Справа № 320/15208/21
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року № 320/15208/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Деснянська Діброва"

до відділу містобудування, архітектури та інфраструктури Броварської районної державної адміністрації Київської області, за участю третьої особи Зазимської сільської ради

про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

I. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю "Деснянська Діброва" з позовом до відділу містобудування, архітектури та інфраструктури Броварської районної державної адміністрації Київської області, за участю третьої особи Зазимської сільської ради, в якому просить:

- визнати протиправними дії відділу містобудування, архітектури та інфраструктури Броварської районної державної адміністрації Київської області щодо відмови у наданні Товариству з обмеженою відповідальністю "Деснянська Діброва" містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок за кадастровими номерами: :01:024:0010, :01:024:0012, :01:024:0017, :01:024:0022, :01:024:0031, :01:024:0034, :01:041:0002, :01:045:0050 нового будівництва "Будівництво багатоквартирних житлових будинків" на масиві "Діброва" с. Погреби Броварського району, Київської області;

- зобов`язати відділ містобудування, архітектури та інфраструктури Броварської районної державної адміністрації Київської області надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Деснянська Діброва" містобудівні умови та обмеження забудови земельних ділянок за кадастровими номерами: :01:024:0010, :01:024:0012, :01:024:0017, :01:024:0022, :01:024:0031, :01:024:0034, :01:041:0002, :01:045:0050 нового будівництва "Будівництво багатоквартирних житлових будинків" на масиві "Діброва" с. Погреби Броварського району Київської області.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

В обґрунтування позову, позивач зазначає, що ним підготовлено всі документи для отримання містобудівних умов та обмежень забудови на земельних ділянках, тому дії відповідача слід визнати протиправними.

Відповідач у відзиві позов не визнав, вказав, що наміри забудовника не відповідають містобудівній документації на місцевому рівні, а спірні містобудівні умови протирічать містобудівному законодавству, будівельним нормам, стандартам і правилам.

Третя особа свої пояснення суду не надала.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 29.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 07.02.2022 залишено без задоволення клопотання представників позивача та відповідача про розгляд справи з проведенням судового засідання.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

30.07.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою про надання містобудівних умов та обмежень на забудову ділянок за кадастровими номерами: :01:024:0010, :01:024:0012, :01:024:0017, :01:024:0022, :01:024:0031, :01:024:0034, :01:041:0002, :01:045:0050.

На вказаних земельних ділянках позивачем планується проведення нового будівництва, а саме: «Будівництво багатоквартирних житлових будинків» на масиві «Діброва» с. Погреби Броварського району Київської області.

Згідно відповіді відповідача, встановлено невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, а також порушення цільового призначення земельних ділянок (не відповідність намірам забудови).

Враховуючи, що відповідачем прийнято протиправне рішення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

V. Норми права, які застосував суд

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Частина 3 вказаної статті передбачає, що містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;

2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);

3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000;

4) витяг із Державного земельного кадастру.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Витяг з містобудівного кадастру для формування містобудівних умов та обмежень до документів замовника додає служба містобудівного кадастру (у разі її утворення).

Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Згідно з ч. 4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є:

1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;

2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;

3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

За приписами п. 2.4 розділу ІІ «Порядок надання містобудівних умов та обмежень» Порядку №109 розгляд заяви, надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх видачі здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури у порядку, встановленому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні. Відмова у видачі містобудівних умов та обмежень або внесення змін до них з відповідним обґрунтуванням надається уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, визначений п. 2.1 цього розділу.

VI. Оцінка суду

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, містобудівні умови та обмеження видаються на підставі містобудівної документації (в даному випадку місцевого рівня) при зверненні зацікавленої особи до уповноваженого органу з поданням визначеної документації.

Відповідно до абз. 2 п. 3 ч. 4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

Згідно з ч. 6 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви.

Таким чином, беручи до уваги вимоги ч. 6 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», слід зробити висновок, що відповідач, направляючи лист з мотивацією відмови у наданні містобудівних умов та обмежень від 05.008.2021, не порушив встановлений законом строк.

Як встановлено судом, у листі відповідача зазначено, що неможливо надати містобудівні умови та обмеження у зв`язку з невідповідністю намірів забудови, вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, а також порушення цільового призначення земельних ділянок (не відповідність намірам забудови).

Згідно з Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (розділ V частина 6) з 1 січня 2015 року неможливо надавати містобудівні умови і обмеження на територіях, де відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не затверджені плани зонування або детальні плани територій.

Суд вказує, що у ч. 6 Розділу V (Прикінцеві положення) Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що до 1 січня 2015 року рішення щодо визначення та надання містобудівних умов і обмежень на територіях, де відповідно до цього Закону не затверджені плани зонування або детальні плани територій, приймають уповноважені органи містобудування та архітектури з урахуванням попередніх планувальних рішень у межах встановленого законодавством строку.

За змістом вказаних норм за відсутності плану зонування чи детального плану території містобудівні умови та обмеження на підставі попередніх планувальних рішень могли бути видані лише до 1 січня 2015 року; починаючи з 1 січня 2015 року за відсутності плану зонування чи детального плану території містобудівні умови та обмеження не надаються.

Під час судового розгляду справи встановлено, що детальний план не встановлений, що унеможливлює отримання позивачем містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва.

Матеріали детального плану території не можуть містити інформацію з обмеженим доступом та бути обмеженими в доступі. Загальна доступність матеріалів детального плану території забезпечується відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» шляхом надання їх за запитом на інформацію, оприлюднення на веб-сайті органу місцевого самоврядування, у тому числі у формі відкритих даних, на єдиному державному веб-порталі відкритих даних, у місцевих періодичних друкованих засобах масової інформації, у загальнодоступному місці у приміщенні органу місцевого самоврядування.

Детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» громадським слуханням підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій.

Затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у частині першій цієї статті, без проведення громадських слухань щодо проектів такої документації забороняється.

Суд наголошує, що в матеріалах справи відсутній детальний план території земельної діяли на масиві «Діброва». Окрім того, у відзиві на позовну заяву, відповідач наголошує на тому, що на громадських слуханнях з метою врахування зауважень та пропозицій громадськості не затверджено детальний план територій земельної ділянки на масиві «Діброва», що перебуває у власності ТОВ «Деснянська Діброва».

Що стосується тверджень відповідача про невідповідність цільового призначення земельної ділянки, то суд бере до уваги таке.

Призначення вказаної земельної ділянки вказано у документах, які посвідчують право власності на неї - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Звернення позивача про надання її містобудівних умов та обмежень на нове будівництво «Будівництво багатоквартирних житлових будинків» суперечать такому цільовому призначенню земельної ділянки.

Враховуючи відсутність детального плану терарії та не затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, суд дійшов висновку про правомірність винесеного рішення відповідачем щодо відмови у наданні Товариству з обмеженою відповідальністю "Деснянська Діброва" містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок за кадастровими номерами: :01:024:0010, :01:024:0012, :01:024:0017, :01:024:0022, :01:024:0031, :01:024:0034, :01:041:0002, :01:045:0050 нового будівництва "Будівництво багатоквартирних житлових будинків" на масиві "Діброва" с. Погреби Броварського району, Київської області.

Відтак, позовні вимоги є необґрунтованими.

VII. Висновок суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

VIII. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У зв`язку з відмовою у позові судові витрати відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовленняя та підписання повного тексту рішення - 31.10.2022