Справа № 260/4273/22
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

26 жовтня 2022 рокум. Ужгород№ 260/4273/22

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши в письмовому провадженні заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, скасування наказу та рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, скасування наказу та рішення .

Разом із позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони командиру Військової частини НОМЕР_1 , вчиняти дії щодо направлення бойового медика 1 гірського-штурмового взводу, 6 гірсько- штурмової роти, 2 гірсько-штурмового батальйону, ВОС-878033, шпк - молодшого сержанта ОСОБА_1 в зону бойових дій в межах Волинської, Рівненської, Житомирської, Київської, Чернігівської, Полтавської, Сумської, Харківської, Луганської, Донецької, Миколаївської, Запоріжської, Херсонської, Одеської областей України, залишивши ОСОБА_1 , на час судового розгляду справи, для проходження військової служби в військовій частині НОМЕР_1 в межах Закарпатської області України.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що ОСОБА_1 за висновками ВJIK є непридатний до військової служби і підлягає виключенню з військового обліку з 27.02.2019р..

Позивач зазначає, що перебування на військовій службі у військовий час, вказує на можливість отримання останнім команди військового керівництва, щодо необхідності прийняття участі в бойових діях на прифронтовій лінії зіткнення з агресором - російською федерацією, що створює загрозу його життю та здоров`ю, в той час як він є інвалідом III групи, а отже більш уразливий на полі бою.

Позивач вважає, що до поновлення порушеного права, внаслідок виконання бойових завдань на лінії зіткнення з ворогом, позивач може або істотно погіршити свій стан здоров`я, або взагалі втратити життя, що нівелює виконання рішення суду, та ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав.

Крім того перебування на фронті, ускладнить явку позивача в судове засідання, для представництва в справі.

Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з відсутністю необхідності надання додаткових доказів чи пояснень з питань забезпечення даного позову, відповідно до ч.2 ст.154 КАС України суд вважає за можливе розглянути його без повідомлення осіб, які беруть участь у справі. Відтак, розгляд поданої заяви проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши заяву позивача про забезпечення адміністративного позову та наведені в обґрунтуванні для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч.2 вказаної статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання судового рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Проаналізувавши мотиви, якими заявник обґрунтовує дану заяву, суд дійшов висновку про відсутність об`єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів.

Стосовно посилання заявника на наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення та наказу, суд зазначає, що таке, в даному випадку, може бути виявлено судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.
Тобто, на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення та наказу.

Постановою Верховного Суду від 19.06.2018р. справа №826/9263/17, адміністративне провадження №К/9901/44796/18 передбачено, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, позивачем до заяви про забезпечення позову не додано жодних доказів на підтвердження факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити подальше виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Щодо застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони командиру Військової частини НОМЕР_1 , вчиняти дії щодо направлення бойового медика ОСОБА_1 в зону бойових дій в межах Волинської, Рівненської, Житомирської, Київської, Чернігівської, Полтавської, Сумської, Харківської, Луганської, Донецької, Миколаївської, Запоріжської, Херсонської, Одеської областей України, суд зазначає, що позивачем не було надано жодних доказів, які б свідчили про направлення останнього в зону бойових дій.
Крім того, такі дії не є предметом розгляду адміністративної справи №260/4273/22, оскільки заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, суд не вбачає підстав для задоволення вказаних вимог.

Згідно з ч.5 ст.154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі наведеного та керуючись ст. 150-154, 243, 248 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення за формою і змістом, передбаченими ст.296 КАС України.

Суддя П.П.Микуляк