Справа № 640/29730/20
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Державної аудиторської служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 липня 2022 р. у справі за адміністративним позовом Міністерства оборони України до Державної аудиторської служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Міністерства оборони України до Державної аудиторської служби України, в якому позивач просив суд визнати протиправним та скасувати висновок відповідача про результати моніторингу закупівлі за процедурою UA-2020-08-20-006177-а Взуття різного, крім спортивного та захисного (18810000-0) (Черевики з високими берцями, тип А): лоти 1-2 Черевики (18815100-6) (Черевики з високими берцями, тип А), проведеної Міністерством оборони України в частині встановлення порушень законодавства та зобов`язань щодо усунення виявлених порушень.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю оскаржуваного висновку з огляду на те, що на думку позивача, ним не було допущено порушень законодавства про публічні закупівлі, зафіксованих таким висновком відповідача. Окремо позивач зазначив про невмотивованість такого рішення відповідача.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 липня 2022 р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано висновок Державної аудиторської служби України про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2020-08-20-006177-а від 13 листопада 2020 року № 1057.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Державна аудиторська служба України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.09.2022 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у порядку письмового провадження на 26.10.2022.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Держаудитслужба здійснила моніторинг публічної закупівлі UA-2020-08-20-006177-а, за наказом відповідача від 23 жовтня 2020 року № 298.

Моніторинг закупівлі UA-2020-08-20-006177-а Держаудитслужба проводила з 26 жовтня 2020 року по 12 листопада 2020 року, за результатами якого склала висновок про результати моніторингу закупівлі від 13 листопада 2020 року № 1057.

У своєму висновку Держаудитслужба зазначила про виявлені порушення, а саме: порушення вимог ч. 7 статті 3 Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони». Виявлене порушення полягає в тому, що позивач як замовник закупівлі, проводячи закупівлю, очікувана вартість якої складає 51723000, 00 грн., не оприлюднив на вебпорталі Уповноваженого органу оголошення про проведення відбору англійською мовою. У висновку про результати моніторингу процедури закупівлі також зазначено: «З огляду на встановлені порушення законодавства у сфері закупівель, керуючись статтями 2 та 5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», Держаудитслужба зобов`язує здійснити заходи щодо усунення порушень в установленому законодаством порядку, зокрема, шляхом недопущення таких порушень в подальшому та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів».

Не погоджуючись з таким висновком відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що наявне у матеріалах справи оголошення про проведення закупівлі UA-2020-08-20-006177-а свідчить, що не весь його зміст був перекладений англійською мовою, тому, позивачем не було у повній мірі дотримано вимог ч. 7 статті 3 Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони». Водночас, за висновками суду першої інстанції, зазначивши у висновку необхідність «здійснити заходи щодо усунення порушень в установленому законодавством порядку, зокрема, шляхом недопущення таких порушень в подальшому та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів», відповідач не конкретизував яких саме заходів має вжити позивач, не визначив у повній мірі спосіб усунення виявлених під час моніторингу порушень, що свідчить про його нечіткість та невизначеність. Спонукання позивача самостійно визначити на підставі невизначених норм, які саме заходи слід вжити для усунення виявлених порушень, в свою чергу, може призвести до нового можливого порушення позивачем чинного законодавства. Зазначене є порушенням вимог закону в частині змісту висновку, як акту індивідуальної дії.

Натомість, апелянт вважає, що суд першої інстанції не врахував, що за наслідком розгляду спору, висновок аудит служби про наявність порушення з боку замовника в процедурі закупівлі підтвердився, а зазначення про нечіткість на невизначеність резолютивної частини оскаржуваного висновку є необґрунтованим, адже ним чітко вказано про зобов`язання замовника не допускати таких порушень у майбутньому.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування. Перевірка закупівель у замовників проводиться за місцезнаходженням юридичної особи, що перевіряється, чи за місцем розташування об`єкта права власності, щодо якого проводиться перевірка, і полягає у документальному та фактичному аналізі дотримання замовником законодавства про закупівлі. Результати перевірки закупівель викладаються в акті перевірки закупівель. Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю.

У силу приписів статті 7-1 Закону України «Про публічні закупівлі», моніторинг закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю). Моніторинг закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладання договору про закупівлю та його виконання.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що за результатами моніторингу закупівлі, відповідачем було встановлено, що позивач, як замовник закупівлі, проводячи закупівлю, очікувана вартість якої складає 51723000, 00 грн., не оприлюднив на вебпорталі Уповноваженого органу оголошення про проведення відбору англійською мовою, чим допустив порушення вимог ч. 7 статті 3 Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони».

Згідно положень ч. 7 статті 3 Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», оголошення про проведення відбору обов`язково додатково оприлюднюється через авторизовані електронні майданчики на вебпорталі Уповноваженого органу англійською мовою, якщо очікувана вартість закупівлі перевищує суму: для товарів і послуг - 35 тисяч євро та для робіт - 1500 тисяч євро.

Тож, наведеним вище встановлено вимогу для замовників закупівлі щодо обов`язковості оприлюднення додатково оголошення про проведення відбору англійською мовою, при цьому не визначивши, що має оприлюднюватися якась вибіркова інформація, яка міститься в зазначеному оголошенні, що, зі свого боку, свідчить про те, що таке оголошення має бути перекладене в повному обсязі на англійську мову та надалі оприлюднена на офіційному вебсайті Уповноваженого.

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції, наявне у матеріалах справи оголошення про проведення закупівлі UA-2020-08-20-006177-а свідчить, що не весь його зміст був перекладений англійською мовою. Зазначене позивачем не заперечується, з огляду на що, суд першої інстанції правильно констатував, що позивачем не було у повній мірі дотримано вимог ч. 7 статті 3 Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони». Тобто, колегія суддів висновує, що по суті встановлених у висновку порушень, останній є обґрунтованим та законним.

Водночас, суд першої інстанції, визнаючи його протиправним та скасовуючи, виходив виключно з того, що зобов`язання у резолютивній частині висновку здійснити заходи щодо усунення порушень в установленому законодавством порядку, зокрема, шляхом недопущення таких порушень в подальшому та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів, відповідач не конкретизував яких саме заходів має вжити позивач, не визначив у повній мірі спосіб усунення виявлених під час моніторингу порушень, що свідчить про його нечіткість та невизначеність. Спонукання позивача самостійно визначити на підставі невизначених норм, які саме заходи слід вжити для усунення виявлених порушень, в свою чергу, може призвести до нового можливого порушення позивачем чинного законодавства. Зазначене, на переконання суду першої інстанції, є порушенням вимог закону в частині змісту висновку, як акту індивідуальної дії.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з урахуванням того, що, за даних обставин, оскаржуваний висновок містить правильно визначене порушення замовником (позивачем) за моніторингом закупівлі та зобов`язання замовника усунути порушення, 1) шляхом недопущення таких порушень в подальшому та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів. Тобто, контролюючим органом було звернуто увагу позивача на виявлене порушення, а способом його усунення було визначено необхідність звернення уваги на недопущення аналогічних порушень у майбутніх процедурах закупівлі, про що, необхідно було повідомити контролюючий орган протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів, зокрема, повідомленням про врахування зазначених у висновку зауважень у майбутньому.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що, з огляду на вимоги статей 2, 5 КАС України, об`єктом судового захисту в адміністративному судочинстві є не будь-який законний інтерес, а порушений суб`єктом владних повноважень. Для визначення інтересу як об`єкта судового захисту в порядку адміністративного судочинства, окрім загальних ознак інтересу, він повинен містити спеціальні, визначені КАС України. Якщо перша група ознак необхідна для віднесення тієї чи іншої категорії до інтересу, то друга - дозволяє кваліфікувати такий інтерес, як об`єкт судового захисту в адміністративному судочинстві. Судовому захисту в адміністративному судочинстві підлягає законний інтерес, який: має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання, але виходить за межі суб`єктивного права; пов`язаний з конкретним матеріальним або нематеріальним благом; є визначеним. - є персоналізованим (суб`єктивним). Тобто, належить конкретній особі - позивачу або скаржнику - порушений суб`єктом владних повноважень.

Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення. Судовому захисту в адміністративних судах України підлягає лише порушене право, та за даних обставин, позивачем не зазначено, а колегією суддів не встановлено, яким саме чином оскаржуваний висновок відповідача у частині зобов`язання усунути порушення, порушує права та інтереси позивача, та, зокрема, які наслідки для нього спричиняє, щоб вони могли бути об`єктом судового захисту.

Колегія суддів вважає, що за наявності встановленого та підтвердженого порушення, про яке і містить висновок оскаржуване рішення, без наявності процедурних порушень, останній не може бути визнаний протиправним та скасованим за наведеними судом першої інстанції підставам нечіткості його резолютивної частини. Отже, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За наслідком розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної аудиторської служби України - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 липня 2022 р. - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Міністерства оборони України до Державної аудиторської служби України про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко