Справа № 521/11804/22
Суддя: Куриленко О. М.
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/153/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого суді Куриленко О.М.

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Толпиго Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

21 червня 2021 року позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом, який було надіслано кур`єрською службою доставки до суду 22 червня 2021 року, в якому просив скасувати постанову поліцейського в1 р8 б2 УПП в Одеській області ДПП рядовим поліції Уіногеєва Георгія Григоровича серії ДП018 № 978853 від 19.06.2021 року про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн. за порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП. Закрити відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадження по справі на підставі п.1 ч.І ст.247 КпАП України, за відсутністю в діях складу правопорушення, агрезбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування свого позову посилається на те, що 19 червня 2021 року відносно нього, ОСОБА_1 , поліцейським в1 р8 б2 УПП в Одеській області ДПП рядовим поліції Уіногеєвим Георгієм Григоровичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, серія ДП018 № 978853, про визнання винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн., відповідно до якої, Позивач: «19.06.2021 о 19:45 в м. Одеса, вул. Зінковецького, 2, водій ОСОБА_1 здійснював рух на т.з. Ямаха д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив п.п. 2.1а ПДР».

Позивач вважає, що постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням прав позивача, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, що і стало підставою для звернення до суду з вказаним адміністративним позовом.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Роїк Д.Я. від 22 серпня 2022 року зазначена адміністративна справа була передана за підсудністю до Київського районного суду м.Одеси.

Ухвалою судді від 14.09.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху та надано позивачеві час для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Ухвалою суду від 16 вересня 2022 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

18 жовтня 2022 року стороною відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, в якому просили залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

18 жовтня 2022 року стороною відповідача надано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Толпиго Денис Миколайович у судовому засіданні позовну заяву підтримали в повному обсязі, з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 червня 2021 року поліцейським в1 р8 б2 УПП в Одеській області ДПП рядовим поліції Уіногеєвим Георгієм Григоровичем було винесено постанову серії ДП018 № 978853 у справі про адміністративне правопорушення, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 гривень за адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП України.

Відповідно до п. 10 оскаржуваної постанови «Копію постанови мною отримано» міститься запис «19.06.2021 року» та міститься підпис громадянина ОСОБА_1 .

З позовної заяви вбачається, що вона складена громадянином ОСОБА_1 22 червня 2021 року та надіслана Малиновського районного суду м. Одеси кур`єрською службою доставки 22 червня 2021 року.

Причини реєстрації даного позову судом лише 17.08.2022 року у судовому засіданні не з`ясовувались, представник відповідача у судове засідання не з`явився, з будь-якими клопотаннями про витребування доказів, призначення експертизи тощо до суду не звертався.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: 3) постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Чинне законодавство України надає громадянам, яких було притягнуто до адміністративної відповідальності право вибору щодо способу оскарження такої постанова - або до вищестоящого органу (вищестоящій посадовій особі) - або до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.

Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Окрім того, ч. 3 ст. 122 КАС України передбачає, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відтак, десятиденний строк на оскарження постанови, згідно ст. 289 КУпАП слід рахувати з 20 червня 2021 року, тобто з наступного дня після того, як позивач дізнався про існування постанови щодо нього, а останнім днем подачі позовної заяви до суду щодо скасування постанови є 29 червня 2021 року.

Як вбачається з кур`єрскої накладної, ОСОБА_1 надіслав позовну заяву до Малиновського районного суду м. Одеси 22.06.2021 року (а/с 9).

Таким чином, десятиденний строк на оскарження постанови Позивачем не було пропущено.

Розглядаючи клопотання представника Відповідача про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропущенням строку на оскарження постанови, суд виходить з того, що стороною відповідача не доведено вказаного, з клопотаннями про витребування інформації з поштового відділення чи кур`єрскої служби доставки відповідач не звертався, доказів, наданих позивачем, не спростував, а тому суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Так, положенням ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З вказаної постанови вбачається, що 19.06.2021 року за адресою: м. Одеса, вул. Зінковецького, 2, водій ОСОБА_1 здійснював рух на т.з. YAMAHA ZR, при цьому будучи позбавленим права керування.

Натомість позивач стверджує, що транспортним засобом він не керував, та, більш того, взагалі не отримував такого свідоцтва.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідженими у справі доказами достовірно встановлено факт складання відповідачем оскаржуваної постанови.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Таким чином судом встановлено що при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зокрема не було зафіксовано покази свідків, не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався позивач та не надано доказів в спростування доводів позивача.

В постанові інспектор зазначив про наявність відео фіксації правопорушення з BODI CAM 1430, 1630, проте до відзиву вказаного запису надано не було.

Таким чином, на думку суду, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України.

Доказів, які б об`єктивно вказували на вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідачем до суду не надано.

Дійсно, як вбачається з постанови Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2021 року, ОСОБА-1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Проте, з вказаної постанови не вбачається, що вона постановлена саме відносно громадянина ОСОБА_1 .

Заперечуючи проти задоволення позову, представник відповідача зазначав, що ним було направлено запит до Приморського районного суду м. Одеси з метою отримання належним чином оформленої копії постанови від 05 березня 2021 року у справі №522/1698/21, однак, станом на день подачі відзиву така постанова на адресу відповідача надіслана не була.

Вирішуючи спір по суті, суд бере до уваги, що у разі наявності перешкод в отриманні вказаних доказів, представник відповідача був не позбавлений права звернутись до суду з відповідним клопотанням про їх витребування, однак, своїм правом не скористався, клопотання не подав, а суд позбавлений права самостійно збирати докази, враховуючи відсутність повного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Постанова про адміністративне правопорушення, складена відповідачем, не може оцінюватися судом в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази які б їх обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Викладене свідчить про порушення прав позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення її до адміністративної відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному судочинстві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За наведених вище обставин у їх сукупності факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

У відповідності з ч.ч. 1-3 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

На підставі викладеного, ч. 2 ст. 122, ст.ст. 251, 252, 268, 276, 278, 279, 282 Кодексу України про адміністративне правопорушення, Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 та керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 72-77, 241, 246, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського в1 р8 б2 УПП в Одеській області ДПП рядового поліції Уіногеєва Георгія Григоровича серії ДП018 № 978853 від 19.06.2021 року про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн. за порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП. Закрити відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадження по справі на підставі п.1 ч.І ст.247 КпАП України, за відсутністю в діях складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Куриленко О. М.