Справа № 640/23566/21
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року м. Київ № 640/23566/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадженні, без виклику сторін, адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Українські харчові

технології»

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

від 14 липня 2021 року №52795/0411,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД «Українські харчові технології» (далі по тексту - позивач, ТОВ «ТД «Українські харчові технології») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування повністю податкового повідомлення-рішення від 14 липня 2021 року №52795/0411.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податкові накладні, які стали підставою для включення відповідних сум ПДВ до складу податкового кредиту, включені до складу податкового кредиту у звітному (податковому) періоді, в якому були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки контролюючий орган відмовив у реєстрації вказаних податкових накладних у 2017 році рішеннями про відмову у реєстрації, які в подальшому були оскаржені до суду та скасовані.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/23566/21 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ГУ ДПС у м. Києві не погоджується із заявленими позовними вимогами, оскільки за результатами проведеної камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за квітень 2021 року встановлено порушення позивачем вимог пункту 198.6 статті 198, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до податкового кредиту наступного звітного періоду в декларації з податку на додану вартість за квітень 2021 року на суму 33604 грн у зв`язку з встановленням формування податкового кредиту за рахунок податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з датою виписки більше 1095 днів, тобто, реєстрація у грудні 2017 року на загальну суму податку на додану вартість 33603,66 грн; за наслідками проведеної перевірки у зв`язку з виявленим порушенням відповідачем винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 14 липня 2021 року №52795/04411 згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 за порушення позивачем пункту 198.6 статті 198, пункту 201.1, 201.10, 201.14, 201.15 статті 201 Податкового кодексу України зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 33604 грн за квітень 2021 року.

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийняте за результатами камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «ТД «Українські харчові технології» (податковий номер 37740167) за квітень 2021 року, результати якої оформлені актом від 17 червня 2021 року №47576/Ж5/26-15-04-11-16/37740167 (далі по тексту - акт перевірки). Перевіркою встановлено порушення позивачем пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду) в декларації з ПДВ за квітень 2021 року на суму 33604 грн. Згідно інформації, що міститься в інформаційній базі ДПС, станом на дату складання акту, уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок до податкової декларації з ПДВ за квітень 2021 року на усунення порушень, що викладені в даному акті, позивачем не надано.

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що податкові накладні, виписані ТОВ «Українські м`ясні продукти» позивачу на загальну суму 33603,66 грн складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних у 2017 році (податкова накладна від 14 грудня 2017 року №9812 зареєстрована 28 грудня 2017 року; податкова накладна від 11 грудня 2017 року №6712 зареєстрована 28 грудня 2017 року; податкова накладна від 07 грудня 2017 року №4612 зареєстрована 28 грудня 2017 року; податкова накладна від 03 грудня 2017 року №2012 зареєстрована 28 грудня 2017 року), проте позивач протиправно відобразив їх у складі податкової декларації з ПДВ за квітень 2021 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2020 року у справі №640/22406/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року, визнано протиправними та скасовано рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язано ДПС зареєструвати, зокрема податкові накладні № 2012 від 03 грудня 2017 року, № 4612 від 07 грудня 2017 року, № 6712 від 11 грудня 2017 року, № 9812 від 14 грудня 2017 року ТОВ «Українські м`ясні продукти» в Єдиному реєстрі податкових накладних за датою їх направлення на реєстрацію.

Відповідно до квитанції про реєстрацію податкової накладної від 23 квітня 2021 року 15:59:28 податкова накладна від 11 грудня 2017 року №6712 прийнята та зареєстрована за рішенням суду; відповідно до квитанції про реєстрацію податкової накладної від 23 квітня 2021 року 16:29:35 податкова накладна від 14 грудня 2017 року №9812 прийнята та зареєстрована за рішенням суду; відповідно до квитанції про реєстрацію податкової накладної від 23 квітня 2021 року 15:59:28 податкова накладна від 03 грудня 2017 року №2012 прийнята та зареєстрована за рішенням суду; відповідно до квитанції про реєстрацію податкової накладної від 23 квітня 2021 року 15:24:59 податкова накладна від 07 грудня 2017 року №4612 прийнята та зареєстрована за рішенням суду.

Вважаючи таке податкове повідомлення-рішення відповідача протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом положень пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Порядок проведення камеральної перевірки встановлено статтею 76 Податкового кодексу України, а саме підпунктом 76.1 та 76.2 цієї статті Кодексу передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Таким чином, предметом камеральної перевірки є правильність відображення (з методологічної та арифметичної точок зору) показників, необхідних для обчислення бази оподаткування, проте достовірність цих показників, перевіряється шляхом комплексного дослідження в ході документальної перевірки: податкових декларацій, фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку та первинних документів.

В силу положень абзаців 1, 14 16 п. 201.10 ст. 201 ПК України (у редакції, чинній на момент виписки податкових накладних) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Тобто, виходячи зі змісту наведених норм статті 201 Податкового кодексу України граничним терміном для реєстрації виписаних ТОВ «Українські м`ясні продукції» на користь позивача податкових накладних № 2012 від 03 грудня 2017 року, № 4612 від 07 грудня 2017 року, № 6712 від 11 грудня 2017 року, № 9812 від 14 грудня 2017 року є 31 грудня 2017 року.

Проте, як вбачається з рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2020 року у справі №640/22406/18, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року, ГУ ДПС у м. Києві прийняло рішення № 813286/41172225 від 23 червня 2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №2012 від 03 грудня 2017 року в ЄРПН; № 813285/41172225 від 23 червня 2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №4612 від 07 грудня 2017 року в ЄРПН; № 813287/41172225 від 23 червня 2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №6712 від 11 грудня 2017 року в ЄРПН; №813288/41172225 від 23 червня 2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №9812 від 14 грудня 2017 року в ЄРПН.

Відповідно до пункту 201.1, абзаців 1, 2, 5 і 6 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Саме податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

При цьому, в силу приписів пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (що визначає загальний порядок формування платником податкового кредиту) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної / розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні / розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Аналізуючи зміст наведених норм Податкового кодексу України суд дійшов висновку, що вимогами для визнання податкового кредиту є: наявність підтвердних документів; наявність реєстрації в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування - якщо право на податковий кредит підтверджує податкова накладна/розрахунок коригування.

При цьому, від обставини своєчасності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної також залежить період декларування податкового кредиту.

Так, згідно з пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України платники ПДВ, крім тих, які застосовують касовий метод податкового обліку: суми ПДВ, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування, які були своєчасно зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, можуть включити до складу податкового кредиту того податкового (звітного) періоду, у якому вони складені, або будь-якого наступного звітного періоду протягом 1095 календарних днів із дати складання таких податкових накладних/розрахунків коригування; суми ПДВ, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування, несвоєчасно зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, можуть включити до складу податкового кредиту того податкового (звітного) періоду, у якому вони зареєстровані в Реєстрі, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів із дати складення податкових накладних/розрахунків коригування.

Тобто, норми статті 198, статті 201 Податкового кодексу України є прямими та недвозначними, мають імперативний припис відносно правових актів, які можуть регулювати ці відносини.

Таким чином, враховуючи все вищенаведене суд дійшов висновку, що контролюючий орган вірно встановив, що при заповненні податкової декларації з ПДВ за квітень 2021 року позивачем була допущена помилка в частині формування суми податкового кредиту за рахунок несвоєчасно зареєстрованих податкових накладних № 2012 від 03 грудня 2017 року, № 4612 від 07 грудня 2017 року, № 6712 від 11 грудня 2017 року, № 9812 від 14 грудня 2017 року, оскільки станом на дату їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та, відповідно, відображення позивачем у податковій декларації з ПДВ, у квітні 2021 року закінчився строк 1095 календарних днів із дати складення вказаних податкових накладних.

Водночас, суд зазначає, що дії відповідача стосовно своєчасного виконання судового рішення в частині реєстрації податкових накладних № 2012 від 03 грудня 2017 року, № 4612 від 07 грудня 2017 року, № 6712 від 11 грудня 2017 року, № 9812 від 14 грудня 2017 року, виписаних ТОВ «Українські м`ясні продукти» не є предметом розгляду в межах заявлених позовних вимог як і відсутнє рішення, яким встановлено протиправні дії чи бездіяльність ГУ ДПС у м. Києві щодо несвоєчасного виконання судового рішення в частині реєстрації вказаних податкових накладних.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем доведено правомірність оскаржуваного рішення, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Українські харчові технології» - відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Аверкова