі 17123,936 євро.

Позивач не погодився з вказаною митним органом вартістю транспортного засобу, однак враховуючи положення частини 7 статті 55 Митного кодексу України, з метою випуску товару у вільних обіг до відповідача подано електронну митну декларацію від 19.01.2022 № UA400040/2022/001252 та сплачено митні платежі згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та надано фінансові гарантії відповідно до розділу X Митного кодексу України. Зазначена фінансова гарантія була перерахована митним органом до Державного бюджету України.

Враховуючи вищезазначені обставини, на думку позивача, рішення про визначення митної вартості від 19.01.2022 №UA400000/2021/000008/2 є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню. Тому, за захистом своїх прав та інтересів позивач звернувся до суду.

Ухвалою від 03.02.2022 відкрито провадження у адміністративний справі та вирішено її розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлені строки на адресу суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову повністю. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначив, що

19.01.2022 на митний пост Хмельницький Хмельницької митниці було подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA400040/2022/001161 (далі - МД) на товар Позивача: Автомобіль легковий призначений для перевезення людей по дорогам загального призначення, що був у використанні, марка: VOLKSWAGEN; модель: TOUAREG; номер кузова: НОМЕР_1 1шт; тип кузова: універсал; колір: червоний; календарний рік виготовлення: 2018; модельний рік виготовлення: 2018; дата першої реєстрації: 13.02.2018; роб. об`єм циліндрів двигуна: 2967см3; потужність двигуна: 193 кВт;- тип двигуна: дизельний; кількість місць для сидіння: 5; номер двигуна: нема даних; колісна формула 4x4; країна виробництва: Німеччина (DE); торгова марка: VOLKSWAGEN;- виробник: VOLKSWAGEN AG; Автомобіль не містить в своєму складі передавачі або передавачі та приймачі (далі - транспортний засіб), загальною фактурною вартістю 10000 евро, що надійшов на адресу Позивача на умовах поставки DAP. Митну вартість було заявлено декларантом за першим (основним) методом визначення митної вартості.

У зв`язку з тим, що у вказаній митній декларації митну вартість задекларованого товару було визначено декларантом за першим (основним) методом визначення митної вартості, то у випадку застосування цього (основного) методу визначення митної вартості, згідно з частиною 4 статті 58 МКУ митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

За вищезазначеною митною декларацією посадовою особою митниці, яка здійснювала митне оформлення вказаної МД, виконуючи митну процедуру контроль із застосуванням системи управління ризиками, було з`ясовано що автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР) згенеровано ризики, в тому числі за напрямком контролю правильності визначення вартості, а саме, 105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів, 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів, 117-2 Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів із залученням спеціалізованого підрозділу митниці для перевірки числового значення заявленої митної вартості, 210-1 Проведення митного огляду транспортного засобу, 911-1 Забезпечення ідентифікації товарів та/або транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки.

Витяг з автоматизованої системи митного оформлення (далі - АСМО) Інспектор Форми контролю по МД додається.

Звертає увагу, що ці ризики встановлені АСАУР є обов`язковими до виконання посадовою особою Митниці, про що свідчить інформація у відповідних комірках таблиці.

На виконання згенерованих АСАУР форм митного контролю під час перевірки правильності визначення митної вартості транспортного засобу Автомобіль легковий призначений для перевезення людей по дорогам загального призначення, що був у використанні VOLKSWAGEN TOUAREG, номер кузова: НОМЕР_1 - 1шт; календарний рік виготовлення: 2018; модельний рік виготовлення: 2018; дата першої реєстрації: 13.02.2018; об`єм циліндрів двигуна: 2967 см3; потужність двигуна: 193 кВт; тип двигуна: дизельний; кількість місць для сидіння: 5; номер двигуна: нема даних; колісна формула 4x4; країна виробництва: Німеччина (DE); - торгова марка: VOLKSWAGEN; виробник: VOLKSWAGEN AG за митною декларацією від 19.01.2022 №UA400040/2022/001161 було встановлено що документи подані до митного оформлення містять розбіжності що, відповідно вказано в рішенні про коригування митної вартості від 19.01.2022 №400000/2022/000008/2.

У рішенні про коригування митної вартості від 19.01.2022 №400000/2022/000008/2 зазначається Неподання до митного оформлення документів, які підтверджують складові митної вартості у відповідності до вимог ч.2,8,9 cт.52 МКУ та ч.2,3,4 cт.5З МКУ Документи, подані згідно ч.2 cm. 53 МКУ містять розбіжності в частині відправника та власника даного транспортного засобу, країни реєстрації та відправлення. ...і т.д.:

Згідно реєстраційних документів власником даного автомобіля був KUBESSA MARTIN (Німеччина), тоді як згідно рахунку-фактури даний автомобіль ТОВ "АВІМЕК" придбало в компанії SIMB8 Sp. z о.о.. (Польща).

Дана розбіжність впливає на правильність визначення митної вартості товару в частині включення усіх складових митної вартості, визначених частиною 10 статті 58 МКУ, а саме комісійні та брокерська винагорода, інформація щодо яких відсутня в документах, поданих до митного оформлення.

З метою спростувати виявлені сумніви щодо дійсної митної вартості в розумінні статті VII ГАТТ задекларованого автомобіля митним органом під час митного оформлення було запропоновано декларанту надати, серед іншого, договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) та рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту). Проте декларант не надав жодної інформації стосовно цього питання.

Також зазначає, що документи, подані до митного оформлення не містили інформації про витрати на транспортування. При цьому, частиною 10 статті 58 МКУ передбачено включення до митної вартості товарів, серед інших, витрат на витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Відповідно до поданої декларантом разом з митною декларацією від 19.01.2022 №UA400040/2022/001161 декларації митної вартості на оцінюваний автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG 2018 р.в. до складових митної вартості була включена тільки ціна товару (основа розрахунку) - витяг з АСМО «Інспектор» - декларація митної вартості додається.

Враховуючи вищевикладене, за даних обставин застосування до імпортованого Позивачем транспортного засобу основного методу визначення їх митної вартості неможливе.

Додатково слід зазначити, що банківський платіжний документ (платіжне доручення в іноземній валюті №40 від 17.01.2022) не містить жодних підписів та печаток, що ставить під сумнів достовірність даного документа.

Так, відсутні будь-які відмітки про фактичний переказ коштів банком (підпис уповноваженої особи, в тому числі електронний , печатка банку, або зазначення що операція здійснена банком через систему дистанційного обслуговування).

З врахуванням Методичних рекомендацій №689 під час митного оформлення були також підстави вважати, що інвойс, який подавався до митного оформлення не містить достовірної інформації щодо «дійсної вартості» даного автомобіля відповідно до статті VII ГATT, згідно з якою оцінка ввезеного товару повинна базуватись на його дійсній вартості (ціна, по якій такий чи аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальному ході торгівлі в умовах вільної конкуренції).

Під час перевірки задекларованого рівня ціни автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG 2018 р.в встановлено, що найменша ціна нетто, за якою аналогічний транспортний засіб з врахуванням року виготовлення та характеристик, складає 25882 євро нетто (витяг з Інтернет - ресурсу додається), тоді як заявлена декларантом митна вартість 10000 євро.

Таким чином, різниця між заявленою митною вартістю автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG 2018 р.в та його «дійсною» вартістю в розумінні статті VII ГАТТ, є однією з підстав для витребовування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості вказаного транспортного засобу.

Під час контролю правильності визначення митної вартості досліджувалась також інформація щодо технічного стану та комплектації автомобіля, оскільки це значною мірою впливає на ринкову вартість транспортних засобів з наведених нижче підстав.

Позивач в позовні заяві звертає увагу на те, що «на вартість ТЗ, крім технічних характеристик та року виготовлення суттєво впливає комплектація автомобіля та наявні його дефекти».

