Справа № 184/822/22
Суддя: Коваль А. М.
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 184/822/22
Номер провадження 2-а/184/15/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Коваля А.М.,

за участю секретаря судового засідання Попівніч Н.І.,

розглянувши в порядку розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ з врахуванням вимог спрощеного позовного провадження цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача 1: поліцейського відділення №2 Нікопольського РВП ГУНП у Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Суботи Івана Сергійовича, відповідача 2: Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в Орджонікідзевський міський суд з адміністративним позовом до відповідачів про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він 11.06.2022 року біля 23 годин повертався до дому разом зі своєю дівчиною. Оскільки мопед не заводився, бо був поламаний, він котив його. Таким чином, вони йшли поруч з мопедом. По вул. Центральна в м. Покров вони зустріли невідомих цивільних осіб, які почали проявляти завищений інтерес до позивача та його дівчини, висловлювалися нецензурною лайкою, цікавилися різними питаннями, що їх зовсім не стосуються. З приводу цього в них виник словесний конфлікт, під час якого треті особи викликали поліцію. Через деякий час прибули працівники поліції, серед яких був ОСОБА_3 , який склав на позивача постанову за ч.2 ст.126 КУпАП за те, що він керував мопедом марки Хонда без посвідчення водія. Позивач категорично не погодився з даним порушенням і зазначив в постанові, те що він не керував транспортним засобом. Таким чином, позивач вважає, що працівник поліції не в повній мірі встановив необхідні для вирішення справи обставини та висновки, тому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 504889 від 11.06.2022 року та провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Так, позивач в судовому засіданні пояснив, що він з товаришем ОСОБА_4 в гаражі ремонтували скутер, оскільки той був поламаний та не заводився. Під час ремонту, вони випивали спиртні напої. Оскільки відремонтували скутер в них не вийшло, він разом з дівчиною пішов додому та мопед котив поряд з собою. Проходячи повз кафе А-суші, він побачив раніше знайомих йому дівчат та привітався з ними. По вул. Центральній було темно і він ввімкнув на скутері світло щоб було видно куди іти. В цей час йому в очі почали світити ліхтариком. Коли він вимкнув світло до них підійшли цивільні особи, в яких не було пов`язок на руці, та почали вимагати документи, на що він запитав у цих осіб їхні документи. На вимогу пред`явити документи дівчина надала їх, особи в цивільному взяли в дівчини документи та не віддавали їх їй. На цьому ґрунті виник конфлікт. Потім підійшов поліцейський та його відвезли на медичний огляд для проходження огляду на стан сп`яніння. Тест показав, що він вживав спиртні напої, однак він це не заперечує. Наполягає на тому, що він не керував мопедом Хонда, а просто котив його біля себе, оскільки останній був поламаний. Крім того, стверджує, що поліцейський відділення №2 Нікопольського РВП ГУНП у Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 не бачив чи керував позивач мопедом Хонда чи ні, а склав протокол про адміністративне правопорушення зі слів третіх осіб, які вказали що вони бачили як позивач керував мопедом. Також, позивач повідомив, що 11.06.2022р. на нього було складено два протоколи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та ч.2 ст.126 КУпАП.

Представник позивача адвокат Шаврова Н.М. в судовому засіданні вказує на те, що ОСОБА_1 наполягає на тому, що він не керував транспортним засобом при обставинах зазначених в постанові поліцейського, а тільки котив його, оскільки мопед не заводився та був технічно не справним. Працівники поліції його не зупиняли та особисто не бачили, щоб він керував транспортним засобом. Вказана вище постанова була складена поліцейським у відсутність безспірних доказів його керування транспортним засобом тільки зі слів третіх сторонніх осіб, з якими у нього 10.06.2022 року приблизно о 23 год. 30 хв. виникла конфліктна ситуація. Так, конфліктна ситуація у позивача виникла з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 внаслідок того , що вони в зазначений час по вул. Центральній в м. Покров в темному місці, де не було світла, зупинили його та дівчину, що йшла з ним, не пред`явив ніяких посвідчень, вимагали надати їм для перевірки документи. ОСОБА_1 відмовився надавати їм документи, посилаючись на те, що спочатку вони повинні надати документи, що надають їм повноваження вимагати від нього документи та пред`являти будь які претензії. Вони ніяких таких документів не показали, заявляли тільки, що вони нібито є патрульними, що патрулюють місто в комендантську годину. Тоді він їм відповів, що вони з дівчиною є такими саме «патрульними» як і вони, без документів та без повноважень. Під час цього конфлікту ними була викликана поліція. Зазначені особи на ґрунті неприязних стосунків, що виникли між ними під час конфлікту, оговорили його та пояснили працівникам поліції, що він нібито керував мопедом, а не котив його. У свою чергу, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили суду, що вони патрулювали місто Покров під час комендантської години, але ніяких документів, щоб підтверджували такі їх повноваження вони не мали. Крім того, їй відомо, що Покровською міською радою Дніпропетровської області та виконкомом не приймалося ніяких рішень щодо формування громадських організацій з наданням їм права патрулювати м. Покров під час комендантської години та не надавалися повноваження якими Законом України «Про Національну поліцію» покладені на поліцейських. Разом з тим в матеріалах справи немає і суду не було надано ніяких письмових доказів на підтвердження того, що в м. Покров органом місцевого самоврядування були створені будь які громадські організації для підтримування громадського порядку, які мали повноваження на патрулювання м. Покров під час комендантської години. В даному випадку зазначені особи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не мали ніяких повноважень на здійснення функцій патрулювання м. Покров під час комендантської години, не мали повноважень в нічний час зупиняти громадян та вимагати у них документи. Крім того, допитаний в якості свідка поліцейський ОСОБА_3 пояснив суду, що вони ОСОБА_9 не зупиняли і не бачили, щоб він керував транспортним засобом. Таким чином, за даним фактом він склав на ОСОБА_1 постанову за ч. 2 ст. 126 КУпАП, виходячи тільки з припущення, що він керував транспортним засобом, яку він оскаржив в встановленому законом порядку. Крім того, в судовому засіданні також були допитані в якості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які пояснили, що вони особисто бачили, що ОСОБА_12 10.06.2022 року о 23 год. 30 хв. по вул. Центральна в м. Покров котив мопед, а не керував ним. Свідок ОСОБА_4 також пояснив, що він разом з ОСОБА_13 в цей день ремонтували мопед, але не встигли його відремонтувати до початку комендантської години, мопед був технічно не справним, тому ОСОБА_12 його котив. Таким чином, жодна із складових ознак складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП не доведена поліцейським під час винесення постанови, оскільки до постанови згідно її п. 7 не додається взагалі ніяких доказів того, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом при обставинах зазначених в постанові. Відповідно до правових позицій Верховного Суду всі майбутні письмові докази або відеозаписи, що можуть бути додані представниками поліції під час розгляду справи в суді в силу правових висновків Верховного суду не можуть вважатися належними доказами, оскільки їх взагалі не вказано як докази у постанові. Зокрема, відповідач не надав до постанови жодного беззаперечного та допустимого доказу наявності факту керування транспортним засобом. Крім того, згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Також, вказує що пояснення працівників поліції не можуть бути належними та допустимими доказами відповідно до правових позицій Верховного Суду.

Відповідач поліцейський відділення №2 Нікопольського РВП ГУНП у Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та пояснив, що 11.06.2022р. після 23:00 год. від патрульного поліції поступив виклик про те, що по вулиці Центральній був зупинений чоловік, який керував мопедом Хонда та який імовірно перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Вказує, що в період воєнного стану в країні під час комендантської години місто патрулює громадський патруль в складі двох громадських осіб, які проходять інструктаж та записуються у відповідний журнал, та одного поліцейського. В той день на чергуванні був працівник поліції ОСОБА_14 . Оскільки у ОСОБА_14 з собою немає газоаналізатора «Драгер», він викликав працівників поліції в яких є газоаналізатор. Стверджує, що по прибуттю на місце виклику, водієві було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння та під час якого виявилося те, що водій перебував в стані алкогольного сп`яніння, а також виявилося те, що у водія відсутнє посвідчення водія з відповідною категорією для керування мопедом, на підставі чого складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП. Крім того, вказує на те, що подія відбувалася під запис бодікамери з моменту, коли він під`їхав до ОСОБА_1 , момент де водій ОСОБА_1 рухається на мопеді Хонда відсутній, оскільки зупиняв ОСОБА_1 громадський патруль, а коли він під`їхав ОСОБА_1 вже стояв. Вказує на те, що коли він під`їхав на нього чекало п`ятеро осіб (двоє цивільних та один поліцейський, водій ОСОБА_1 та його дівчина). Крім того, заперечував факт взяття до уваги показів свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_4 , оскільки вони не були свідками факту зупинки транспортного засобу під керівництвом ОСОБА_1 ..

