Справа № 120/3762/22
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року м. Житомир справа № 120/3762/22

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування та виплати йому, після проведення перерахунку пенсії (на виконання рішення суду) з 01.04.2019 року пенсії в розмірі 70% основного розміру пенсії замість встановлених раніше 80% та із застосуванням обмеження її максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нараховувати та виплату йому пенсії з 01.04.2019 року в повному обсязі, з урахуванням основного розміру пенсії 80% від відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням довідки Департаменту виконання кримінальних покарань від 30.07.2021року №9/3-317, без застосування обмеження при розрахунку пенсії її максимальним розміром, виходячи із 100% суми підвищення пенсії визначеного станом на 01.03.2018року та з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позову Позивач зазначає, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15.02.2022 року у справі №240/21476/21 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії з 01 квітня 2019 року згідно довідки Департаменту виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 30.07.2021року №9/3-317 про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019року із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії. Разом з тим, Відповідач протиправно при проведенні такого перерахунку зменшив основний розмір пенсії з 80% до 70% та обмежив виплату максимальним розміром.

Крім того, при перерахунку пенсії з 01.04.2019року по 31.12.2019року Відповідач виплатив Позивачу лише 75% від розміру перерахованої пенсії.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 12.05.2022 року позовну заяву було передано за територіальною юрисдикцією до Житомирського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13.06.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в даній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову, зазначаючи, що перерахунок пенсії та виплата суми підвищення пенсії позивачу в розмірі 70% повністю узгоджується із вимогами частини другої статті 13 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (зі змінами внесеними Законом від 27.03.2014року), відповідно до якої розмір призначених пенсій за вказаним Законом не повинен перевищувати 70 процентів.

На думку Відповідача, Позивачу також правомірно та у відповідності до вимог Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011року N 3668-VI, в редакції Закону N 911-VIII (надалі - Закон N 3668-VI), передбачено, що максимальний розмір пенсії, в тому числі призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Як зазначено у відзиві, відсоткова виплата пенсії з 01.04.2019року по 31.12.2019року в розмірі 75% від підвищення перерахованої пенсії була зумовлена положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (надалі - постанова № 103).

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в Збройних силах України, в тому числі щодо порядку перерахунку таких пенсій, регулюються правовими нормами Закону України від 9 квітня 1992 pоку N2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон N 2262-XII), в редакції що були чинні на день виникнення спору.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 з 22.04.2014року є пенсіонером, якому пенсія призначена відповідно до положень цього ж Закону N 2262-XII в розмірі 80% від суми його грошового забезпечення, що підлягає врахуванню для призначення пенсі.

З 01.01.2018 Позивачу проведено перерахунок пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103.

Сторонами визнається, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15.02.2022 року у справі №240/21476/21 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату Позивачу пенсії з 01 квітня 2019 року згідно довідки Департаменту виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 30.07.2021року №9/3-317 про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019року.

Відповідачем здійснено такий перерахунок пенсійних виплат в розмірі 70% від суми його грошового забезпечення, що підлягає врахуванню для призначення пенсії, а її виплата обмежена розміром, що не перевищує 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

В період з 01.04.2019року по 31.12.2019року пенсійні виплати Позивачу здійснювалися в розмірі 75% від суми підвищення.

Суть спору між сторонами в даній справі зведена до наявності чи відсутності протиправності в діях Відповідача щодо визначення при проведенні з 01.04.2019року перерахунку пенсії Позивача її максимального розміру в межах 70% від сум грошового забезпечення, обмеження її виплати розміром, що не перевищує 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, та правомірності її виплати з 01.04.2019року по 31.12.2019року в розмірі 75% від суми підвищення.

Позивач вважає, що йому була призначена пенсія в розмірі 80% від сум його грошового забезпечення, а тому відповідно до вимог ст.58 Конституції України подальші зміни в законодавстві не можуть призводити до порушення його прав шляхом зменшення максимального розміру уже призначеної пенсії та обмеження її виплати розміром, що не перевищує 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Такі доводи Позивача узгоджуються із вимогами чинного законодавства з огляду на таке.

Так, за приписами частини третьої статті 51 Закону N 2262-XII перерахунок пенсій зумовлюється зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Вказані правові норми не передбачають при проведенні такого перерахунку обмеження розміру перерахованої пенсії або встановлення її максимального розміру.

Суд визнає, що відповідно до вимог частини другої статті 13 Закону N 2262-XII максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Саме вказаними правовими нормами обґрунтоване рішення Відповідача щодо встановлення при проведенні з 01.04.2019року перерахунку пенсії Позивача її максимального розміру в межах 70% від сум грошового забезпечення.

Такі дії Відповідача стали наслідком помилкового застосування у спірних правовідносинах положень статті 13 Закону N 2262-XII.

Відповідач не врахував, що вказані правові норми статті 13 Закону N 2262-XII регулюють виключно правовідносини щодо призначення відповідним категоріям військовослужбовців пенсії за вислугу років, а не правовідносини щодо проведення перерахунку уже призначеної пенсії.

Правовідносини щодо призначення та перерахунку пенсії мають різну правову природу, так як є різними за змістом і механізмом проведення таких процедур.

Безспірно, при призначенні відповідним категоріям військовослужбовців пенсії за вислугу років підлягають врахуванню вказані правові норми статті 13 Закону N 2262-XII, але такі ці норми не підлягають застосуванню при перерахунку вже призначеної пенсії.

Таким чином, обмеження щодо максимального розміру пенсії за віком, передбачені ст.13 Закону N 2262-XII, не підлягають врахуванню при проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії Позивачу.

Зазначене свідчить про наявність порушеного права Позивача щодо встановлення з 01.04.2019року при перерахунку розміру його раніше призначеної пенсії обмеження її розміру в межах 70%.

Суд також враховує, що приписами статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011року N 3668-VI, в редакції Закону N 911-VIII, передбачено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), окрім іншого, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічно Законом N 3668-VI були внесені зміни до ст.43 Закону N 2262-XII, які передбачали, що "максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність";

Більш того, вказану частину, яка в подальшому стала частиною сьомою, ст.43 Закону N 2262-XII Законом N 911-VIII доповнено другим реченням, а саме "тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Правові норми Закону N 3668-VI набрали чинності з 01.10.2011року, а правові норми Закону N 911-VIII набрали чинності з 01.01.2016року.

Суд враховує доводи Позивача, що вказані правові норми (в цілому) ч.7 ст.43 Закону N 2262-XII, що набули чинності відповідно до Закону N 3668-VI та Закону N 911-VIII, були предметом судового розгляду Конституційним Судом України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (справа № 1-38/2016).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 обидва речення частини сьомої статті 43 Закону N 2262-XII визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином, з дня набрання чинності вказаного рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 обмеження пенсій, призначених відповідно до положень Закону N 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, є неконституційними.

Одночасно суд вважає безпідставними доводи Відповідача, які наведені у відзиві, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII (надалі - Закон № 1774-VIII), що набрав чинності з 01.01.2017року, повторно вносилися зміни до ч.7 ст.43 Закону N 2262-XII щодо обмежень максимального розміру пенсій, призначених за цим Законом.

Безспірно, згідно вказаних змін цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" лише замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Разом з тим, Відповідач не врахував, що Позивачу пенсія за Законом N 2262-XII призначена ще з 22.04.2014 року, тобто до 01 січня 2016року.

Зазначене свідчить, що обмеження щодо максимального розміру пенсії, передбаченні вимогами Закону N 3668-VI (в редакції Закону N 911-VIII) та Закону № 1774-VIII, не підлягають застосуванню до спірних відносин щодо обмеження розміру призначеної Позивачу пенсії за Законом N 2262-XII.

Таким чином, позовні вимоги Позивача в цій частині також відповідають вимогам чинного законодавства, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Одночасно суд враховує, що, пунктом 2 цієї постанови № 103 було передбачено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах:

з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків;

з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків;

з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Разом з тим, правомірність вказаних положень постанови № 103 була предметом судового розгляду в адміністративній справі № 826/3858/18, що перебувала у провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018року в даній справі, окрім іншого, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови № 103. Вказане судове рішення згідно положень ст.325 КАС України набрало чинності згідно з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019року.

Відповідно до частини другої статті 265 КАС України нормативно-правовий акт, в тому числі постанова КМ України, втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, обмеження щодо виплати з 01.01.2018року перерахованої підвищеної пенсії в неповному обсязі, а лише в розмірі 50%, втрачають чинності з моменту набрання законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018року, тобто з 05.03.2019року, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Порушене право Позивача підлягає судовому захисту та відновленню шляхом зобов`язання Відповідача провести перерахунок пенсії Позивача та її виплату з 01.04.2019року із врахуванням 80% від розміру грошового забезпечення, зазначеного в довідці Департаменту виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 30.07.2021року №9/3-317, без обмеження розміром та із врахуванням 100% суми підвищення і раніше виплачених сум.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити, визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо встановлення з 01.04.2019року при перерахунку розміру раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 обмеження її розміру в межах 70% грошового забезпечення за відповідною (аналогічною) посадою, зазначених у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.07.2021року за вих. №ХЗ 64515, та обмеження максимального розміру.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003, ) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) починаючи з 01.04.2019 року у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки Департаменту виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 30.07.2021року №9/3-317 з врахуванням проведених виплат та без обмеження її розміру.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк