Справа № 300/7385/21
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" жовтня 2022 р. справа № 300/7385/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Біньковської Н.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області відповідно до змісту якого просить: визнати протиправною відмову зарахувати до страхового стажу період роботи на посаді водія підприємства «Верховина-Рось» з 25.11.1993 по 29.12.1999; зобов`язати зарахувати до страхового стажу період роботи на посаді водія підприємства «Верховина-Рось» з 25.11.1993 по 29.12.1999 та призначити і виплачувати пенсію за віком з урахуванням цього періоду роботи, з 20.07.2021.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 25.11.1993 по 29.12.1999 на посаді водія на підприємстві «Верховина-Рось» та відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Просить позов задовольнити.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду залучено співвідповідача у справі Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області скористалося правом подання відзиву на позовну заяву, в якому стосовно заявлених позовних вимог заперечує. Зазначає, що стаж позивача становить 16 років 10 місяців, тому право на призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач набуде у віці 65 років. На титульному аркуші трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 відсутня повна дата народження позивача, що є порушенням п.п.2.2., 2.11 Інструкції №58. Уточнююча довідка за період роботи з 25.11.1993 по 29.12.1999 в підприємстві «Верховина-Рось» відсутня, а тому правових підстав для зарахування вказаного періоду роботи немає. Звертає увагу, що до заяви про призначення пенсії також надано трудову книжку серії НОМЕР_2 відповідно до якої позивач з 01.07.1990 по 02.02.1994 працював у кооперативі «Побутовик». Цей період роботи зарахований до стажу роботи позивача. Тобто, з наведеного слідує, що відомості щодо періоду роботи на підприємстві «Верховина-Рось» з 25.11.1993 по 29.12.1999 та в кооперативі «Побутовик» з 01.07.1990 по 02.02.1994, перетинаються. Просить у задоволенні позову відмовити (а.с.24).
Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області правом подання відзиву на позов не скористалося.
Заяв про розгляд справи з викликом сторін суду не надходило. У відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.
30.07.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.36).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06.08.2021 №06 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначено, що страховий стаж позивача становить 16 років 10 місяців. До страхового стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки від 05.04.1979 № НОМЕР_3 , так як на титульній сторінці відсутня повна дата народження, що є порушення пункту 2.12. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 №58. Позивачу необхідно подати уточнюючу довідку про період роботи з 25.11.1993 по 29.12.1999 (а.с.35).

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 10.09.2021 за №0900-0205-8/33261 повідомило позивача про рішення про відмову у призначенні пенсії за віком від 06.08.2021 та підстави не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 25.11.1993 по 29.12.1999 (а.с.10).

Надаючи правову оцінку спірним правовим відносинам, суд виходить із наступного.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі також - Закон №1058-IV).

Статтею 1 зазначеного Закону визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.26 Закону 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 18 до 28 років.

Пенсійний орган зазначає про наявність у позивача на час звернення із заявою про призначення пенсії 16 років 10 місяців страхового стажу.

За змістом абзацу першого частини 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).

Відповідно до частин 1, 2 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (надалі також - Закон №1788-XII), до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (надалі також - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 вказаного Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як слідує із записів №5, 6 трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 05.04.1979 (а.с.46-48) ОСОБА_1 у спірний період:

- 25.11.1993 прийнятий на роботу в підприємство «Верховина-Рось» водієм згідно наказу №36 від 25.11.1993;

- 29.12.1999 звільнений з роботи згідно поданої заяви за власним бажанням, на підставі наказу №175 від 29.12.1999.

Водночас, згідно записів №1, 2 трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 від 01.07.1990 (а.с.50-51) позивач:

- 01.07.1990 прийнятий на роботу в кооператив «Побутовик», згідно наказу №5 від 01.07.1990;

- 02.02.1994 звільнений із кооперативу «Побутовик» за погодженням сторін, на підставі наказу №58 від 02.02.1994.

Підставою для відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 25.11.1993 по 29.12.1999 на посаді водія на підприємстві «Верховина-Рось» стала відсутність на титульній сторінці трудової книжки від 05.04.1979 № НОМЕР_3 повної дати народження. Позивачу запропоновано подати уточнюючу довідку про період роботи з 25.11.1993 по 29.12.1999.

Пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року №110 (надалі також - Інструкція № 58), передбачено, що до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (пункт 2.4 Інструкції № 58).

Аналогічні за змістом положення містила також Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СССР від 20.06.1974 №162.

Відсутність на титульній сторінці трудової книжки від 05.04.1979 № НОМЕР_4 дати та місяця народження ОСОБА_1 , на переконанням суду, не може бути підставою для відмови у зарахуванні до стажу відповідного періоду роботи.

Верховний Суд у постановах від 24.05.2018 по справі №490/12392/16-а та від 04.09.2018 по справі №423/1881/17 висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а.

Суд звертає увагу, що записи про період роботи позивача з 25.11.1993 по 29.12.1999 на посаді водія на підприємстві «Верховина-Рось» виконано без перекреслень, виправлень, у чіткій послідовності та відповідності дати, завірено підписом та печаткою роботодавця.

Пенсійний орган зарахував із трудової книжки позивача від 05.04.1979 № НОМЕР_4 інші періоди роботи до його страхового стажу на підставі уточнюючих довідок, отже у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області був відсутній сумнів щодо належності цієї трудової книжки саме ОСОБА_1 .

У довідці Верховинської районної державної адміністрації від 24.07.2018 №К-258 вказано, що цим підприємством протягом 1994-1999 років сплачувалися пенсійні внески до Пенсійного фонду України (а.с.59).

Як слідує із матеріалів справи, у період з 25.11.1993 по 29.12.1999 позивач працював на підприємстві «Верховина-Рось», а також в кооперативі «Побутовик» з 01.07.1990 по 02.02.1994, тобто фактично працював за сумісництвом.

Сумісництвом є виконання працівником, окрім основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» від 03 квітня 1993 року №245, загальна тривалість роботи за сумісництвом протягом місяця не повинна перевищувати половини місячної норми робочого часу.

Тобто, працівник може працювати за сумісництвом не більше, ніж на 0,5 ставки.

Водночас, таке обмеження для роботи за сумісництвом обумовлено необхідністю обмеження оплати такої праці, оскільки оплата праці сумісників провадиться за фактично виконану роботу.

Суд зазначає, що положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення» не передбачено зарахування до страхового стажу періоду роботи за основним місцем та за сумісництвом, одночасно.

Період роботи позивача у кооперативі «Побутовик» з 01.07.1990 по 02.02.1994 зарахований до страхового стажу ОСОБА_1 , що стверджується Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у відзиві на позов.

Підсумовуючи наведене, суд виснує, що до страхового стажу позивача має бути зарахований період роботи на підприємстві «Верховина-Рось», проте з 03.02.1994 по 29.12.1999.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу період роботи на посаді водія підприємства «Верховина-Рось» з 25.11.1993 по 29.12.1999, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 06.08.2021 №06 за правилами екстериторіальності прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області. Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не відмовляло позивачу у призначенні пенсії, а тільки повідомило його листом від 10.09.2021 за №0900-0205-8/33261 про прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відтак, у задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позивач досяг 63-річного віку 20.07.2021, звернувся із заявою про призначення пенсії 30.07.2021, тобто в межах визначеного законодавством тримісячного строку, при наявності стажу роботи більше ніж 18 років, відтак пенсія підлягає призначенню з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 21.07.2021.

Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити з 21.07.2021 позивачу пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 03.02.1994 по 29.12.1999 на підприємстві «Верховина-Рось».

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Водночас, суд приходить до переконання про необхідність вийти за межі позовних вимог в порядку ч.2 ст. 9 КАСУ, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06.08.2021 №06 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволення позовних вимог.

Позивачем згідно квитанції від 12.11.2021 №20 підтверджено сплату судового збору на суму 908,00 гривень (а.с.1).

Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли з вини як Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, так із вини Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яке листом повідомило про відмову у призначенні пенсії, суд дійшов до висновку, що позивачу належить відшкодувати в солідарному порядку за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду в загальному розмірі 635,60 грн. (70% задоволених позовних вимог).

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06.08.2021 №06.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області () призначити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) з 21.07.2021 пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 03.02.1994 по 29.12.1999 на підприємстві «Верховина-Рось».

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) судовий збір в розмірі 317,80 грн. (триста сімнадцять гривень 80 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) судовий збір в розмірі 317,80 грн. (триста сімнадцять гривень 80 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.