Справа № 420/12427/22
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого по справі судді Бжассо Н.В., розглянув в порядку письмового провадження в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Герафак» до Відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ізмаїльський», Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Герафак» до Відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ізмаїльський», Одеської митниці, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UА500370/2022/000002/2 від 26.08.2022 року Відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ізмаїльський» про відмову в митному оформленні та застосування коригування митного платежу.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що оскаржуване рішення відповідача про коригування митної вартості товарів винесене без урахування всіх обставин, що мають значення, необґрунтовано та в порушення пункту 3 частини 2 статті 2 КАС України. Оскаржуване рішення: не містить: обґрунтування числовою значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом та фактів, які вплинули на таке коригування, зокрема, пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки. Відповідачем не зазначено митна вартість якого товару (назва, характеристики, код за УКТЗЕД) бралася за основу, торгову марку, фактурну вартість, країну експорту цього товару в Україну, виробника, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

Ухвалою суду від 12.09.2022 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

11.10.2022 року від представника Одеської митниці надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими. Так, представник відповідача зазначає, що Одеська митниця Держмитслужби здійснювала свої повноваження, як суб`єкт владних повноважень, до 23 год.59 хвл. 30 червня 2021 року. Таким чином, Одеська митниця Держмитслужби не приймала рішення про коригування митної вартості товарів № UА500370/2022/000002/2 від 26.08.2022 року, що є предметом адміністративного позову ТОВ «Герафак».

Ухвалою суду від 18 жовтня 2022 року судом залучено до участі у справі , у якості другого відповідача Одеську митницю ().

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Герафак» є юридичною особою основним видом економічної діяльності якої є оптова торгівля хімічними продуктами (код КВЕД 46.75).

05.11.2021 року між ТОВ «Герафак» (Покупець) та Джиханбейлі Туз Маденджилик Наклият Кимя Санаї ве ОСОБА_1 , Туреччина (Продавець) укладено контракт №01-1304/22, відповідно до предмету якого Продавець продає, а Покупець оплачує та приймає Товари, найменування, кількість, якість, ціна, упаковка, терміни та інші умови поставки яких зазначаються у і Додатках до даного контракту, які є його і невід`ємною частиною (а.с.13).

Відповідно до п. 2.2 вказаного контракту постачання здійснюється згідно з умовами: FOB Eregli, інкотермс 2010 партіями, відповідно до погоджених замовлень покупця (а.с.13).

30.05.2022 року додатком № 2/ЕК2 до контракту №01-1304/22 від 13.04.2022 року оформлено замовлення на партію товару Сіль (NM1) (молекулярна формула, країна походження: Туреччина, ПП мішки упаковані в біг беги вагою 1300 кг) загальною кількість 3000т вартість 85 доларів за тонну, загальною вартістю 255000,00 доларів США (а.с.22).

За комерційним інвойсом №30052022 від 30.05.2022 року до контракту №01-1304/22 від 13.04.2022 року загальна вартість 3000т солі по 85,00 доларів за тонну склала 255000,00 доларів США (а.с.26).

Пакувальний лист до інвойсу №30052022 від 30.05.2022 року до контракту №01-1304/22 від 13.04.2022 року містить аналогічні цифрові дані щодо товару (а.с.27).

На виконання умов зазначеного контракту здійснено поставку товару в Україну, а саме солі.

З метою здійснення митного оформлення поставленого товару позивачем до Одеської митниці 31.05.2022 року надано митну декларацію № UA500370/2022/001741, в якій митну вартість товару визначено за основним (першим) методом ціною договору (а.с.49-51).

Як вбачається з матеріалів справи, декларантом до митного оформлення було надано: контракт №01-1304/22 від 13.04.2022 року, пакувальний лист від 30.05.2022 року, рахунок-фактору №30052022 від 30.05.2022 року, коносамент №1 від 18.07.2022 року, вантажну відомість б/н від 18.07.2022 року, сертифікат про походження товару V0584721 від 07.07.2022 року, декларацію про походження товару №30052022 від 30.05.2022 року, загальну декларацію прибуття №22UА01Z4 від 29.07.2022, банківський платіжний документ №14 від 31.05.2022, банківський платіжний документ, що стосується товару №220719/001915561 від 19.07.2022 року, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №015-2022 від 18.07.2022 року, банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг 220719/001916201 від 19.07.2022 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору додаток 2/ЕК 2 від 30.05.2022 року, договір про надання послуг митного брокера №01/220422 від 22.04.2022 року, Договір (контракт) про перевезення №GER060607 від 06.07.2022 року, копію митної декларації країни відправлення №22411500EX00001085 від 07.07.2022 року.

Проте, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості митним органом встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно до пп. в) пункту 2 частини десятої ст. 58 МКУ, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, (дані документи до митного оформлення не надавались).

2) враховуючи умови поставки FOB Eregli, Turkey покупцем товару має здійснюватись страхування вантажу, проте дана інформація відсутня;

3) у пункті 3.4 контракту від 13.04.2022 №30052022 ціни на товар вказуються у додатках, що є невід`ємними частинами контракту, проте до митного оформлення надано додаток 2/ЕК2 до контракту купівлі-продажу товарів від 13.04.2022 № 01-1304/2022, що відрізняється за номером від контракту наданому до митного оформлення, а саме договору купівлі-продажу товарів від 13.04.2022 № 01-1304/22;

4) у копії митної декларації країни відправлення від 07.07.2022 № 22411500ЕХ00001085 рахунок зазначений із номером відмінним від номера рахунку наданому до митного оформлення.

Враховуючи вищезазначене, відповідно до частини 3 статті 53 МКУ декларанту було запропоновано протягом 10 календарних днів надати: Специфікацію до Контракту від 05.11.2021 року № 051121; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Листом від 25.08.2022 року №171 позивач, на вимогу митного органу надав додаткові документи: платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах № 16 від 19.07.2022, Swift переказ від 31.05.2022, лист від Джиханбейлі Туз Маденджилик Наклият Кимя Санаї ве ОСОБА_1 , щодо ціни, а також повідомив, що вантаж не страхувався.

Декларантом подано до митного органу лист №127 від 26.08.2022 року, в якому зазначено, що при підготовці додатку до контракту від 13.04.2022 року 01-1304/22, допущено технічну помилку, а саме зазначено Додаток 2/ ЕК 2 до контракту № 01-1304/2022 від 13.04.2022, замість Додаток 2/ ЕК 2 до контракту № 01- 1304/22 від 13.04.2022. Враховуючи вищевикладене, позивач просив читати, як Додаток 2/ ЕК 2 до контракту № 01-1304/22 від 13.04.2022, додатком до контракту від 13.04.2022 № 01-1304/22, (а.с.58).

Митним органом, за результатами розгляду наданих декларантом документів прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА500370/2022/000002/2 від 26.08.2022 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UА500370/2022/000015.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, (далі МКУ), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 МКУ, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 МКУ, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

З огляду на ч.1 ст.53 МКУ, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч.1 ст.54 МКУ, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.4 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

У відповідності до ч.5 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з ч.6 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МКУ, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 МКУ, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.58 МКУ, основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Перевіряючи правильність висновків митного органу, судом встановлено наступне.

Відповідач, в оскаржуваному рішенні, в якості розбіжностей, зазначив:

1) відповідно до пп. в) пункту 2 частини десятої ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, (дані документи до митного оформлення не надавались).

2) враховуючи умови поставки FOB Eregli, Turkey покупцем товару має здійснюватись страхування вантажу, проте дана інформація відсутня;

3) у пункті 3.4 контракту від 13.04.2022 №30052022 ціни на товар вказуються у додатках, що є невід`ємними частинами контракту, проте до митного оформлення надано додаток 2/ ЕК 2 до контракту купівлі-продажу товарів від 13.04.2022 № 01-1304/2022, що відрізняється за номером від контракту наданому до митного оформлення, а саме договору купівлі-продажу товарів від 13.04.2022 № 01-1304/22;

4) у копії митної декларації країни відправлення від 07.07.2022 № 22411500ЕХ00001085 рахунок зазначений із номером відмінним від номера рахунку наданому до митного оформлення.

Щодо п.1 зауважень митного органу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Поставка товару здійснюється згідно з умовами: FOB Eregli, інкотермс 2010.

Так, згідно з правилом А.9 Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс в редакції від 01.01.2011 року, за умовами перевезення FOB, продавець зобов`язаний нести витрати, пов`язані з діями щодо перевірки товару (такими як перевірка якості, розмірів, ваги, кількості), необхідними для здійснення поставки товару у відповідності зі статтею А.4.

Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відвантажувати товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки), Пакування здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування (наприклад, засоби перевезення, місце призначення), були повідомлені продавцю до укладення договору купівлі-продажу. Упаковка повинна містити належне маркування.

Відповідно до п.1 контракту №01-1304/22 від 13.04.2022 року, Продавець продає, а Покупець оплачує та приймає Товари, найменування, кількість, якість, ціна, упаковка, терміни та інші умови поставки яких зазначаються у Додатках до даного контракту, які є його і невід`ємною частиною (а.с.13).

В свою чергу, 30.05.2022 року додатком № 2/ЕК2 до контракту №01-1304/22 від 13.04.2022 року оформлено замовлення на партію товару Сіль (NM1) (молекулярна формула, країна походження: Туреччина, ПП мішки упаковані в біг беги вагою 1300 кг) загальною кількість 3000т вартість 85 доларів за тонну, загальною вартістю 255000,00 доларів США (а.с.22).

Згідно з п. 3.6 контракту №01-1304/22 від 13.04.2022 року, до вартості включено: ціна товару, пакування, маркування, доставка товару до морського порту та навантаження на судно, назване покупцем.

Тобто, суд зазначає, що наведені вище висновки митного органу є помилковими, оскільки, як вказав вище суд, умови поставки FOB та зовнішньоекономічного контракту передбачають, що обов`язок пакування і маркування лежить на постачальнику. Витрати з пакування товару покладаються на постачальника. Зазначені витрати входять до ціни товару та додатковому відшкодуванню зі сторони покупця не підлягають.

Щодо п.2 зауважень митного органу стосовно відсутності даних відносно страхування вантажу, суд зазначає, що згідно з правилами А.3 та Б.3 Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс в редакції від 01.01.2011 року, за умовами перевезення FOB у продавця та покупця відсутні будь-які зобов`язання щодо страхування товару.

ТОВ «Герафак» повідомило митний орган листом від 25.08.2022 року №171, що страхування товару не здійснювалось, що відповідає умовам поставки FOB та свідчить про безпідставність доводів митного органу.

Щодо зауваження митного органу про відмінності в номері контракту, на який здійснено посилання в додатку № 2/ ЕК 2 від 30.05.2022 року до контракту купівлі-продажу товарів від 13.04.2022 № 01-1304/22 та самим контрактом.

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявний контракт № 01-1304/22 від 13.04.2022 року та додаток № 2/ ЕК 2 до контракту № 01-1304/22 від 13.04.2022 року.

Відповідно до аналізу змісту додатку № 2/ ЕК 2 від 30.05.2022 року та контракту № 01-1304/22 від 13.04.2022 року суд зазначає, що даний додаток відноситься до контракту № 01-1304/22 від 13.04.2022 року на виконання якого здійснювалась поставка товару.

Крім того, листом №127 від 26.08.2022 року позивач повідомив митному органові, що при підготовці додатку до контракту від 13.04.2022 року 01-1304/22, допущено технічну помилку, а саме зазначено Додаток № 2/ ЕК 2 до контракту № 01-1304/2022 від 13.04.2022, замість Додаток 2/ ЕК 2 до контракту № 01-1304/22 від 13.04.2022.

З огляду на дату та номер контракту, номер контракту дублює дату складання контракту, водночас містить ще розділові знаки. В свою чергу, зазначення номеру контракту як 01-1304/2022 а не 01-1304/22 жодним чином не впливає на неможливість визначення митної вартості товару за заявленою декларантом.

В оскаржуваному рішенні митним органом жодним чином не обґрунтовано, яким чином скорочена дата зазначення впливають на митну вартість товару.

Вказані зауваження є формальними.

Такими ж формальними є і зауваження митного органу щодо зазначення у копії митної декларації країни відправлення від 07.07.2022 № 22411500ЕХ00001085 рахунку із номером відмінним від номера рахунку наданому до митного оформлення адже митна декларація країни відправлення надається продавцем. Тобто позивач надав до митного оформлення такий документ виключно в тому вигляді, в якому він попередньо наданий йому продавцем. Позивач не має нести відповідальність за документ, який не був сформований ним особисто. Відповідачем у оскаржуваному рішенні не наведено обґрунтування невідповідності наданої позивачем копії митної декларації країни відправлення вимогам законодавства країни-відправника.

До того ж, митна декларація країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і має бути оформлена відповідно до чинного законодавства цієї країни.

Зауваження відповідача, зазначені в оскаржуваному рішенні, суд вважає необґрунтованими та такими, що жодним чином не впливають на неможливість підтвердження задекларованої позивачем митної вартості товару.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

В разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598).

Між тим, як вбачається з графи 33 оскаржуваного рішення, у ньому зазначено лише дату та номер митних декларацій, на підставі яких здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 19 червня 2018 року в справі №826/6346/16 (№К/9901/36092/18).

Отже, висновки відповідача щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості імпортованого товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості на підставі митної декларації від 24.08.2022 року №UA500410/2022/00538 є протиправним.

Суд звертає увагу на те, що у постанові від 05.03.2019 року у справі №815/5791/17 Верховний Суд наголошує, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності (аналогічна позиція Верховного Суду закріплена і у постанові від 05.03.2019р. у справі №813/1532/17, постанові від 19.02.2019 у справі №805/2713/16-А).

Як встановлено судом, декларантом до митного органу надано документи, які є достатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару.

Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знаходять свого підтвердження. Суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Відтак, суд вказує на протиправність зроблених відповідачем висновків про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом за ціною договору.

Суд також не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що встановлені відповідачем недоліки щодо розбіжностей у документах, що були надані позивачем є безпідставними та, відповідно, рішення про коригування митної вартості№ UА500370/2022/000002/2 від 26.08.2022 року, що прийняте на підставі встановлених відповідачем розбіжностей, є таким, що належить до скасування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, суд робить висновок, що відповідач по справі Одеська митниця, прийняв рішення про коригування митної вартості, за відсутністю обґрунтованих підстав вважати заявлені позивачем відомості про митну вартість товарів неповними, недостовірними чи з розбіжностями, у зв`язку з чим, під час здійснення митного контролю правильності визначення позивачем митної вартості товарів, діяв у спосіб, що не відповідає вимогам Митного кодексу України, застосувавши другорядний метод визначення митної вартості товару, за наявності законних підстав для застосування основного методу за ціною договору.

Враховуючи, що оскаржуване рішення прийнято саме Одеською митницею, позовні вимоги за даним позовом підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці № UА500370/2022/000002/2 від 26.08.2022 року.

При цьому, суд вважає безпідставними та такими, що не стосуються предмету спору доводи представника відповідача, Одеської митниці (), з приводу того, що Одеська митниця Держмитслужби здійснювала свої повноваження, як суб`єкт владних повноважень, до 23 год.59 хвл. 30 червня 2021 року та не приймала рішення про коригування митної вартості товарів № UА500370/2022/000002/2 від 26.08.2022 року, оскільки Одеська митниця Держмитслужби (43333459) не є стороною у справі, до вказаного органу не було заявлено позовних вимог. Відповідачем у справі є Одеська митниця (), структурний підрозділ якої оформив спірне рішення та яку суд залучив до участі у справі, у якості відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що за звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2481,00 грн., який має бути стягнутий з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 205, 243, 245, 246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Герафак» до Відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ізмаїльський», Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці № UА500370/2022/000002/2 від 26.08.2022 року.

Стягнути з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Герафак» суму сплаченого судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Відповідно до ст.255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Герафак» (65003, м. Одеса, вул. Атамана Головатого 58, ).

Відповідач - Відділ митного оформлення № 1 митного поста «Ізмаїльський» (вул. Суворова, 10, м. Ізмаїл, 68600).

Відповідач Одеська митниця (65078, Одеська обл., місто Одеса, вул.Лип Івана та Юрія, будинок 21А; ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 01.11.2022 року

Суддя Н.В. Бжассо