У даному аспекті наголошує на тому, що в акті про проведення митного огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 19.01.2022 (додатковому аркуші) зафіксовано, що транспортний засіб має досить багато опцій (автоматична коробка передач, повний привід, підігрівання передніх сидінь, бортовий комп`ютер, оббивка сидінь з натуральної шкіри тощо), що вказує на високий рівень комплектації транспортного засобу, а наявних пошкоджень не виявлено. Крім того, відповідно до висновку експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження від 14.01.2022 №309/22-21 транспортний засіб відповідає високим екологічним стандартам, що регулює вміст шкідливих речовин у вихлопних газах (Евро 6). Тобто, технічний стан задекларованого автомобіля не дає підстав для зменшення його ринкової вартості.

Звертає увагу суду, що при електронному декларуванні посадова особа за допомогою автоматизованої системи митного оформлення створює та надсилає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів відповідно до частин третьої та/або четвертої статті 53 МКУ для підтвердження митної вартості товарів із складанням їх переліку.

Оскільки документи, подані разом з митною декларацією на виконання частини 2 статті 53 МКУ не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, та містили вказані вище розбіжності, тому декларанта було зобов`язано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

У даному повідомленні були зазначені підстави витребовування додаткових документів та вказаний перелік цих документів (відповідне електронне повідомлення додається) а саме : 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

У відповідь на вказане повідомлення декларант листом від 19.01.2022 повідомив, що усі основні документи для підтвердження митної вартості надано. інших документів для підтвердження митної вартості надати немає змоги.

Таким чином, процедуру консультацій щодо обставин чому заявлена митна вартість товару не визнана Митницею було проведено з декларантом під час митного оформлення митним органом до винесення оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, що підтверджується направленням декларанту вказаних електронних повідомлень, а також відповідями декларанта на ці повідомлення.

Метод 1 не застосовано в зв`язку з неподанням всіх додаткових документів, які б підтверджували заявлену декларантом вартість, а подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Метод 2 не застосовано через відсутність інформації в декларанта та митного органу, щодо оформлення ідентичних товарів.

Метод 3 не застосовано через відсутність інформації в декларанта та митного органу щодо оформлення подібних товарів.

Методи 4-5 не застосовано через відсутність основи для віднімання та додавання вартості. Застосовано метод 6 - резервний.

Оскільки, декларантом не надано додаткових документів, які б спростовували вищезазначені розбіжності, винесено рішення про коригування митної вартості від 19.01.2022 №UA400000/2022/000008/2.

Джерелом інформації для коригування була інформація щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено, зокрема за МД від 26.10.2021 №UA204020/2021/279995.

Таким чином, вартість даного авто (VOLKSWAGEN TOUAREG 2018 р.в), зазначена в рішенні про коригування митної вартості склала 17123,936 євро (графа 30 рішення про коригування митної вартості від 19.01.2022 №UA400000/2022/000008/2).

У зв`язку з тим, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів є актом індивідуальної дії, прийнятим за наслідком проведеної митним органом процедури контролю правильності визначення митної вартості цих товарів у кожному конкретному випадку їх імпорту за результатами оцінки на основі пред`явлених декларантом документів заявленої митної вартості, тому Митниця правомірно, відповідно до норм чинного митного законодавства прийняла рішення про коригування митної вартості від 19.01.2022 №UA400000/2022/000008/2 за наслідками розгляду митної декларації №UA40070/2022/001161 від 19.01.2022.

Частиною 7 статті 55 МКУ передбачено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу.

Це також зазначено в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості.

Відмітити, що за новою митною декларацією від 19.01.2022 №UA400040/2022/001252 (додана позивачем до позову) товари випущено у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X МКУ в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч.7 ст. 55 МКУ з правом протягом 80 днів з дня випуску товарів надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Станом на 02.03.2022 до Митниці жодного документа для підтвердження числового значення складових митної вартості та спростування виявлених розбіжностей до митного органу не надходило.

Щодо понесених позивачем судових витрат, то Митниця не погоджується з розміром витрат на правничу допомогу в розмірі 15000 грн, вважає їх завищеними.

Дослідивши наявні у справі докази та аргументи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

За межами митної території України Так, в січні 2022 року товариством з обмеженою відповідальністю «АВІМЕК» за зовнішньоекономічним договором № PL-S/A від 24 травня 2021 року придбано легковий автомобіль, що був у використанні, марки Volkswagen, модель Touareg (номер кузова НОМЕР_1 ] вартістю 10000 євро.

У січні 2022 року вказаний транспортний засіб було ввезено на митну територію України.

З метою митного оформлення в режимі імпорт вказаного транспортного засобу, 19 січня 2022 року було подано електронну митну декларацію (далі - ЕМД), яку прийнято в роботу відділом митного оформлення «Хмельницький» Хмельницької митниці та присвоєно номер UA400040/2022/001161.

Зазначений транспортний засіб, відповідно до укладеного договору та рахунку - фактури заявлено за основним методом визначення митної вартості за вартістю 10000 євро (графа 43 ЕМД).

Для підтвердження заявленої митної вартості митному органу, разом з ЕМД надано наступні документи (графа 44 ЕМД): 0380 Рахунок-фактуру (інвойс) VAT F 2022-146 від 12.01.2022; 2800 Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу EV945397 від 13.02.2018; 2800 Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 07.12.2018; 3002 Платіжний документ, що підтверджує вартість товару № 40 від 17.01.2022; 3015 Висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями з додатками N9 309/22-21 від 14.01.2022; 4100 Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів N9PL-S/A від 24.05.2021; 9610 Копія митної декларації країни відправлення № MRN22PL402010E0050290 від 15.01.2022.

Згідно поданих документів визначено, що митна вартість транспортного засобу вказана в сумі 10000 євро.

За результатом розгляду поданої електронної митної декларації відповідачем було прийнято рішення щодо відмови в митному оформленні, шляхом надання картки відмови від 19.01.2022 №UA400040/2022/000032, а заявлену митну вартість скориговано шляхом винесення Рішення про визначення митної вартості від 19.01.2022 №UA400000/2021/000008/1, згідно якого митну вартість товару визначено за другорядним методом визначення митної вартості, а саме: метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) в розмірі 17123,936 євро.

Позивач не погодився з вказаною митним органом вартістю транспортного засобу, однак враховуючи положення частини 7 статті 55 Митного кодексу України, з метою випуску товару у вільних обіг до відповідача подано електронну митну декларацію від 19.01.2022 № UA400040/2022/001252 та сплачено митні платежі згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та надано фінансові гарантії відповідно до розділу X Митного кодексу України. Зазначена фінансова гарантія була перерахована митним органом до Державного бюджету України.

Ураховуючи вищезазначені обставини, на думку позивача, рішення про визначення митної вартості від 19.01.2022 №UA400000/2021/000008/2 є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Митний кодекс України (далі - МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною першою статті 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Так, статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із статтею 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України, частиною першою якої обумовлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Згідно з частиною другою зазначеної статті документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 ст.53 МК України передбачено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч.5 ст.53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.

При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару легкового автомобіля за основним методом за ціною договору (контракту).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Верховний Суд у постанові від 13.07.2021 у справі №200/6521/20-а зазначив, що основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору.

Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (ч.7 ст.54 МК України).

Відповідно до ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Як встановлено із тексту рішення про коригування митної вартості товару мотивом його прийняття було виявлення у поданих документах таких розбіжностей та неточностей:

1. «Документи подані згідно ч.2 ст.53 МКУ містять розбіжності в частині відправника та власника даного ТЗ, країни реєстрації та відправлення. У митного органу наявні докази недостовірності заявленої вартості товарів та її складових, оскільки митна вартість даного товару нижча вартості ідентичних моделей з врахуванням характеристик.».

2. «На вимогу митного органу щодо надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару декларант 19.01.2022 надіслав електронне повідомлення, в якому зазначив, що не має змоги надати запитуваних документів. Отже декларантом не подані всі документи для підтвердження митної вартості товару.»...

3. «Застосовано метод 6 - резервний: інформація щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено, зокрема за МД від 26.10.2021 №UА204020/2021/279995».

Аналізуючи причини, що призвели до невизнання відповідачем заявленої декларантом митної вартості, судом встановлена їх необґрунтованість та невідповідність вимогам Митного кодексу України.

Так, щодо першого аргументу відповідача, про те, що документи подані згідно ч.2 ст.53 МКУ містять розбіжності в частині відправника та власника даного ТЗ, країни реєстрації та відправлення.

Слід зазначити, що відповідачем не зазначено в чому полягає розбіжність між відправником та власником ТЗ, а також країни реєстрації та відправлення, а також яким чином це вплинуло на задекларовану вартість автомобіля.

В оскаржуваному рішенні відповідачем було зазначено, що «у органу наявні докази недостовірності заявленої вартості товарів та її складових, оскільки митна вартість даного товару нижча вартості ідентичних моделей з врахуванням характеристик та року виготовлення.»

При цьому відповідач не зазначив, які саме докази вказують на недостовірність заявленої вартості, а твердження про те, що вартість товару нижча вартості ідентичних моделей не заслуговує на увагу, оскільки на вартість ТЗ, крім технічних характеристик та року виготовлення суттєвовпливає комплектація автомобіля та наявні його дефекти, у твердження відповідача в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

Також, відповідачем було зазначене, що «є підстави вважати, що інвойс, який подавався до митного оформлення не містить достовірної інформації щодо «дійсної вартості» даного автомобіля відповідно до статті VII ГАТТ.»

Однак, відповідач не зазначив, які саме документи або докази змусили відповідача дійти до висновку що інвойс не містить достовірної інформації щодо заявленої вартості ТЗ.

Крім того, в оскаржуваному рішення відповідачем не зазначено вартість транспортного засобу, який слугував джерелом числового значення митної вартості в ЕМД.

Тобто, на переконання суду, позиція відповідача щодо визначення митної вартості базується виключно на інформації, щодо розмитнення аналогічних транспортних засобів в відповідний проміжок час, при цьому залишено поза увагою технічний та зовнішній стан транспортного засобу.

Перевіряючи вказані доводи, суд встановив, що подані декларантом відповідно до ч.2 ст.53 МК України документи є вичерпними та підтверджують усі складові митної вартості за першим (основним) методом.

Відтак посилання відповідача на відсутність достатніх відомостей, що документально підтверджують числове значення заявленої митної вартості товару суд вважає безпідставними.

Щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 цього МК України, суд зазначає наступне.

Як видно із наданих суду документів, Для підтвердження заявленої митної вартості митному органу, разом з ЕМД надано наступні документи (графа 44 ЕМД): 0380 Рахунок-фактуру (інвойс) VAT F 2022-146 від 12.01.2022; 2800 Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу EV945397 від 13.02.2018; 2800 Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 07.12.2018; 3002 Платіжний документ, що підтверджує вартість товару № 40 від 17.01.2022; 3015 Висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями з додатками N9 309/22-21 від 14.01.2022; 4100 Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів N9PL-S/A від 24.05.2021; 9610 Копія митної декларації країни відправлення №MRN22PL402010E0050290 від 15.01.2022.

Згідно поданих документів визначено, що митна вартість транспортного засобу вказана в сумі 10000 євро.

Отже, первинні документи подані декларантом до митного органу містять повну інформацію щодо вартості автомобіля.

Також, у поданих до митного органу документах було зазначено, що доставка транспортного засобу відбувається на умовах DAP згідно Інкотермс 2010, що передбачає включення такої складової як транспортні витрати та інші складові митної вартості до ціни товару.

Відповідно до Інкотермс 2010 DAP - поставка в місці призначення. Термін DAP може позначати перевезення товару будь-яким видом транспорту, в тому числі і змішане транспортування.

Умови такої поставки наступні: продавець зобов`язаний доставити товар в обумовлене місце, поки вантаж туди не прибув, продавець несе всі ризики.

Покупець починає нести всі ризики по втраті вантажу або його псування з того моменту, як товар був доставлений в пункт призначення.

Згідно DAP, продавець також повинен виконати всі митні формальності по вивозу, якщо такі необхідні.

Фактично митні формальності по вивозу товару покладаються на продавця такого товару, а не покупця і будь-якого відношення до перевізника позивач не має.

Питання щодо експорту товару, про які зазначено в оскаржуваному рішенні митного органу стосуються виключно продавця товару і самого перевізника.

Крім того, відповідачем не обґрунтовано, яким чином країна відправлення може вплинути на вартість транспортного засобу, враховуючи те, що його поставка відбувалась за рахунок продавця.

Відповідачем під час митного оформлення транспортного засобу жодним чином не було обґрунтовано неможливість застосування Позивачем основного методу визначення митної вартості, при цьому позивач подав митному органу належні та допустимі докази на підтвердження ціни договору купівлі автомобіля, що був у використанні, і зазначені документи не містять розбіжностей щодо вартості та вказують, що їх дані піддаються обчисленню.

Також, у своїх рішеннях відповідач не довів обставини, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом Позивача розрахунку митної вартості товару за ціною договору.

Отже, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності належного [об`єктивного) обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим [основним) методом за відсутності цих документів, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування Відповідачем іншого, зокрема, другорядного [резервного) методу визначення митної вартості товару.

Аналогічна правова позиція зазначена в численних постановах Верховного Суду, зокрема від 17 липня 2019 року у справі № 809/872/17 та від 27 березня 2020 року у справі №540/2605/18.

Також, відповідач, всупереч вимог, що передбачені п.2 ч.2 статті 55 Митного кодексу України, встановивши невідповідність заявленої митної вартості товару та вартості операцій з товарами з подібними характеристиками, не вказав наявну у митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів], яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Слід зазначити, що відповідачем жодним чином не було зазначено які саме складові митної вартості не підтверджені декларантом. Таким чином, обґрунтування вказаного рішення не містить конкретно визначеної підстави для коригування митної вартості.

Відсутність вказаної інформації не дає змоги дотриматися принципу пропорційності та забезпечити право декларанта навести митному органу відповідні пояснення, сформувати та надати відповідні документи, оскільки відсутні фактичні дані такої інформації: її вид, джерела, походження, дата, розпорядник, зміст тощо.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості автомобіля марки Volkswagen, модель Touareg (номер кузова НОМЕР_1 ] вартістю 10000 євро, оскільки наведені дані відповідають вимогам закону та підтверджені поданими позивачем документами. Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем автомобіля та протиправність прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів.

З огляду на викладене, суд робить висновок про наявність підстав для задоволення позову та визнати протиправними і скасувати рішення про коригування митної вартості від 19.01.2022 №UA400000/2021/000008/2 разом з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.01.2021 №UA400040/2021/000032, яка прийнята за наслідками рішення про коригування митної вартості.

Що стосується процесуального питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, то суд при його вирішенні керується наступними мотивами.

Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1-3 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, суд робить висновок, що такі витрати дійсно були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально.

Водночас суд, при визначені суми витрат на правничу допомогу зважає наявність подібних спорів між сторонами, які є предметом розгляду в суді та подані одним і тим самим адвокатом до того ж самого відповідача, що безпосередньо впливає на час, який необхідно витрати на оформлення позовної заяви та заяв по суті позову.

З огляду на викладене суд вважає, що понесені позивачем витрати в сумі 15000 грн є неспівмірним зі складністю справи, а показники часу на оформлення позову та заяв по суті справи, які зазначені адвокатом, є завищеними.

Відтак, заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу необхідно зменшити до 5000 грн, що відповідатиме вимогам співмірності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2481 грн та витрати 5000 грн на правову допомогу, належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295, 382 КАС України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити .

Визнати протиправним і скасувати рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів №UA400000/2021/000008/2 від 19.01.2022

Визнати протиправною і скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.01.2022 №UA400040/2022/000032 Хмельницької митниці.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АВІМЕК» сплачений при зверненні до суду із цим позовом судовий збір у розмірі 2481 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня) та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн (п`ять тисяч гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «АВІМЕК» (адреса: 21036, м. Вінниця, вул. Максимовича, 4, оф. 515, ЕДРПОУ: 44039812).

Відповідач - Хмельницька митниця (вул. Пілотська, 2, м. Хмельницький, 29010, Код ).

Суддя Крапівницька Н. Л.