Справа № 200/18096/21
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2022 року Справа№200/18096/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить: - визнати протиправними бездіяльність та рішення від 25.11.2021; - зобов`язати повторно розглянути заяву від 28.04.2021 про призначення пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції згідно із рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 з зарахуванням відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції згідно із рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 за Списком №2 періодів роботи з 03.09.1992 по 16.12.2000 на шахті Центральна і з 01.04.2015 по 31.10.2019 в ОП ЦЗФ «Комсомольська».

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 посилається те що, їй було протиправно відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. При цьому, позивач посилається на рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов. Зазначає, що 28.04.2021 ОСОБА_1 звернулась до управління із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах згідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням управління від 06.05.2021 було ОСОБА_1 було відмолено в призначені пенсії за віком відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», у зв`язку з недосягненням пенсійного віку - 55 років. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду справи №200/6278/21 від 02.08.2021, ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 справи №200/6278/21 управлінням повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 №1994 від 28.04.2021 про призначення пенсії на пільгових умовах згідно ч.2 п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції згідно із рішенням Конституційного Суду України №1- р/2020 від 23.01.2020. Зазначає, що 25.11.2021 рішенням управління позивачу було винесено відмову у призначенні пенсії, оскільки у ОСОБА_1 відсутній необхідний пільговий стаж за Списком №2 - 10 років, відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та заявниця не досягла необхідного пенсійного віку відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Посилається на те, що в своєму позові позивач зазначає про застосування приписів ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Однак норми ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» неконституційними не визнавались, а отже, ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є чинною. До того ж, у рішенні Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 р. розглядалося питання щодо законності підвищення пенсійного віку для категорій працівників, що визначені у ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», натомість питання, які розглядаються у цій справі, стосуються віку, необхідного для отримання пенсійного забезпечення на пільгових умовах за віком за приписами ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). Вважає, що рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020 на спірні правовідносини не впливає, оскільки приписи Закону України «Про пенсійне забезпечення» не поширюються на позивача. Також зазначає, що позивач претендує на призначення пільгової пенсії за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який е чинним на дату звернення за призначенням пенсії. Ураховуючи заяву та надані документи, на підставі ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», стаж позивача складає: - страховий стаж - 30 років 09 місяців 23 дні; - пільговий стаж за Списком №2 - 14 років 00 місяців 21 день. Посилається на те, що на вимогу позивача, враховуючи до заяви Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020р. №1-р/2020, застосовується для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах передбачених Списком №2, розрахунок стажу складає: - страховий стаж - 30 років 09 місяців 23дні; - пільговий стаж за Списком №2 - 09 років 05 місяців 21 день. Зазначає, що позивач в своїх позовних вимогах претендує на зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періодів з 03.09.1992 по 16.12.2000, з 01.04.2015 по 31.10.2019. Зазначає, що період з 01.04.2015 по 31.10.2019 врахований управлінням до пільгового стажу за Списком №2, що зазначено в рішенні управління від 25.11.2021 в частині розрахунку пільгового стажу, відповідно до ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та не може бути врахований до пільгового стажу за Списком №2 враховуючи рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 р. №1-р/2020, оскільки даний стаж набутий понад термін встановлений даним рішенням - 01.04.2015. Крім того, посилається на те, що період з 03.09.1992 по 16.12.2000, зарахований до страхового стажу позивача і не може бути зарахований до пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 , оскільки з 21.08.1992 набрав чинності Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442. З цього часу призначення на пенсію за віком на пільгових умовах проводиться на підставі результатів атестації робочих місць. Позивачем до управління не було надано довідок підтверджуючих даний пільговий характер роботи та наказів про проведення атестації робочих місць. Зазначає про те, що позивачу на 01.04.2015 не вистачає необхідного пільгового стажу за Списком №2 - 10 років відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позивач не досягла необхідного пенсійного віку відповідно до ч.2 п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - 55 років.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2021 суддею прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, витребувано у відповідача докази. Замінено відповідача у справі № 200/18096/21 Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ, відповідач).

Ухвалою суду від 19 січня 2022 року розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 18 лютого 2022 року.

Ухвалою суду від 18 лютого 2022 року закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 17 березня 2022 року.

Відповідно до пункту 31 частини 11 статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" затверджено Указ Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Ухвалою суду від 30 травня 2022 року через збройну агресію РФ проти України, відкладено підготовче засідання до відновлення можливості його проведення та участі в розгляді справи всіх сторін у справі.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2022 року призначено судове засідання у справі на 26 жовтня 2022 року.

