Справа № 240/19247/22
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року м. Житомир справа № 240/19247/22

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у зарахуванні до загального стажу період роботи з 17.08.1989 по 18.09.1997 в кооперативі "Льонок", на підставі записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 28.07.1989;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до загального страхового стажу період роботи з 17.08.1989 по 18.09.1997 в кооперативі "Льонок", на підставі записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 28.07.1989.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є інвалідом 3-ї групи та отримує пенсію по інвалідності. Має загальний трудовий стаж 32 років, тому має право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з метою проведення перерахунку пенсії по інвалідності. Листом від 21.07.2022 відповідач відмовив у зарахуванні періоду роботи з 17.08.1989 по 18.09.1997 в кооперативі "Льонок" до страхового стажу на підставі записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 28.07.1986, оскільки у записі №7 підстави внесення запису дописано іншим чорнилом та запис про звільнення завірено печаткою з реквізитами УРСР, яка не має юридичної сили, що суперечить нормам діючого законодавства і вимогам Інструкції про порядок внесення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 12.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Судове засідання призначено на 06.10.2022 об 11:00.

Судове засідання, призначене на 06.10.2022 не відбулося у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання. Наступне судове засідання призначено на 25.10.2022.

07.10.2022 до відділу документального забезпечення суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позову. Аргументуючи заперечення проти позову, ГУ ПФУ в Житомирській області зазначив, що позивачу було відмовлено у зарахуванні періоду роботи з 17.08.1989 по 18.09.1997 в кооперативі "Льонок", оскільки запис у трудовій книжці про звільнення позивача, здійснений після 1991 року, був скріплений печаткою колишньої УРСР, а також зазначає, що запис про звільнення в трудовій книжці дописано іншим чорнилом. Таким чином, на момент звернення за призначенням пенсії загальний страховий стаж позивача, підтверджений належними документами, складає 32 роки 02 місяці 27 днів, в тому числі 3 роки 07 місяців 21 день - додатковий стаж, тому підстави для призначення пенсії за віком відсутні.

У судовому засіданні призначеному на 25.10.2022 позивач позов підтримав та просив його задовольнити, на підтвердження факту роботи у спірні періоди просив допитати свідків.

В судовому засіданні протокольною ухвалою від 25.10.2022 суд, без виходу до нарадчої кімнати, суд, заслухавши думку сторін, перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши позивача та покази свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом 3-х групи, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та з 09.02.2017 отримує пенсію по інвалідності, яка обчислена відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Із змісту трудової книжки серії НОМЕР_1 встановлено, що позивач працював з 17.08.1989 по 18.09.1997 в кооперативі "Льонок".

18.07.2022 позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо перерахунку пенсії згідно з Закону України "Про загальнобов`язкове пенсійне страхування".

Однак відповідач листом від 21.07.2022 повідомив позивача про відмову у зарахуванні періоду роботи з 17.08.1989 по 18.09.1997 в кооперативі "Льонок" до страхового стажу, на підставі записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 28.07.1986, оскільки у записі №7 підстави внесення запису дописано іншим чорнилом та запис про звільнення завірено печаткою з реквізитами УРСР, яка не має юридичної сили, що суперечить нормам діючого законодавства і вимогам Інструкції про порядок внесення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 24 Закону України №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Згідно з абзацом 1 частини 2 цієї статті страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 17 Порядку №637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку №637).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637: довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

Як встановлено матеріалами справи, у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , виданій на ім`я ОСОБА_1 , міститься запис №6 від 17.08.1989 про прийняття на роботу в кооператив "Льонок" на посаду закрійника, а також запис №7 від 18.09.1997 про звільнення з кооперативу "Льонок" за власним бажанням. Дані записи засвідчені печатками підприємства УССР.

Вказане свідчить про порушення п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162, яким передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Позивачем до матеріалів справи надано довідку, видану Державним архівом Житомирської область, в якій зазначено, що документи з особового складу кооперативу "Льонок" за 1989-1997 на зберігання до Державного архіву Житомирської області не надходили, тому підтвердити стаж роботи ОСОБА_1 неможливо.

Із змісту довідки, виданої архівним відділом Житомирської міської ради від 25.07.2022 за №01-16/09-Ц, стосовно підтвердження трудового стажу позивача під час роботи в кооперативі "Льонок" зазначено, що документи з кадрових питань (особового складу) вищевказаного кооперативу на зберігання до архівного відділу міської ради не надходили.

Також, довідкою Комунальної установи "Трудовий архів м. Житомира" Житомирської міської ради вказано, що документи з кадрових питань (особового складу) вищевказаного кооперативу на зберігання в архівну установу не надходили, тому підтвердити відносини позивача немає підстав.

Головним документом, який підтверджує стаж та характер роботи є трудова книжка, з якої можливо встановити, що позивач має необхідний стаж, а саме: період роботи з 17.08.1989 по 18.09.1997 в кооперативі "Льонок".

З метою підтвердження трудового стажу позивачем подано заяву про допит свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Заслухана в якості свідка громадянка ОСОБА_3 підтвердила, що вона з позивачем разом працювали в кооперативі "Льонок" до 1997 року, оскільки у вказаний період позивач звільнився, а свідок продовжила працювати в вищевказаному кооперативі.

Допитана в якості свідка ОСОБА_2 пояснила, що вона є дружиною позивача та разом з ним працювала в кооперативі "Льонок" у період до 1996 року. Свідок підтвердила, що позивач працював з 17.08.1989 по 18.09.1997 в кооперативі "Льонок" на посаді закрійника.

Слід також звернути увагу, що відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Вищенаведене свідчить про системний характер порушень кооперативу "Льонок" норм законодавства під час заповнення трудових книжок у 1990-х роках.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд наголошує, що відсутність документів на підтвердження записів у трудовій книжці або первинних документів по обліку трудового стажу не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань щодо пенсійного забезпечення.

З огляду на наведене на особу не може перекладатись обов`язок доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Таким чином, відповідачем під час обрахунку трудового стажу ОСОБА_1 вчинено протиправні дії, що полягають у незарахуванні вказаних періодів, у зв`язку з чим порушено законні права та інтереси позивача.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем належним чином доведено, наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, а відповідачем не спростовано наявність підстав для зарахування до трудового стажу позивача періоду роботи з 17.08.1989 по 18.09.1997 в кооперативі "Льонок".

Розподіл судових витрат проводиться судом відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 77, 90, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003. ) - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу період роботи з 17.08.1989 по 18.09.1997 в кооперативі "Льонок".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 при призначенні пенсії до страхового стажу період період роботи з 17.08.1989 по 18.09.1997 в кооперативі "Льонок".

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Г. Попова

31 жовтня 2022 р.