Справа № 932/5441/22
Суддя: Овчиннікова О. С.
Дата ухвалення: 2022-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №932/5441/22
Провадження №2-а/932/184/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2022 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровськ у складі:

головуючого судді - Овчиннікової О.С.,

за участю - секретаря судового засідання Киричок Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти 4 батальйону 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Скляра Романа Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивача звернувся з позовом до інспектора взводу 2 роти 4 батальйону 3 УПП в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Скляра Романа Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та скасування постанови та просив визнати протиправними дії інспектора лейтенанта поліції 3 батальйону, 4 роти УПП в Дніпропетровській області Скляра Романа Сергійовича при винесенні постанови серії ЕАР № 5877254 від 11.09.2022 року та скасувати постанову.

В обґрунтування позову зазначив, що 11.09.2022 року він разом із своєю дівчиною ОСОБА_2 , яка сиділа за кермом, дійсно, рухалися на автомобілі по просп. Слобожанський у м. Дніпро. Не порушуючи ПДР, близько 7 години ранку на вимогу патрульної поліції були зупинені біля будинку 70. Після зупинки до них підійшов поліцейський , сказав, що їх зупинили згідно «орієнтуванню» та наказав надати документи на автівку та документи, що посвідчують їхні особи для перевірки. ОСОБА_2 надала посвідчення водія, технічній паспорт на автомобіль надав він. Перевіривши документи, патрульний повідомив , що він начебто незаконно передав право керування транспортним засобом своїй дівчині, оскільки він був раніше позбавлений права керування і нічого не роз`яснюючи надав йому копію постанови ЕАР № 5877254 за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Дії поліцейського Скляра Р.С. по винесенню щодо нього постанови суперечать ч. 2 ст. 126 КУпАП, яка вказує про заборону «Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом». Тож суб`єктом даного правопорушення є водій, який керував ТЗ і в момент даного порушення не мав відповідного права. Транспортним засобом він не керував, в момент зупинки поліцейським за кермом знаходилась його дівчина, яка не позбавлена такого права. В оскаржуваній постанові не наведеного жодного доказу його вини у скоєнні даного правопорушення, в тому числі, не зазначено жодних відомостей про фіксування подій на нагрудну камеру поліцейського. Більше того в графі місце розгляду справи: вказано «Дніпропетровська, Новомосковськ, що не відповідає дійсності, адже подія відбулася у м. Дніпро, що є порушенням ст. 283 КУпАП.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату, місце та час судового засідання, були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відзивів на позовну заяву не надавали, інших клопотань та заяв до суду не направляли.

13.10.2022 року до суду надійшла заява від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про заміну відповідача Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області на Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції та відзив на позовну заяву, в якому вони зазначили, що вважають позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки 11.09.2022 року поліцейським Управління винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн., в якій зазначено про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ауді Q5, днз НОМЕР_1 , в м. Дніпро, по просп. Слобожанський, в районі будинку 39д, не маючи водійського посвідчення відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, підтверджується показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України. Також позивач не надав копію свого посвідчення водія, а отже він керував ТЗ без посвідчення водія відповідної категорії. Просили в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі та проводити розгляд справи без участі їх представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП встановлено відповідальність за порушення Правил дорожнього руху України, яке полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно наявної у матеріалах справи копії постанови серії ЕАР 5877254 від 11.09.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, 11.09.2022 року о 07.03 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Ауді Q5, днз НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, чим порушив п. 2.1.а ПДР керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Вказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень. Місце розгляду справи зазначено Дніпропетровська, Новомосковський.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскарженою постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно приписів ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Разом з тим, суд не може вважати вказані обставини доведеними належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки такі в матеріалах справи відсутні.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних , на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та знаходить, що за обставинами справи копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним доказом по даній справі відповідно до положень статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини викладені в ній повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Представником відповідача по даній справі надано письмовий відзив щодо інших обставин, аніж викладені в оскаржуваній постанові про притягнення до адміністративної відповідальності № 5877254 серії ЕАР від 11.09.2022 року ОСОБА_1 .

Відповідачем не надано жодного доказу керування транспортним засобом ОСОБА_1 в момент зупинення поліцейським 11.09.2022 року близько 07.03 годині по провулку Штабному, 6. Факту керування позивача транспортним засобом, перебування за кермом у процесі руху, переміщення тощо не зафіксовано, так само як не додано таких доказів до відзиву, який надійшов від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.

Таким чином, суд приходить висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтвердили факт керування позивачем ОСОБА_1 транспортним засобом з порушенням правил дорожнього руху України п. 2.1 а , тобто без водійського посвідчення.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як встановлено ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За висновком Верховного Суду, викладеному у постанові від 18.07.2019 р. у справі 216/5226/16-а(2-а/216/33/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином встановлено, що відповідач, на якого законом покладено обов`язок доказування вини позивача, правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не надав належних доказів вини позивача та не обґрунтував безпідставності позовних вимог. Матеріали справи не містять належних доказів вини позивача, окрім самої постанови, яка не містить інформації щодо доказів, які свідчать про порушення позивачем ч. 2 ст. 126 КУпАП за вказаними відповідачем у постанові обставинами, тому, враховуючи принцип презумпції невинуватості особи у вчиненні правопорушення, закріплений Конституцією України, суд вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України).

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем понесено судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 496 грн. 26 коп., а тому дані витрати у відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають стягненню з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань, в сумі 496 грн. 26 коп.

Керуючись ст.ст. 8-10, 77, 241-246, 250, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти 4 батальйону 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Скляра Романа Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАР № 5877254 від 11.09.2022 року, складену інспектором взводу 2 роти 4 батальйону 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Скляром Романом Сергійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування сплаченого судового збору грошові кошти в розмірі 496 грн. 26 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя О.С. Овчиннікова