Справа № 420/10963/22
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області про визнання протиправними дії щодо повернення матеріалів про призначення виплати одноразової грошової допомоги та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 09 серпня 2022 року надійшов позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення (оформленого листом Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 21.12.2021 № 58506/15-2021) матеріалів про призначення виплати ОСОБА_1 , одноразової грошової допомогу у сумі 119300,00 грн. у зв`язку з встановленням вищої групи інвалідності, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції»;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплати ОСОБА_1 , одноразової грошової допомогу у сумі 119300,00 грн. у зв`язку з встановленням вищої групи інвалідності, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції».

Позиція позивача обґрунтовується наступним

Позивач зазначає, що інвалідність ІІІ групи йому встановлена 21.06.2016 року, тобто після набрання чинності Законом №208VIII, а тому на переконання позивача, розмір такої допомоги розраховується відповідно до ст.23 Закону №565-XII (в редакції чинній з 12.03.2015 року) та відповідно до Порядку №850.

Також, позивач вказує, що Порядком №850 чітко визначено, що підставою для призначення і виплати грошової допомоги є саме дата встановлення групи інвалідності, яку позивачу було повторно встановлено у 2017 році, що підтверджується довідкою медико-соціальної експертної комісії №305455 від 07.06.2017 року.

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

Відповідач не погоджується з позовними вимогами ОСОБА_2 , вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що Пунктом 4 Порядку № 850 передбачено, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступенем втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням МСЕК вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Враховуючи вищевикладене, на переконання відповідача, законодавець чітко визначив наступні умови для проведення відповідних виплат:

встановлення вищої групу інвалідності протягом двох років після первинного встановлення інвалідності;

встановлення іншої причини інвалідності або більший відсоток втрати працездатності протягом двох років після первинного встановлення інвалідності або ступенем втрати працездатності без установлення інвалідності.

Відповідач звертає увагу суду, що дана норма закону передбачає можливість додаткової компенсації різниці між розмірами первинної та вторинної грошової допомоги, а не є дискримінаційною чи такою, що суперечить положення законодавства.

Таким чином, враховуючи, що з моменту первинного огляду МСЕК позивачу пройшло більше 2 років, МВС України не вбачає законних підстав для виплати одноразової грошової допомоги.

Позиція третьої особи обґрунтовується наступним

Третя особа не погоджується з заявленими позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 року по справі №420/504/19 ліквідаційною комісією ГУМВС України в Одеській області було подано до МВС України висновок щодо одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням вищої групи інвалідності ОСОБА_1 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» та інші документи.

Як вказує третя особа, згідно листа ДФОП МВС від 21.12.2021 року №58506/15-2021 матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 було розглянуто відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених Постановою КМУ від 21.10.2015 року №850, та відповідачем було встановлено невідповідність наданих документів позивачем, що у свою чергу унеможливлювало затвердження Міністерством висновку про призначення одноразової грошової допомоги.

Враховуючи викладене, на переконання третьої особи, підстави для нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності працівника міліції, відсутні.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року, адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху з підстав недотримання позивачем вимог ст.ст.160, 161 КАС України, у тому числі з підстав пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду.

У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, у зв`язку з чим, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року, заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволено; визнано причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду по справі №420/10963/22; прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст.262 КАС України.

20 вересня 2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №29724/22), який було направлено позивачу у порядку передбаченому ч.3 ст.162 КАС України.

19 вересня 2022 року від третьої особи надійшли додаткові пояснення (вхід. №ЕП/27040/22).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року, клопотання Міністерства внутрішніх справ України про залишення без розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області про визнання протиправними дії щодо повернення матеріалів про призначення виплати одноразової грошової допомоги та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто заявнику без розгляду.

Станом на 31 жовтня 2022 року будь-яких інших заяв по суті справи від позивача та відповідача не надходило.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиції позивача, відповідача та третьої особи, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

ОСОБА_1 з 26.06.1974 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ.

Наказом №1335 о/с від 04 листопада 2015 року позивача було звільнено у запас ЗСУ за пунктом 64 «б» (через хворобу).

06.11.2015 року за результатом медичного огляду постановою ВЛК ГУМВС України в Одеській області був встановлений причинний зв`язок: травма пов`язана з виконанням службових обов`язків. Захворювання пов`язане з проходженням служби в ОВС.

21.06.2016 року за результатом огляду обласної МСЕК позивачу встановлено третю групу інвалідності та визначено, що ступень втрати професійної працездатності у відсотках складає 60%. Дата чергового переогляду призначено на 21.06.2017 року.

07.06.2017 року під час повторного огляду обласною МСЕК позивачу було встановлено другу групу інвалідності з датою переогляду 06.06.2019 року. Згідно довідки №128155 позивачу визначено до попередніх ще 10 % втрати професійної працездатності.

12.10.2018 року позивач звернувся до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області з заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням вищої групи інвалідності.

29.12.2018 року за №9/9240 Ліквідаційною комісією Головного управління МВС України в Одеській області було відмовлено у нарахуванні грошової допомоги в більшому розмірі. Повідомлено позивача про те, що відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності буде встановлено вищу групу чи іншу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності. Первинна група інвалідності щодо позивача, згідно довідки обласної медико-соціальної експертної комісії №127143 була встановлена ще 21.06.2016 року, а повторний огляд, відповідно до довідки Обласної МСЕК №128155 був здійснений 09.10.2018 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року по справі №420/504/19, задоволено частково позовну заяву ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити певні дії:

- визнано протиправною відмову Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області щодо нарахування ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням вищої групи інвалідності, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції»;

- зобов`язано Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України в Одеській області подати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням вищої групи інвалідності, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції»;

- зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення за результатами розгляду питання про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням вищої групи інвалідності, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції»;

- в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року по вищевказаній справі, Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України задоволено:

- рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в частині висновку про задоволення заявлених позовних вимог до Міністерства внутрішніх справ України скасовано;

- прийнято у цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 року по справі №420/504/19, ліквідаційною комісією ГУМВС України в Одеській області було подано до МВС України висновок щодо одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням вищої групи інвалідності ОСОБА_1 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» та інші документи.

Згідно листа ДФОП МВС від 21.12.2021 року №58506/15-2021 матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 було розглянуто відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених Постановою КМУ від 21.10.2015 року №850, та відповідачем було встановлено невідповідність наданих документів позивачем, що у свою чергу унеможливлювало затвердження Міністерством висновку про призначення одноразової грошової допомоги.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо повернення документів для призначення одноразової грошової допомоги, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Джерела права та висновки суду

Правові засади організації та діяльності міліції України, а також порядок проходження служби в міліції визначав Закон України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ (далі по тексту - Закон України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ), який втратив чинність з 07 листопада 2015 року на підставі Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VІІІ (далі по тексту - Закон України від 02 липня 2015 року №580-VІІІ).

До набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію", тобто до 07 листопада 2015 року, порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ (далі по тексту - Закон України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ).

Частиною 6 статті 23 Закону України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання приписів статті 23 Закону України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою №850 від 21 жовтня 2015 року затвердив "Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" (далі по тексту - Порядок №850).

Відповідно до пункту 1 Порядку №850 цей порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи (підпункт 2 пункту 3 Порядку №850).

Відповідно до пункту 7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

- заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

- довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

- акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

- сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

- документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Згідно з пунктом 8 Порядку №850, керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Міністерство внутрішніх справ в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови. Грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС (пункти 9, 10 Порядку №850).

Отже, Порядком №850 чітко встановлено, що рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги приймає саме Міністерство внутрішніх справ України.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що пунктом 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VІІІ Закон України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ визнано таким, що втратив чинність.

Проте, за змістом пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VІІІ право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VІІІ.

Тобто, аналіз наведених вище норм чинного законодавства України дозволяє суду дійти висновку про те, що за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ відповідно до Порядку №850, який діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VІІІ, а обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України.

Проте, як встановлено судом та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, Міністерство внутрішніх справ України в порушення пункту 9 Порядку №850 за наслідками розгляду документів позивача щодо виплати одноразової грошової допомоги із встановленням вищої групи інвалідності відповідного рішення про виплату коштів або ж про відмову у виплаті коштів не приймало, а повернуло документи листом від 21.12.2021 року №58506/15-2021, як такі, що не відповідають вимогам законодавства.

Отже, відповідач всупереч вимогам пункту 9 Порядку №850 не розглянуло по суті матеріали про призначення та виплату одноразової грошової допомоги позивачу згідно з Порядком №850, повернуло їх та відповідно не прийняло жодного з зазначених вище рішень, чим, на думку суду, вчинило протиправну бездіяльність.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що Порядком №850 не передбачено право МВС України повертати документи без прийняття рішення.

Таким чином, суд вважає, протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду по суті матеріалів щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги із встановленням вищої групи інвалідності.

При цьому, суд не приймає до уваги твердження Міністерства внутрішніх справ України в тій частині, що прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги не відноситься до компетенції Міністерства внутрішніх справ України, оскільки матеріалами справи підтверджується, що позивач проходив службу та був звільнений саме з органів внутрішніх справ.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 30 січня 2018 року по справі №822/1579/17, від 13 лютого 2018 року по справі №808/1866/16, від 13 лютого 2018 року по справі №806/845/16, від 15 травня 2018 року по справі №161/16343/17 та від 19 вересня по справі №750/2250/17.

За таких обставин, оскільки відповідачем відповідне рішення за наслідками розгляду документів позивача прийнято не було, належним способом захисту позивача у даному випадку має бути зобов`язання розглянути матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги із встановленням вищої групи інвалідності та прийняти відповідне рішення відповідно до вимог пункту 9 Порядку №850.

Верховний Суд України в постановах від 18 березня 2014 року (справа № 21-11а14) та від 22 квітня 2014 року (справа № 21-484а13) сформулював правову позицію у подібних правовідносинах, згідно з якою підставою для повідомлення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги є рішення суб`єкта владних повноважень, прийняте з цього питання. Оскільки відповідач відповідного рішення не приймав, то суд повинен зобов`язати останнього розглянути це звернення згідно з вимогами чинного законодавства України, а не підміняти орган, на який покладено вирішення цього питання.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, з урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом фактів та обставин, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області про визнання протиправними дії щодо повернення матеріалів про призначення виплати одноразової грошової допомоги та зобов`язання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області про визнання протиправними дії щодо повернення матеріалів про призначення виплати одноразової грошової допомоги та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням вищої групи інвалідності відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 "Про затвердження порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції".

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням вищої групи інвалідності та прийняти рішення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 "Про затвердження порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції".

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Міністерство внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601, ).

Третя особа: Ліквідаційна комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (вул. Єврейська, 12, м. Одеса, 65014, ).

Суддя С.О. Cтефанов