Представник відповідача Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просить відмовити в повному обсязі та розгляд справи провести за його відсутності. Так, як вбачається із відзиву на позовну заяву, представник відповідача Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 11.06.202 року серії БАВ № 504889, якою зафіксовано порушення позивача, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, законною та складеною з урахуванням норм діючого законодавства, виходячи з наступного: згідно п. 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена статтею 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративної правопорушення. Як вбачається зі змісту постанови про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 11.06.202 року серії БАВ № 504889, поліцейським ВП № 2 Нікопольського РУП ГУН старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , зафіксовано, що 10.06.2022р. о 23 год. 35 хв. у м. Покров по вул. Центральній водій ОСОБА_1 керував мопедом «Honda» без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1 а) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП. Таким чином, вважає, що у діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст.126 КУпАП.

Дослідивши усі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як встановлено в судовому засіданні, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 504889 від 11.06.2022 року, яку ухвалив поліцейський ВП № 2 Нікопольського РВП ГУ НП в Дніпропетровській області Субота І.С., ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП і притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн. на користь держави.

Відповідно до змісту вказаної постанови ОСОБА_1 був визнаний винним у тому, що 11.06.2022 року о 23 год. 35 хв. по вул. Центральна в м. Покров Дніпропетровської області він керував мопедом марки Honda без посвідчення водія, чим порушив п. 2. 1а ПДР України, і чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КУпАп.

Не погодившись із даною постановою, ОСОБА_1 звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» основним повноваженням патрульної поліції є, серед іншого, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожнього руху.

Згідно із ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п.4 розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За пунктом 3 розділу III Інструкції постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч.2 ст.126 КУпАП, на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Частиною 2 ст.126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до вимог п.2.1.а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Із змісту ст.247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 вказав, що він перебуває в громадському патрулі до складу якого входять громадські особи на чолі з працівником поліції. Крім того, вказав, що у відділенні поліції кожен день складають наказ про закріплення цивільних осіб до працівника поліції для патрулювання міста під час комендантської години на час військового стану. На даний час у цих цивільних осіб є відповідні посвідчення, однак на час вчинення відповідачем правопорушення таких посвідчень ще не було. На той час в них були пов`язки із скотчу на руці, що було символом громадського патрулю. Так, 11.06.2022р. він разом з ОСОБА_6 здійснював патрулювання по вул. Центральній в м. Покров. Оскільки їх в групі громадського патрулю декілька осіб, вони розподілилися на групи, у зв`язку з чим працівник поліції перебував у іншій групі. Близько 11 години, вони побачили як по вулиці Центральній по велосипедній смузі на мопеді рухався позивач, попереду нього сиділа дівчина, а він сидів позаду, тримав кермо мопеда та управляв ним. Позивач їхав і переміщався на мопеді, він його не котив. Після цього, оскільки позивачем було порушено правила комендантської години під час якої перебувати на вулиці без нагальної потреби заборонено, а кожна особа, яка бачить правопорушення, має право припинити це правопорушення, вони почали світити ліхтарем по мопеду і кричали щоб вони зупинилися. У цей час, до позивача підійшов поліцейський, який перебував в той день з ними в громадському патрулі та який йшов позаду мопеду.

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , 1962 року народження, який проживає за адресою АДРЕСА_1 вказав, що 11.06.2022р. він разом з ОСОБА_5 патрулювали місто Покров. На той час цивільним особам посвідчення громадського патрулю не видавали, однак в них на руці була відповідна пов`язка, яка була символом громадського патрулю. Крім того, на інструктажі їм повідомляли, що вони мають право у комендантський час зупиняти всіх осіб, які порушують комендантський час та перебувають на вулиці для перевірки документів. В той день до складу територіальної оборони входило п`ять осіб і вони розділилися на групи. Таким чином, він із ОСОБА_5 йшов по вулиці Центральній, а інша група на чолі з працівником поліції рухалася з протилежної сторони вулиці Центральна їм на зустріч. Коли вже комендантський час продовжувався приблизно хвилин сорок, вони побачили як на мопеді по вулиці Центральній рухається якась особа, вони зупинили мопед та побачили ОСОБА_1 разом з дівчиною, керував мопедом ОСОБА_1 . Зі сторони ОСОБА_1 була по відношенню до них агресія, яка виявлялася в тому, що він питав хто вони і чому не дають йому рухатися далі, хоча вони одразу повідомили що вони входять до складу громадського патрулю. Серйозного конфлікту між сторонами не було. Приблизно через дві хвилини підійшов працівник поліції та почав процедуру перевірки документів, а вони пішли патрулювати місто далі.

Також допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вказала, що позивач є її знайомим з яким вона раніше працювала. Стверджує, що на початку червня десь числа 10 точної дати вона не пам`ятає, вона із сушистом ОСОБА_16 довго перебувала на роботі у кафе, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 . Близько 11 години вечора, вони вийшли на вулицю і чекали біля кафе кур`єра. В цей час поряд з ними пройшов ОСОБА_1 та привітався з ними. ОСОБА_1 був разом з дівчиною, йшли вони пішки, ОСОБА_1 біля себе котив мопед. Вони дочекалися кур`єра і поїхали додому. Що було далі вона не знає, оскільки їй не була цікава доля ОСОБА_1 , момент зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції вона також не бачила.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вказала, що вона є знайомою позивача з яким вони раніше працювали. Стверджує, що на початку червня, вона із адміністратором ОСОБА_15 довго перебувала на роботі у кафе, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , оскільки в той день у них була ревізія. Близько 11 години вечора, вони вийшли на вулицю і чекали біля кафе кур`єра. В цей час поряд з ними пройшов ОСОБА_1 з якоюсь дівчиною та привітався з ними, ОСОБА_1 біля себе котив мопед. Що було далі вона не знає, оскільки вони дочекалися кур`єра і поїхали додому. Чи були в той час ще люди на вулиці, вона не пам`ятає, оскільки не звертала на це уваги. Крім того, на вулиці було темно. Згодом вона дізналася, що в той день ОСОБА_1 зупинили працівники поліції, де і як саме вона не бачила та їй невідомо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 вказав, що він є другом ОСОБА_1 та повідомив, що десь 9-10 червня 2022р. точної дати він не пам`ятає, вони разом з ОСОБА_1 в гаражі ремонтували скутер. Ремонтом вони займалися до початку комендантської години, однак по ремонтувати його їм не вдалося, скутер не заводився. Тоді ОСОБА_1 разом зі своєю дівчиною і скутером пішли додому, а він пішов до себе додому. ОСОБА_1 скутер котив поряд. Згодом він дізнався, що в той день ОСОБА_1 зупинили працівники поліції, де і як саме він не бачив.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що він не керував мопедом, оскільки він був несправний, а просто котив його біля себе.

Разом з тим, у відповідності до п.27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Окрім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року Верховний Суд зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Отже, з аналізу змісту норм чинного законодавства, можна підсумувати, що приводячи транспортний засіб до руху, водій має знати та неухильно виконувати правила дорожнього руху.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що відповідно до вимог п.2.1.а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, беручи до уваги відсутність у ОСОБА_1 вказаного посвідчення, суд приходить до переконання, що в діях останнього присутній склад адміністративного правопорушення за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП.

Щодо доводів представника позивача ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 не мали ніяких повноважень на здійснення функцій патрулювання м. Покров під час комендантської години, не мали повноважень в нічний час зупиняти громадян та вимагати в них документи, слід вказати наступне.

Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні з 24.02.2022 введений воєнний стан строком на 30 діб. Також Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 та № 259/2022 від 18.04.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 26.03.2022 та з 25.04.2022 відповідно строком на 30 діб. Крім цього, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 26.05.2022 строком на 90 діб.

Указані обставини свідчать про те, що станом на 11.06.2022р., тобто на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, на території України був встановлений режим воєнного стану.

Також наказом №196/0/527-22 начальника Дніпропетровської обласної військової адміністрації на території Дніпропетровської області від 10 травня 2022р. встановлена комендантська година з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв.

