Справа № 148/573/22
Суддя: Саламаха О. В.
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/573/22
Провадження №2-а/148/12/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 жовтня 2022 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Григоренко В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , подану представником Кугутюком Олександром Васильовичем, до Головного управління національної поліції у Вінницькій області, третя особа на стороні відповідача: поліцейський Сектору реагування патрульної поліції Тульчинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Кирилюк Вадим Володимирович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління національної поліції у Вінницькій області, третя особа на стороні відповідача: поліцейський Сектору реагування патрульної поліції Тульчинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Кирилюк В.В., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов мотивований тим, що 22.03.2022 винесено постанову серії БАБ № 959677 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн., за те що, 22.03.2022 о 17:00 год., по вул. Успенській водій керував скутером без посвідчення водія на право керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 ПДР України. Позивач вважає вказану постановою незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Дійсно, 22.03.2022 позивач перебував в парку м. Тульчин, що знаходиться на перехресті вулиць Успенська Пушкіна, та з товаришами спілкувався біля лавки, неподалік стояв скутер. До них підійшли працівники поліції та запитавши чий транспортний засіб позивач повідомив, що його та останньому запропонували пройти тест на алкогольне сп`яніння i пiсля його проходження надали для підпису документи при цьому їх не заповнивши, а пояснили це тим, що вони поспішають і впишуть дані в майбутньому, та копії жодних документiв позивачу надано не було.

Як вбачається з матеріалів справи, поліцейський визнав ОСОБА_1 винним у керуванні транспортного засобу без посвідчення водія та виніс постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, тому представник позивача та позивач вважають що поліцейський Кирилюк В.В. незаконно розглянув справу без участі ОСОБА_1 , та не дав останньому можливості скористатися його правами передбаченими ст. 268 КУпАП.

Отже, відповідач не дав позивачу можливості скористатись правовою допомогою, заявити клопотання про допит свідка. Також, постанова не відповідає нормам закону, а саме:не були досліджені докази; в постанові не зазначено доказів на підставі яких доведена вина у вчиненні правопорушення, та не долучені вказані докази до постанови; в п. 1 оскаржуваної постанови, зазначено час її винесення «17:00 год.» та в п. 5 зазначена суть правопорушення, а саме, що «о 17:00 год.» відбулося керування, - що вказує на відсутність розгляду справи, оскільки винесення постанови відбулося одночасно із «вчиненням правопорушення»; в п. 5 даної постанови не зазначено хто саме керував ТЗ, а зазначено «... водій _______ керував», залишення місця в тексті вказує на можливе завчасне заготовлення бланка постанови, яка має бути складена лише після розгляду справи; ч. 4 ст. 126 КУпАП, передбачена вiдповiдальнiсть за керування ТЗ особами позбавленими такого права, а відповідно до «встановлених обставин» поліцейським, позивач керував без посвідчення водія на право керування, що не несе за собою вiдповiдальностi за ч. 4 ст. 126 КУпАП; не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи.

Про оскаржувану постанову серії БАБ № 959677 від 22.03.2022 представнику позивача стало відомо при ознайомленні із матеріалами адміністративної справи №148/378/22, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Тому строк звернення до суду позивач, на думку представника позивача, пропустив з поважних причин, і вважає, що має право для поновлення такого строку.

Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом.

Просить поновити строк на оскарження постанови серії БАБ № 959677 та скасувати вищевказану постанову.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача до суду надійшла письмова заява, в якій він просить розглянути справу у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки не повідомили, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до наданого відповідачем відзиву на позовну заяву (а.с. 15-17), відповідач вважає доказом того, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких посадова особи, особисто спостерігаючи порушення правил дорожнього руху, встановлює наявність адміністративного правопорушення. Доказом у справі може бути візуальне спостереження за дотриманням ПДР працівниками органу Національної поліції, у тому випадку, коли правопорушення зафіксовано у встановленому законом порядку, тому у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення представник відповідача просить відмовити в повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

Згідно постанови серії БАБ № 959677 від 22.03.2022, ОСОБА_1 22.03.2022 о 17:00 год. по вул. Успенській, м. Тульчин, керував скутером без посвідчення водія на право керування транспортними засобами, чим порушив п. 12.1 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність, ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с. 5).

Положеннями пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

З аналізу ст. 258 КУпАП вбачається, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Такими доказами відповідно до ст. 251 КУпАП, можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.

Згідно до роз`яснень, викладених Верховним Судом у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Як зазначено у Постанові Верховного Суду від 13.02.2020, в справі №524/9716/16-а, постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинна містити інформацію про будь-яку фіксацію правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, відповідно до ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності має бути забезпечено права, а саме право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 4 ст. 126 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Тому, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, потрібна наявність такої обставини як керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що і заперечує позивач.

Доказів фіксації порушення ОСОБА_1 в режимі фото чи відео зйомки відповідачем та третьою особою суду не надано, однак, з досліджених доказів, а саме згідно з матеріалів адміністративної справи №148/378/22, за результатами якої встановлено, що 11.04.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн., без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, відповідно до постанови Вінницького апеляційного суду від 18.05.2022 постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 11.04.2022 залишено без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП, встановлено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Тому, постановою Тульчинського районного суду від 11.04.2022, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, встановлено факт керування транспортним засобом.

В розділі 2 ПДР України, закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Так, відповідно до п.п.2.1 (а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП України, настає в разі керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами та тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 ст. 317-1 КУпАП визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За змістом ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що постанова серії БАБ №959677 від 22.03.2022, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, винесена відповідно до норм чинного законодавства, так як, Тульчинським районним судом Вінницької області про розгляді адміністративної справи №148/378/22 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, за результатами якої винесено постанову від 11.04.2022, визнано винним і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн., без оплатного вилучення транспортного засобу, тобто при винесенні зазначеної постанови, встановлено факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , що спростовує докази позивача.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, суд вважає недоведеними обставини, на які посилається представник позивача, а матеріали справи не містять відомостей, які б спростували факти, встановлені в оскаржуваній постанові, та надали б суду підстав дійти висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності правових підстав для їх задоволення, тому суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню.

Позивач у позовній заяві просить суд поновити строк звернення до суду.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Оглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 148/378/22, судом встановлено, що дійсно, на підставі заяви ОСОБА_1 від 25.04.2022, представник позивача ознайомився з матеріалами справи, після чого, йому 26.04.2022 стало відомо про оскаржувану постанову, тому звернувся до суду 28.04.2022, тобто строк звернення до суду є пропущеним з поважних причин, тому суд дійшов висновку, що строк звернення до суду з позовом про скасування постанови підлягає поновленню.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно до вимог статті 139 КАС України судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, належить віднести на його рахунок.

Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 126, 251, 258, 288, 292, 293 КУпАП, ст. 72-77, 241-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом про скасування постанови серії БАБ № 959677 від 22.03.2022.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , подану представником Кугутюком Олександром Васильовичем, до Головного управління національної поліції у Вінницькій області, третя особа на стороні відповідача: поліцейський Сектору реагування патрульної поліції Тульчинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Кирилюк Вадим Володимирович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: