Справа № 120/6252/22
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 жовтня 2022 р. Справа № 120/6252/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови

УСТАНОВИВ

09.08.2022 у Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області (далі відповідач ).

У позовній заяві позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову № 337242 від 12.07.2022 про застосування до нього адміністративно господарського штрафу в сумі 17000,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що працівниками контролюючого органу було проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, під час якої зупинено транспортний засіб марки MAN модель TGX 18.400 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) з напівпричіпом марки KOEGEL моделі SNCO 24 (реєстраційний номер НОМЕР_2 ).

За результатами перевірки було виявлено факт перевищення встановлених законодавством вагових норм. Постановою Відділу державного нагляду (контрою) у Вінницькій області №337242 від 12.07.2022 за порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000,00 грн. на підставі абз 15 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Позивач вважає постанову протиправною, оскільки на його переконання, він не є суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, адже не є автомобільним перевізником в розумінні ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ. Додатково вказує на те, що відповідач розглянув справу через п`ять місяці з моменту виявлення порушення, хоча законом встановлено двомісячний строк притягнення до відповідальності. Тому з метою захисту своїх прав звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Ухвалою від 12.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання в порядку, встановленому ст. 262 КАС України. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено 15-ти денний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому статтею 162 КАС України.

21.09.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що 20.02.2022 під час проведення габаритно - вагового контролю транспортного засобу марки MAN модель TGX 18.400 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) з напівпричіпом марки KOEGEL моделі SNCO 24 (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) уповноваженими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області було виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень (без дозволу, виданого компетентними уповноваженими органами, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів - у разі неподільного вантажу), встановлених Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує фактичну масу понад 40 т навантаження на одиничну вісь - 11,5 т.

Під час зважування транспортного засобу позивача встановлено фактичне навантаження на одиничну вісь - 13,04 т, при допустимих 11,5 т, що є порушенням абз. 15 ч. 1 ст. 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт". Таким чином, посадовими особами правомірно було складено акт про виявлене порушення. Як наслідок, після розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт було прийнято спірну постанову.

Надалі, 11.10.2022 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій представник на спростування доводів відповідача, наводить аргументацію своїх вимог та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

20.02.2022 уповноваженими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області під час проведення габаритно - вагового контролю транспортного засобу марки MAN модель TGX 18.400 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) з напівпричіпом марки KOEGEL моделі SNCO 24 (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) було виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень (без дозволу, виданого компетентними уповноваженими органами, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів - у разі неподільного вантажу), встановлених Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

За результатами перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 20.02.2022 № 329176, в якому задокументовано порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт (а.с. 20).

12.07.2022 відповідачем прийнято постанову № 337241 про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз. 3 част. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (а.с. 21).

Не погодившись із прийнятою постановою, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

За пунктом 4 цього Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, серед іншого, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському, електричному, залізничному, морському та річковому транспорті.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі Закон від 05.04.2001 № 2344-ІІІ), Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Згідно з ст. 5 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до ст. 6 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначається Порядком № 1567.

Згідно з пунктом 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Статтею 48 Закону від 05.04.2001 № 2344-III встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до ст. 60 Закону від 05.04.2001 № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, як зазначено в абзаці 15 частини 1 статті 60 Закону від 05.04.2001 № 2344-III, відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів застосовується саме до автомобільних перевізників.

Таким чином, визначальним в межах розгляду цієї справи суд вважає встановлення факту того, чи є позивач перевізником в розумінні положень Закону № 2344-III, адже основні доводи позивача полягають саме в тому, що відповідач протиправно застосував адміністративно-господарський штраф до неналежного суб`єкта правопорушення.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону від 05.04.2001 № 2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Згідно зі ст. 33 Закону від 05.04.2001 № 2344-III автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах.

Отже, суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, у тому числі за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону від 05.04.2001 № 2344-III, є автомобільний перевізник, який здійснює перевезення вантажів.

В той же час, судом встановлено, що згідно товарно-транспортної накладної № від 20.02.2022, на підставі якої і перевозився вантаж автомобільним транспортом марки MAN модель TGX 18.400 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) з напівпричіпом марки KOEGEL моделі SNCO 24 (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) автомобільним перевізником вантажу (на момент зупинки транспортного засобу 20.02.2022) була інша особа (юридична особа) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Стріт Компані", водієм вказаного транспортного засобу був ОСОБА_2 (а.с. 18).

Суд звертає увагу, що наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 року за №128/2568) затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила № 363). Згідно з розділом 1 Правил № 363 товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Додатком 7 до Правил № 363 затверджена форма товарно-транспортної накладної, в якій обов`язковою до заповнення графою визначено автомобільного перевізника. У цьому випадку у товарно-транспортній накладній визначено перевізника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Стріт Компані".

Оцінюючи доводи позивача про те, що саме Товариство з обмеженою відповідальністю "Стріт Компані" володіє відповідними транспортними засобами на законних підставах та, відповідно, вважається автомобільним перевізником, суд звертає увагу на наступне.

Дійсно, за позивачем фізичної особою - підприємцем ОСОБА_1 був зареєстрований транспортний засіб: марки MAN модель TGX 18.400 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), що сторонами не заперечується.

Разом із тим, матеріалами справи підтверджується, що 20.10.2021 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стріт Компані" укладено договір оренди транспортного засобу марки MAN модель TGX 18.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 11-13).

Відповідно до акту приймання-передачі до договору оренди транспортного засобу з екіпажем від 20.10.2021 року, зазначений транспортний засіб передано позивачем в користування Товариству з обмеженою відповідальністю "Стріт Компані" (а.с. 14-15).

За таких обставин суд вважає, що після передачі ОСОБА_1 транспортного засобу марки MAN модель TGX 18.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 з 20.10.2021 року таке майно перебувало у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю "Стріт Компані".

Відповідно, у межах спірних правовідносин саме Товариство з обмеженою відповідальністю "Стріт Компані" слід вважати автомобільним перевізником при перевезенні вантажу, що мало місце на момент здійснення заходів габаритно-вагового контролю 20.02.2022.

Отже, виходячи з проаналізованих норм права та встановлених обставин справи, суд погоджується з доводами позивача про протиправність оскаржуваної постанови, оскільки, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 у спірних правовідносинах не мав статусу автомобільного перевізника, а отже не є суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт згідно статті 48 Закону № 2344, у зв`язку з чим правових підстав для застосування до нього адміністративно - господарського штрафу згідно абзацу 15 частини 1 статті 60 цього ж Закону також не має.

Під час розгляду справи відповідач визнав факт пропущення строку розгляду справи щодо позивача, але зауважив, що такий строк був пропущений з поважних причин, обумовлених введенням воєнного стану.

Дійсно, у зв`язку з військовою агресією проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Таким чином, починаючи з 24.02.2022 і включно до дати, коли відповідач мав би розглянути справу щодо позивача та винести постанову про застосування адміністративно-господарських санкцій, в Україні діяв (і діє до цього часу) воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України від 12 травня 2015 року № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану".

Однак суд зауважує, що відповідач обмежився загальним посиланням на введення в Україні воєнного стану, як на поважну причину пропущеного строку, при цьому не надавши жодних доказів, які б могли підтвердити факт переведення посадових осіб Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області у простій або на дистанційний формат роботи протягом відповідного строку.

Крім того, суд враховує, що правовий режим воєнного стану автоматично не продовжує (не поновлює) передбаченого законом строку розгляду справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Відтак суд відхиляє доводи відповідача в цій частині, оскільки суб`єкт владних повноважень не надав належних й допустимих доказів, які могли б підтвердити факт неможливості забезпечення розгляду справи про порушення у визначений законом строк.

Крім того, суд не може погодитися з твердженнями відповідача про те, що розгляд справи з перевищенням двомісячного строку, встановленого Порядком № 1567, не є тим порушенням, яке тягне за собою обов`язкове скасування прийнятої за результатами розгляду справи постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу, оскільки штраф накладено з дотриманням строків, встановлених частиною першою статті 250 Господарського кодексу України, а саме протягом шести місяців з дня виявлення порушення.

На думку суду, у спірних правовідносинах норми законодавства про автомобільний транспорт необхідно вважати спеціальними. Відповідно підлягає застосуванню строк, визначений Порядком № 1567, який фактично і є строком накладення на суб`єкта господарювання адміністративно-господарського штрафу за порушення у сфері автомобільного транспорту.

Відтак, недотримання відповідачем пункту 25 Порядку № 1567, а саме порушення термінів розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, свідчить про протиправність оскаржуваної постанови та є додатковою підставою для її скасування.

Отже, спірна постанова від 12.07.2022 № 337242 про застосування до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 - господарського штрафу у сумі 17000 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Враховуючи встановлені обставини та надану їм правову оцінку адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 8 вказаного Положення передбачено, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідачем у справі є Відділ державного нагляду (контрою) у Вінницькій області (територіальний орган Укртрансбезпеки), який в силу норм Кодексу адміністративного судочинства України володіє статусом суб`єкта владних повноважень, однак не є юридичною особою, що виключає можливість стягнення із відповідача сплаченого позивачем судового збору.

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 992,40 грн. належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контрою) у Вінницькій області № 337242 від 12.07.2022 про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 адміністративно - господарського штрафу в сумі 17000,00 грн.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: фізична особа - підприємець ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ;

Відповідач: Державна служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контрою) у Вінницькій області - вул. В. Порика, 29, м. Вінниця, 21021, .

Суддя Богоніс Михайло Богданович