Позивач і представник відповідача до судового засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Перешкоди для розгляду справи в судовому засіданні, визначені ст. 205 КАС України відсутні.

Приписами ч. 9 ст. 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Частиною 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого 23.02.2000.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 2 серпня 2021 року у справі № 200/6278/21 задоволений повністю адміністративний позов ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправним та скасовано рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 06.05.2021 № 212 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.04.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції згідно із Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, із врахуванням висновків суду в даній справі.

За наслідками повторного розгляду заяви ОСОБА_1 № 1994 від 28.04.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції згідно із рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 ГУ ПФУ прийняло оскаржуване рішення від 25.11.2021 про відмову в перерахунку пенсії.

Вказаним рішенням позивачу відмовлено в призначенні пенсії згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки у заявниці на 01.04.2015 відсутній необхідний пільговий стаж за списком № 2 10 років відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і заявниця не досягла необхідного пенсійного віку відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивачем до суду надана копія трудової книжки НОМЕР_2 , в якій наявні записи: №№ 4-7 щодо роботи позивача за період з 03.09.1992 по 16.12.2000 на підприємстві Держвуглепром України в шахті «Центральна» на посаді учня електрослюсаря (слюсаря) чергового і з ремонту обладнання поверхні; №16 щодо прийняття позивача з 14.06.2006 в АП ЦЗФ «Комсомольська» до відділу технічного контролю учнем пробовідбірника; №№ 17-20 щодо роботи позивача з 02.08.2006 по 31.10.2019 АП ЦЗФ «Комсомольська» на посаді пробовідбірника 2 розряду. Відповідно до запису в трудовій книжці від 11.10.2019 позивач продовжує працювати по теперішній час в ЦОФ «Мирноградська».

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Суд зазначає, що до Списку № 2 не включено таку посаду «учень електрослюсаря (слюсаря)», яку позивач обіймала з 03.09.1992 по 16.12.2000.

У трудовій книжці позивача також відсутні відомості про пільговий характер роботи позивача в цей період.

Тому суд вважає правильними доводи відповідача щодо необхідності подання уточнюючої довідки щодо періоду роботи позивача з 03.09.1992 по 16.12.2000 для вирішення питання про зарахування цього періоду до пільгового стажу.

Проте позивачем до органу Пенсійного фонду України та до суду не надано уточнюючу довідку щодо періоду роботи позивача з 03.09.1992 по 16.12.2000.

Тому позовні вимоги у вказаній частині не підлягають задоволенню

Наведене не позбавляє позивача права подати таку довідку до органу Пенсійного фонду України з метою перерахунку пільгового стажу позивача.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зарахування періоду з 01.04.2015 по 31.10.2019 в ОП ЦЗФ «Комсомольська» до пільгового стажу, оскільки цей період уже зараховано до пільгового стажу позивача за Списком № 2, що підтверджується рішенням від 06.05.2021 та про що зазначає відповідач у відзиві.

Приписами п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року; 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року; 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

3 жовтня 2017 року Верховною Радою України було ухвалено Закон № 2148-VIII, що доповнив Закон № 1058-ІV розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту: «На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 (Справа № 1-5/2018(746/15)) визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених у рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 листопада 2021 року у справі № 360/3611/20 зазначила, що застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

При цьому, у вказаному рішенні Великої Палати Верховного Суду відсутні висновки щодо можливості застосування приписів Закону № 1788-ХІІ лише до тих осіб, які станом на 01.04.2015 мають необхідний вік та стаж для призначення пенсії.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення.

Позивачем заявлені позовні вимоги, якими позивач просить визнати протиправним оскаржуване рішення. Ураховуючи приписи ч. 2 ст. 9 КАС України, з метою забезпечення правової визначеності в спірних правовідносинах, суд вважає за потрібне вийти за межі позовних вимог для захисту прав позивача і прийняти рішення про визнання протиправним та скасування вказаного рішення ГУПФУ, що відповідає приписам п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України.

Крім того, суд зазначає, що права позивача порушені саме оскаржуваним рішенням, а не бездіяльністю відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до квитанції № 33254 від 01.12.2021 позивачем сплачено судовий збір за подання позову в загальному розмірі 908,00 грн.

Частинами 1 і 3 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог

Отже, оскільки позовні вимоги задоволено частково, стягненню на користь позивача підлягає 454,00 грн понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.11.2021 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.04.2021 про призначення пенсії відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції згідно із рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020, з урахуванням правових висновків суду, викладених в мотивувальній частині цього рішення суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області суму судових витрат у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Повне рішення суду складене 31 жовтня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков