Справа № 580/2722/22
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року справа № 580/2722/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді: Паламаря П.Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 10.06.2022 №2768/23000901; №2769/23000901; №2770/23000901; №2771/23000901; №2772/23000901.

В обґрунтування позову зазначено, що спірні рішення є необґрунтованими. Вказано, що продаж алкогольних напоїв здійснювався при наявності чинної ліцензії, а факт зберігання сигарет «CAMEL» та 0,5 літра горілки в пластиковій тарі без марок акцизного податку встановленого зразка актом перевірки не встановлений, оскільки зберігання горілки 0,5л. у пластиковій тарі в приміщенні ФОП ОСОБА_1 не було, а останній вилучений біля рукомийника, де зберігається інвентар для прибирання і сигарети «CAMEL» для особистого вживання. Також вказано, що позивач роздрукувавши фіскальні чеки, здійснював перевірку вчиненого ним програмування РРО.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі з підстав викладених у відзиві.

11.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

30.08.2022 перейдено до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

20.09.2022 продовжено підготовче провадження на 30 днів.

04.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

12.10.2022 перейдено до розгляду справи в письмове провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Згідно виписки з ЄДРПОУ, ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 16.11.2021, за видом діяльності «Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах» та «Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах».

Наказом Головного управління ДПС в Черкаській області від 08.02.2022 №206-П призначено проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , за місцем фактичного провадження діяльності за адресою: АДРЕСА_2 з 09 лютого 2022 року за період діяльності з 19.02.2019 по 18.02.2022.

Відповідно до наказу та направлень №256/23-00-09-01-15 і №257/23-00-09-01-15 службові особи відповідача здійснили фактичну перевірку діяльності позивача про що склали акт від 21.02.2022 №1296/23-00-09-01-16/ НОМЕР_1 .

Під час проведення перевірки, встановлено:

- факт зберігання трьох пачок сигарет «САМЕL» та 0,5 літра горілки в пластиковій тарі без марок акцизного податку встановленого зразка;

-здійснення реалізації підакцизних товарів без наявності відповідної ліцензії на право роздоібної торгівлі алкогольними напоями 07.04.2020: фіскальні чеки №1303, №1304 за ціною 24 грн. С/А ГАРАЖ 0,5 л.;

-здійснення реалізації алкогольних напоїв за ціною нижчою встановлених розмірів мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін 19.12.2021 фіскальний чек №1307за ціною 65грн. шампанське АСТІ 0,75л. (мінімальна 109 грн.);

-факт проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій без використанням режиму попереднього програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії 11.01.2022 фіскальні чеки №1310, №1311, №1312 та 19.12.2021 фіскальний чек №1307.

На підставі Акту перевірки прийняті спірні ППР:

-№2768/23000901 від 10.06.2022 на суму 5100 грн. (штрафні санкції за проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕТ для підакцизних товарів);

-№2769/23000901 від 10.06.2022 на суму 17000 грн. (штрафні санкції за зберігання горілки в пластиковій тарі без марок акцизного податку встановленого зразка);

-№2770/23000901 від 10.06.2022 на суму 17000 грн. (штрафні санкції за зберігання трьох пачок сигарет «САМЕL» без марок акцизного податку встановленого зразка);

-№2771/23000901 від 10.06.2022 на суму 17000 грн. (штрафні санкції за реалізацію підакцизних товарів без наявності відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за період діяльності 07.04.2020 року);

-№2772/23000901 від 10.06.2020 на суму 10000 грн. (штрафні санкції за реалізацію алкогольних напоїв через реєстратор розрахункових операцій за цінами нижче встановлених постановою Кабінету Міністрів України №957 від 30.10.2008 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв».

Вважаючи зазначені ППР протиправними позивач звернувся з позовом до суду.

Суд звернув увагу, що у видах підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відсутня «Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Абзацом 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Згідно із пп 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок контролюючими органами передбачений статтею 80 ПК України.

Згідно із п. 80.1 ст. 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. (п. 80.5 ст. 80 ПК України).

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: -направлення на проведення такої перевірки; - копії наказу про проведення перевірки; - службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

При чому, п. 80.7 ст. 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Згідно наказу, направлень та акту перевірки, фактична перевірка проведена двома особами контролюючого органу у присутності представника позивача з врученням останньому до її проведення наказу, направлення на перевірку та було пред`явлено службове посвідчення, про що свідчить підпис.

Тобто, перед початком перевірки посадовими особами ГУ ДПС у Черкаській області пред`явлені документи, визначені п. 81.1 ст. 81 ПК України, представнику позивача.

Також, посадові особи відповідача були допущені до проведення перевірки.

При цьому, якщо платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №804/1113/16 від 13.03.2018, по справі № 807/2062/17 від 21.02.2019р.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо відсутності позивача під час перевірки 09.02.2022 у магазині то згідно акта перевірки, посадовими особами ГУ ДПС у Черкаській області вручено продавцю в магазині ОСОБА_2 направлення на перевірку №257/23-00-09-01-15 та №256/23-00-09-01-15 від 08.02.2022 та наказ №206-п від 08.02.2022, оскільки остання повідомила, що є продавцем магазину, що також вбачається з письмових пояснень щодо добровільної передачі підакцизних товарів на відповідальне зберігання до ГУ ДПС у Черкаській області.

Щодо встановлених порушень та прийнятих на їх підставі ППР, суд зазначає.

Правовідносини, що визначають основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України, врегульовані Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон України №481/95-ВР).

Так, згідно зі ст. 1 Закону №481/95-BP:

-роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування;

-місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій та/або програмними реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів;

-ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Відповідно до ст. 15 цього Закону № 481/95 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

У частині другій статті 17 Закону № 481/95-ВР за порушення вимог статті 15 цього Закону законодавець передбачив застосування до суб`єкта господарювання фінансових -санкцій у вигляді штрафу 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 16.11.2021, за видом діяльності «Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах» та «Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах».

Згідно ліцензії р/№ НОМЕР_2 ФОП ОСОБА_1 має право здійснювати роздрібну торгівлю алкогольними напоями з 30.11.2021 по 30.11.2022 за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому актом перевірки зафіксовано, що ФОП ОСОБА_1 мав право здійснювати роздрібну торгівлю алкогольними напоями з 30.03.2019 по 30.03.2020 за адресою: АДРЕСА_2 . згідно ліцензії р/№1900700.

Тобто, станом на 07.04.2020 право на реалізацію алкогольних напоїв 07.04.2020 (фіскальні чеки №1303, №1304 за ціною 24 грн. С/А ГАРАЖ 0,5 л.) у ФОП ОСОБА_1 було відсутнє, що і не заперечується позивачем.

Однак, позивач стверджує, що оскільки строк дії ліцензії сплив в період дії карантину запровадженого з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, строк її дії автоматично продовжується до завершення карантинних обмежень.

Так, Законом України від 04.12.2020 №1071 «Про соціальну підтримку застрахованих осіб та суб`єктів господарювання на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» внесено зміни до Закону України від 19.12.1995 №481 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», зокрема у ст. 18 встановлено, що:

-ліцензії закладів громадського харчування на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, термін дії яких закінчився під час карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, вважаються такими, що продовжують свою дію на період карантину та обмежувальних заходів, а також протягом трьох місяців з дня його/їх закінчення;

-під час карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, а також протягом трьох місяців після його/їх закінчення, до закладів громадського харчування, які мають ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, не застосовуються положення частини сорок сьомої, сорок восьмої та абзацу четвертого частини сорок дев`ятої статті 15 цього Закону.

Відповідно до Закону України від 23.12.1997 № 771 «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» заклад громадського харчування - ресторан, бар, кафе, їдальня, закусочна, піцерія, кулінарія, кіоск чи інший заклад незалежно від територіальних ознак (місця) провадження господарської діяльності з громадського харчування та ступеня доступності харчування будь-яким особам.

Видом діяльності позивача за КВЕД є: 47.25 - роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 47.26 - роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах, а тому на позивача не поширюється дія закону про продовження дії ліцензії на період дії карантину.

Таким чином, прийняте податкове повідомлення - рішення №2771/23000901 від 10.06.2022 на суму 17000 грн. (штрафні санкції за реалізацію підакцизних товарів без наявності відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за період діяльності 07.04.2020 року) є правомірним та не підлягає до скасування.

Що стосується прийнятого податкового повідомлення-рішення №2769/23000901 від 10.06.2022 на суму 17000 грн. (штрафні санкції за зберігання горілки в пластиковій тарі без марок акцизного податку встановленого зразка) та №2770/23000901 від 10.06.2022 на суму 17000 грн. (штрафні санкції за зберігання трьох пачок сигарет «САМЕL» без марок акцизного податку встановленого зразка), суд зазначає.

Актом перевірки встановлено факт зберігання горілки в пластиковій тарі об`ємом 0,5 л. та трьох пачок сигарет «САМЕL» без марки акцизного податку встановленого зразка, що і не заперечується в адміністративному позові про їх наявність.

Суд вказує, що маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів регулюється ПК України, Законом № 481/95-ВР та постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251 "Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів" (далі - Положення № 1251).

Відповідно до пп. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 ПК України, марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку (пп. 14.1.109 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно п. 226.1 ст. 226 ПК України, у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки. (п. 226.9 ст. 226 ПК України).

Відповідно до ст. 11 Закону № 481/95-ВР, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно з п. 20 Положення №1251, маркування алкогольних напоїв вітчизняного виробництва, тютюнових виробів, тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється виробниками зазначеної продукції.

Пунктом 228.9 ст. 228 ПК України визначено, що відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

Статтею 17 Закону № 481/95-ВР встановлено, що за порушення норм цього Закону (зберігання, реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка) суб`єкти господарювання притягуються до відповідальності у вигляді застосування фінансових санкцій.

Абзацом 19 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР визначено, що за виробництво, зберігання, транспортування, реалізацію фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, до суб`єктів господарювання застосовується фінансова санкція у вигляді штрафу у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Отже, марка акцизного податку є спеціальним знаком, яким підтверджується, в тому числі легальність реалізації на території України алкогольних напоїв та тютюнових виробів. При цьому, забороняється ввезення, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та реалізація на території України алкогольних напоїв та тютюнових виробів, на яких немає марок акцизного податку встановленого зразка.

Відповідальність за недодержання порядку маркування, реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів, несвоєчасну сплату акцизного податку несуть виробники, імпортери, продавці цих товарів та їх посадові особи у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Отже, продавці алкогольних напоїв та тютюнових виробів за недодержання порядку реалізації цих товарів мають нести відповідальність у порядку, передбаченому чинним законодавством України, а тому прийняті податкові повідомлення - рішення не підлягають до скасування.

Суд зазначає, що надані позивачем видаткові накладні №13664 від 10.12.2021, №13663 від 10.12.2021, №13665 від 10.12.2021 та товаро-транспортна накладна № від 15.12.2021 про придбання алкогольних і тютюнових виробів не спростовують факту зберігання в місці продажу підакцизних товарів без наявних марок акцизного податку.

Також не заслуговують на увагу і посилання позивача, що цигарки «CAMEL» застосовувались для власного вживання, оскільки особисто позивача під час перевірки в магазині не було, що і не заперечується, при цьому необхідно враховувати, що згідно Закону №481/95-ВР навіть при відкритті тютюнових виробів, акцизна марка повинна зберігатися, а зберігання в місцях продажу власних речей заборонено. Аналогічні доводи стосуються і 0,5 л. горілки в пластиковій тарі, оскільки інвентар для прибирання маркується також відповідно до зразка.

Що стосується прийнятого податкового повідомлення-рішення №2768/23000901 від 10.06.2022 на суму 5100 грн. (штрафні санкції за проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕТ для підакцизних товарів), суд зазначає.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі визначає Закон України від 06.07.1995 №265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг . Встановлення норм щодо незастосування реєстраторів розрахункових операцій у інших законах, крім Податкового кодексу України, не допускається (далі Закон №265/95-ВР).

Відповідно до п. 11 ст. 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.

Згідно п. 7 ст. 17 Закону №265/95-ВР встановлено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах - триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Актом перевірки встановлено факт проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій без використанням режиму попереднього програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії 11.01.2022 фіскальні чеки №1310, №1311, №1312 та 19.12.2021 фіскальний чек №1307, що і не заперечується позивачем, однак наголошено, що фактичний продаж товарів за даними фіскальними чеками не було здійснено, оскільки здійснювалася перевірка програмування.

З даного приводу суд зазначає, що згідно п.7 розділу III «Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги)», затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.06.2016 №547, реєстрація видачі коштів у разі повернення товару (відмови від послуги, прийняття цінностей під заставу, виплати виграшів у державні лотереї та в інших випадках) або скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку здійснюється шляхом реєстрації від`ємної суми.

Позивачем не було скасовано продаж товару, проведеного через РРО, що свідчить про його фактичний продаж.

Суд зазначає, що відповідачем доведено порушення позивачем п. 11 ст. 3 Закону №265/95ВР, а тому податкове повідомлення - рішення №2768/23000901 від 10.06.2022 прийняте з дотриманням вимог закону та є правомірним.

Щодо правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення №2772/23000901 від 10.06.2020 на суму 10000 грн. (штрафні санкції за реалізацію алкогольних напоїв через реєстратор розрахункових операцій за цінами нижче встановлених постановою Кабінету Міністрів України №957 від 30.10.2008 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» суд зазначає таке.

Згідно постанови КМУ від 30 жовтня 2008 р. № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», мінімальний розмір роздрібних цін на вина ігристі та вина газовані, зброджені напої, вина (напої) ароматизовані ігристі (газовані), фактична міцність яких вища за 1,2 відсотка об`ємних одиниць етилового спирту, але не вища за 15 відсотків об`ємних одиниць етилового спирту, за умови, що етиловий спирт, який міститься у готовому продукті, має повністю ферментне (ендогенне) походження, які розливаються у пляшки, закорковані спеціальними пробками для таких напоїв типу гриб, що утримуються на місці за допомогою стяжок або застібок, та/або мають надмірний тиск, спричинений наявністю діоксиду вуглецю у розчині на рівні не менше 1 бар при температурі 20°С у скляній тарі місткістю 0,7 л та 0,75 л становлять 109 гривень.

Актом перевірки встановлено факт реалізації алкогольних напоїв за ціною нижчою встановлених розмірів мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін 19.12.2021 фіскальний чек №1307 за ціною 65грн. шампанське АСТІ 0,75л. при мінімальній ціні - 109 грн., що і не заперечується позивачем.

Частиною 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР визначено, що за оптову або роздрібну торгівлю коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Суд відхиляє посилання позивача на перевірку програмування термінала РРО, оскільки позивачем не було скасовано продаж товару на підставі п. 7 розділу III Порядку №547.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності та аналізуючи наведені положення законодавства, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 77, 139, 241-246, 255, 295, 371 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Петро ПАЛАМАР