Справа № 160/12991/22
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2022-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
ВСТАНОВИВ:
25.08.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, в якому позивач просить:
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 25.08.2022 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
Ухвалою суду від 30.08.2022 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.
Також ухвалою суду від 30.08.2022 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, а саме копії:
- звернення позивача про призначення, нарахування та виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам»;
- рішення Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради щодо відмови у призначенні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам»;
- інформацію/відомості щодо підстав відмови позивачу, згідно її звернення.
14.09.2022 року відповідачем подано відзив на позовну заяву позивача, а також долучені витребувані ухвалою суду додаткові докази по справі.
19.09.2022 року позивачем подано письмову відповідь на відзив на позовну заяву позивача.
04.10.2022 року позивачем долучені додаткові докази.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 28.10.2022 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що вона є внутрішньо переміщеною особою.
Позивач не зверталася до органу соціального захисту із заявами щодо призначення їй державної допомоги у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
12.04.2022 року позивач подала до відповідача письмову заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.
Проте, відповідач відмовив їй в призначенні соціальної допомоги згідно з п. 3 Положення про порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою КМУ від 20.03.2022 року №332, а саме: переміщення з території проведення бойових дій відбулось раніше 24.02.2022 року.
Вважаючи протиправними дії/рішення відповідача щодо відмови у наданні допомоги на проживання, позивач просила задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначає, що до 24.02.2022 р. позивача було обліковано як внутрішньо переміщену особу у Дніпропетровській області.
Для отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у відповідності до Порядку №332 позивачем мало бути дотримано дві умови: отримувати щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг станом на 24.02.2022 р.; або бути облікованим на території, включеній у Розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 р. №204-р «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка», на яке міститься посилання в п.2 Порядку №332 або переміщеним з такої території.
Позивач не підпадає під вказані умови, оскільки з 24.02.2022 року вона не змінювала своє місце перебування та станом на 24.02.2022 року не отримувала щомісячну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних послуг.
Згідно з роз`ясненнями Міністерства соціальної політики від 15.06.2022 року №5825/0/2-22/56 нормами Порядку визначено, що допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24.02.2022 року, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу.
Якщо внутрішньо переміщена особа не отримувала щомісячну адресну допомогу та не була повторно переміщена після 24.02.2022 року, вона не має права на отримання допомоги відповідно до Порядку.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є громадянкою України, що підтверджується її паспортом, копія якого долучено до матеріалів справи.
12.04.2022 року позивачем подано до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.
Центральним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради було прийнято рішення від 20.06.2022 року (до змін рішення від 15.04.2022 року), а також позивачу надано повідомлення про призначення (відмову в призначенні) соціальної допомоги, яким повідомлено таке: відмовлено у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з таких підстав: п.3 Постанови КМУ від 20.03.2022 року №332 та лист-роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 15.06.2022 року №5825/0/2-22/56.
Не погодившись з діями/рішенням відповідача щодо відмови в наданні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував такі обставини справи та положення чинного законодавства України.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 2 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.
До 20.03.2022 року механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначався Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг".
20 березня 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», якою затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі Порядок № 332).
Пунктом 2 Порядку №332 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м.Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.
Облік внутрішньо переміщених осіб ведеться відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст.2296; 2015 р., № 70, ст. 2312).
Згідно з пунктом 3 Порядку №332 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 р. включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах:
для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень;
для інших осіб - 2000 гривень.
Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.
Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30 квітня 2022 р. включно, надається починаючи з березня 2022 року.
Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 1 березня 2022 р. отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (Офіційний вісник України, 2014 р., № 80, ст. 2271). Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.
Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р. у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. (абзац 7 пункту 3).
Отже, як вбачається зі змісту Порядку №332, пунктом 2 передбачено коло осіб, яким надається допомога, а пункт 3 містить деякі виключення, коли така допомога не надається.
Так, з пункту 2 Порядку №332 вбачається, що допомога надається, зокрема, особам, які перемістилися з території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.
З аналізу вказаної норми можна зробити висновок, що особа має право на допомогу, визначену Порядком №332, якщо вона перемістилась з території, яка відповідає двом умовам: на цій території проводяться бойові дії та ця територія визначена в переліку, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Згідно з матеріалів справи, позивач, відповідно до вимог Постанови КМУ від 01.10.2014 року №505 зареєстрований відповідним органом праці і соціального захисту населення як внутрішньо переміщена особа.
Станом на 24.02.2022 року позивач не отримувала державну допомогу у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послу, про що зазначає і сам позивач та не спростовує відповідач.
Встановлено, що місто Донецьк, з якого 26.11.2021 року перемістилася позивач, є територією, що належить до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 24 травня 2022 року, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25.04.2022 року № 75 (зі змінами від 25.05.2022 р.).
Також судом встановлено, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204 (як у первинній редакції, так і в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), Донецька область/м.Донецьк, з якої 26.11.2021 року перемістилася позивач, визначено в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка».
Таким чином, позивач перемістилась з території, яка відповідає двом умовам, визначеним пунктом 2 Порядку №332: на цій території проводяться бойові дії та ця територія визначена в переліку, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204, а тому позивач належить до кола осіб, що мають право на допомогу відповідно до Порядку №332.
Слід звернути увагу, що Порядок № 332 (у редакції, чинній на час звернення позивача за допомогою та на час отримання ним відмови) не містить положень щодо часу, коли особа має внутрішньо переміститись, або факту повторності такого переміщення, для того, щоб вона мала право на допомогу.
При цьому, позивач не підпадає під виключення, чинні на час спірних правовідносин, та не належить до кола внутрішньо переміщених осіб, допомога яким не надається.
Так, за змістом абзацу 7 пункту 3 Порядку №332, допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р. у регіонах, що не включені до переліку, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.
Проте, Дніпропетровська область, у якій 26.11.2021 р. позивач стала на облік як внутрішньо переміщена особа, визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. №204 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Тому, позивач не є особою, яка була облікована як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р., у регіонах, що не включені до переліку, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204, а отже позивач не підпадає під виключення, передбачене абзацом 7 пункту 3 Порядку №332, та не належить до кола внутрішньо переміщених осіб, допомога яким не надається.
Проте, відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні допомоги, у своєму рішенні/листі послався на пункт 3 Порядку №332 та зазначив, що особа перемістилась з території проведення бойових дій раніше, ніж 24.02.2022 року.
Проте, пункт 3 Порядку №332, як і інші його пункти, не містять такої підстави для не надання особі допомоги, як переміщення з території проведення бойових дій раніше, ніж 24.02.2022 року.
Як зазначалось вище, Порядок № 332 (у редакції, чинній на час звернення позивача за допомогою та на час отримання ним відмови) не містить положень щодо часу, коли особа має внутрішньо переміститись для того, щоб вона мала право на допомогу.
Слід зауважити, що лише після змін, внесених до абзацу сьомого пункту 3 Порядку № 332 відповідно до Постанови КМ № 923 від 19.08.2022 р., набула чинності редакція Порядку № 332, відповідно до якої допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р., крім осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та осіб, які повторно перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) після 24 лютого 2022 року.
Проте, позивач звернулась із заявою про отримання допомоги у квітні 2022 року, коли вказана вище редакція Порядку № 332 не діяла, а тому відповідна редакція не регулює спірні правовідносини.
У відзиві на позов відповідач вказує на те, що згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року №204-р «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка», на яке міститься посилання в пунктах 2, 3 Порядку №332, Дніпропетровська область станом на 24.02.2022 р. не входила до відповідного переліку, а включена лише після внесення змін до вказаного Розпорядження 11.03.2022 р. Таким чином, відповідач зазначає, що позивач станом на 24.02.2022 р. обліковувався на території, що не включена до переліку територій, на яких ведуться бойові дії.
З цього приводу слід вказати, що станом на 24.02.2022 року жодна територія не входила та не могла входити до відповідного переліку згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 р. №204-р, оскільки цього переліку не існувало, як це видно із його дати.
Таким чином, Порядок № 332 не містить та не може містити казуїстичної норми, що умовою отримання допомоги є включення саме до 24.02.2022 р. певної території до переліку, визначеного Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 р. №204-р.
Також, той факт, що Дніпропетровська область включена до переліку адміністративно-територіальних одиниць згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 р. №204-р не у первісній редакції від 06.03.2022 р., а після змін 11.03.2022 р., не свідчить на користь доводів відповідача, оскільки Порядок № 332, який регламентує надання допомоги та містить посилання на Розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 р. №204-р, затверджений 20 березня 2022 р., тобто, як і станом на день затвердження Порядку № 332, так і станом на час виникнення спірних правовідносин, Дніпропетровська область входить до відповідного переліку адміністративно-територіальних одиниць згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 р. №204-р.
Також, слід звернути увагу, що, як вбачається зі змісту відзиву на позов, відповідач помилково вважає, що Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 р. №204-р регламентовано перелік територій, на яких ведуться бойові дії, а не перелік територій, на яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка», як це дійсно має місце.
Відтак, такі висновки відповідача, ґрунтуються на помилковому твердженні та є неналежними.
Що ж стосується переліку територій, де ведуться бойові дії, такий перелік, як вже судом зазначалось, визначений іншим актом, і територія, з якої перемістився позивач належить до відповідного переліку.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення та нарахування допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі у Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою КМУ від 20 березня 2022 року №332.
При цьому, суд, враховуючи, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у призначені допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам на підставі її заяви від 12.04.2022 року та зауважує, що належним та ефективним способом захисту прав та інтересів позивача є визнання протиправним та скасування рішення Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про відмову в призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам від 20.06.2022 року (до зміни рішення від 15.04.2022 року) ОСОБА_1 , згідно Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» та зобов`язання Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.04.2022 року про призначення, нарахування та виплату ОСОБА_1 допомоги на проживання, відповідно до п. 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2022 року№ 332, з урахуванням висновків суду у цій справі.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За таких обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.
Щодо розподілу судових витрат, а саме судового збору.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 744,30 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про відмову в призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам від 20.06.2022 року (до заміни рішення від 15.04.2022 року) ОСОБА_1 , згідно Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам».
Зобов`язати Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.04.2022 року про призначення, нарахування та виплату ОСОБА_1 допомоги на проживання, відповідно до п. 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2022 року№ 332, з урахуванням висновків суду у цій справі.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 744,30 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_5 , код ОКПП НОМЕР_1 ).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 28.10.2022 року.

Суддя В.В. Ільков