На території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Особи, які вчинили кримінальні та адміністративні правопорушення, затримуються в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573, під час дії комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування Збройні Сили, Держспецтрансслужба, Національна гвардія, Держприкордонслужба, Національна поліція, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС продовжують виконання своїх завдань відповідно до призначення та специфіки діяльності.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 входили до складу громадського патрулю та здійснювали патрулювання міста під час комендантської години під головуванням працівника поліції. Тобто, разом з групою цивільних осіб, які зупинили ОСОБА_1 , був працівник поліції, який мав відповідне посвідчення.

Крім того, відповідно до норм чинного законодавства, кожен громадянин має право вимагати від інших осіб припинення правопорушення, а ОСОБА_1 перебував в громадському місці під час комендантської години.

З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що оскільки ОСОБА_1 перебував в громадському місці під час комендантської години, то ОСОБА_5 та ОСОБА_8 мали право його зупинити.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, 11.06.2022р. відносно ОСОБА_1 працівниками поліції було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП та ч.2 ст.126 КУпАП.

Так, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАп керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наведене свідчить про те, що, оскільки постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП взаємопов`язані, то скасовуючи постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №504889 від 11.06.2022р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, буде скасована постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо твердження представника позивача ОСОБА_2 про те, що працівник поліції (відповідач по справі ОСОБА_3 ), який складав постанову про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП, не бачив як ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а склав постанову зі слів третіх осіб, оскільки він приїхав на виклик пізніше, а тому ОСОБА_3 не мав права складати оскаржувану постанову, суд відноситься критично, оскільки вважає, це лінією захисту та вважає, що таким чином позивач має намір уникнути відповідальності.

Щодо показів свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 про те, що вони бачили позивача який котив мопед біля себе, а не рухався на ньому, слід вказати наступне.

Так, вказані свідки повідомили, що бачили позивача як той проходив біля кафе А-Суші, а що було далі вони не звертали уваги, оскільки їх це не цікавило. Крім того, вони підтверджували той факт, що вони не знають, що відбувалося з позивачем після того як він пройшов біля їхнього кафе. Оскільки факт зупинки ОСОБА_1 відбувався на перехресті вул.. Європейська та вул.. Центральна, вони не бачили чи рухався ОСОБА_1 на мопеді після того як пройшов повз кафе чи котив мопед поряд з собою і надалі.

Щодо свідчень свідка ОСОБА_4 , суд звертає увагу на те, що він не був разом із ОСОБА_1 на час коли того зупинили працівники поліції та достовірно не може вказати чи переміщався ОСОБА_1 на мопеді чи котив його поряд із собою. Крім того, ОСОБА_4 є другом позивача і таким чином може хотіти допомогти останньому уникнути покарання.

У той же час, показання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та відповідача ОСОБА_3 є послідовними та повністю узгоджуються між собою та щодо різних обставин провадження, тому суддя приходить до висновку, що покази, які вони давали в судовому засіданні - правдиві, оскільки знаходяться у взаємозв`язку з іншими об`єктивними письмовими доказами по справі, які судом досліджено та якими підтверджується винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, за встановлених судом обставин.

Таким чином, відомості, що містяться у показах свідків, позивача, відповідача та досліджених в судовому засіданні матеріалах справи у їх сукупності підтверджують встановлені судом фактичні обставини справи, що свідчать про те, що оскаржувана постанова прийнята обґрунтовано та правомірно.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята обґрунтовано та правомірно.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст.280 КУпАП відповідачем було з`ясовано, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У справах Нечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року та Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи поза будь-яким розумним сумнівом і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що поліцейським відділення №2 Нікопольського РВП ГУНП у Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 було встановлено наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУАП, а тому ним правомірно винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з дотриманням вимог передбачених ст.ст.280, 283 КУпАП, стягнення накладено в межах санкції ч.2 ст.126 КУпАП України, з врахуванням вимог ст.33 КУпАП, а саме відповідно до обставин та характеру вчиненого правопорушення, особи винного.

З огляду, на викладене вище, суд критично відноситься до доводів позивача щодо відсутності доказів на підтвердження його вини.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за необґрунтованістю.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.241, 243, 245, 246, 250 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до відповідача 1: поліцейського відділення №2 Нікопольського РВП ГУНП у Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Суботи Івана Сергійовича, відповідача 2: Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 26.10.2022р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду А. М. Коваль