Справа № 420/813/22
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/813/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ Пойнт» (65048, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 19, офіс 611; РНОКПП 39501964) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Балан Я.В. перебувала справа № 420/813/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ Пойнт» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 6 від 10.12.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами фактичної перевірки податковим органом встановлено порушення Товариством п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Зокрема, в ході перевірки встановлено непроведення розрахункових операцій через РРО на суму 100,62 грн; проведення розрахункових операцій без застосування РРО на суму 29951,65 грн, а саме виявлено розбіжність між значеннями денного «Х» звіту РРО (контрольними стрічками) від 10.11.2021 та фактичними залишками палива (згідно додатку № 2 до акту перевірки), тобто виявлено нестачу газу скрапленого 1611,17 л (з урахуванням похибки). На думку позивача, відповідачем об`єднано усі порушення одними нормами права, що спричиняє нерозуміння позивачем застосування штрафної санкції. Також висновки ґрунтуються на припущення, так як джерело даних, з якого посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області отримані показники про фактичні залишки палива, або методи (способи), якими були визначені фактичні залишки пального, в акті перевірки не зазначені. Процентомір, з якого були взяті данні, не є вимірювальним приладом залишків пального. Рівнемір під час фактичної перевірки не працював в зв`язку з відсутністю електропостачання. Оператор АКЗС в м. Березівка ОСОБА_1 ніякого вимірювання (зняття залишків) газу під час перевірки власноруч не здійснював, відомості ТМЦ про фактичні залишки палива не підписував та не отримував. Позивач також наголошує, що інвентаризація у відповідності Інструкції про порядок приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 03.06.2002 № 332, при проведенні даної фактичної перевірки посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області не проводилась. Наведене, на переконання позивача, вказує, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 6 від 10.12.2021 є безпідставним та підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Завальнюка І.В. від 20.09.2022 справу № 420/813/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ Пойнт» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - прийнято до провадження та продовжити судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

10.06.2022 до суду від ГУ ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що фактичною перевіркою, оформленою актом від 19.11.2021 № 25321/15/53/РРО/39501964 встановлено порушення п. п. 1, 3 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме встановлено непроведення розрахункових операцій через РРО на суму 100,62 грн; проведення розрахункових операцій без застосування РРО на суму 29951,65 грн, а саме виявлено розбіжність між значеннями денного «Х» звіту РРО (контрольними стрічками) від 10.11.2021 та фактичними залишками палива. Зазначене порушення підтверджується описом наявних готівкових коштів, відомістю та Х-денним звітом. Враховуючи вимоги законодавства, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 6 від 10.12.2021на суму штрафних санкцій 14985,93 грн є повністю обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню.

16.06.2022 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ ПОЙНТ» надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено, що в доданому до відзиву додатку № 2 вказано, що кількість фактичних залишків скрапленого газу на газовій АЗС позивача, розташованої за адресою: Одеська область, Березівка, вул. Паркова, 82, станом на 10.11.2021, складає 6000 літрів. Однак незрозуміло, звідки взято зазначене числове значення. Джерело даних, з якого посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області в ході фактичної перевірки отримані показники про фактичні залишки палива, або методи (способи), якими були визначені фактичні залишки пального, ані в додатку № 2, ані в акті перевірки, ані в будь-яких інших матеріалах цієї справи не зазначені. Тобто немає жодних доказів правомірності вказання відповідачем в додатку 2 фактичних залишків скрапленого газу в об`ємі 6000 станом на 10.11.2021. Підпису з боку Товариства на сторінці вказаного додатку № 2 з цими даними також немає. Також позивачем ставляться питання до висвітлених в акті перевірки висновків, а саме: в чому саме є порушення позивачем п. 1 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, а в чому саме порушення п. 2 цієї ж статті, бо це різні види порушень? чому відповідач вирішив, що порушення на суму 100,62 потрібно вважати вчиненим вперше, а начебто порушення на суму 29951,65 грн наступним порушенням, а не навпаки?

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позову та наявність підстав для його часткового задоволення, з огляду на наступне.

З огляду на матеріали справи, ТОВ «Газ Пойнт» має ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним № 1900503, термін дії з 11.09.2019 до 11.09.2024, адреса місця торгівлі: Одеська область, м. Березівка, вул. Паркова, 82, газова АЗС.

Згідно додатку до ліцензії «перелік реєстраторів розрахункових операцій», фіскальним номер РРО , дата реєстрації 15.06.2021, код контролюючого органу 1503.

Судом встановлено, що на підставі наказу ГУ ДПС в Одеській області № 7966-п від 03.11.2021 посадовими особами проведено фактичну перевірку ТОВ «Газ Пойнт» (39501964) за адресою господарською одиниці АЗС: Одеська область, м. Березівка, вул. Паркова, 82, за результатами якої складено акт № 19.11.2021 № 25321/15/53/РРО/39501964.

Фактичною перевіркою встановлено порушення п. 1, п. 3 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме встановлено непроведення розрахункових операцій через РРО на суму 100,62 грн; проведення розрахункових операцій без застосування РРО на суму 29951,65 грн, а саме виявлено розбіжність між значеннями денного «Х» звіту РРО (контрольними стрічками) від 10.11.2021 та фактичними залишками палива.

На підставі вищезазначеного акту фактичної перевірки ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 6 від 10.12.2021, яким до ТОВ «Газ Пойнт» застосовано штрафну санкцію в розмірі 14 985,93 грн, на підставі п. 1 ст. 17 Закону № 265, з урахуванням п. 11 «Прикінцевих положень», а саме в розмірі 50% від 29951,65 грн за повторне порушення щодо непроведення розрахункових операцій через РРО з фіскальним режимом роботи.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковим законодавством визначено, що однією з функцій контролюючого органу є здійснення контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контролю за їх цільовим використанням, забезпечення міжгалузевої координації у цій сфері (пп.19-1.1.14 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України), а також здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів (пп.19-1.1.16 п.19-1.1 ст.19 ПК України).

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Положеннями п.75.1 ст.75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з тпп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Вимогами п.80.1 ст.80 ПК України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

За приписами пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до п.80.7 ст.80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Згідно з п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Відповідно до п.86.5 ст.86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Пунктом 86.7 ст.86 ПК України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному п.44.7 ст.44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному п.44.7 ст.44 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Згідно з п. 1 ст. 17 Закону № 265 за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Відповідно до п. 11 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 265 тимчасово, до 1 січня 2022 року, санкції, визначені пунктом 1 статті 17 цього Закону, застосовуються в таких розмірах: 10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 50 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Зі змісту акту фактичної перевірки вбачається, що в ході контрольного заходу перевіряючими виявлено невідповідність сум готівкових коштів:

- 100,62 грн не проведено через РРО, згідно опису наявних готівкових коштів, що знаходились на місці проведення розрахунків, та денного «Х» звіту РРО, контрольних стрічок (в касі всього в наявності готівкових коштів 11520 грн, а показники «Х»-денного звіту РРО 11419,38 грн);

- проведення розрахункових операцій без застосування РРО на суму 29951,65 грн, а саме встановлено розбіжність між значенням денного «Х» звіту РРО (контрольними стрічками) від 10.11.2021 та фактичними залишками палива (згідно додатку № 2 до акту перевірки), тобто виявлено нестачу газу скріпленого 1611,17 л (з урахуванням похибки).

В додатку № 2 «відомість» до акту фактичної перевірки зазначено, що проведено зняття фактичних залишків товарів (газ скріплений) станом на 10.11.2021, та за даними обліку встановлено 7649,42 на суму 14220278 грн; фактичні залишки запасів, виявлені під час проведення перевірки 6000 л на суму 111540 грн. За результатами перевірки встановлено нестачу 1611,17 л на суму 29951,65 грн (з урахуванням похибки).

При цьому, згідно відповіді Комісії з питань розгляду заперечень платників податків та пояснень до актів перевірок, якою висновки акту перевірки від 19.11.2021 № 25321/15/53/РРО/ НОМЕР_1 залишено без змін, вбачається, що оператором газової АЗС, що належить ТОВ «Газ Пойнт», ОСОБА_1 власноручно здійснено вимірювання (зняття залишків) газу скрапленого, підписано та отримано другий примірник відомостей ТМЦ про фактичні залишки палива (додаток № 2).

Однак в адміністративному позові ТОВ «Газ Пойнт» наголошує, що оператор АГЗС в м. Березівка ОСОБА_1 ніякового вимірювання (зняття залишків) газу під час цієї перевірки власноруч не здійснював, відомості ТМЦ про фактичні залишки палива (додаток № 2) не підписував та не отримував. Також згідно листа ТОВ «ВК-ІНВЕСТ 2005» від 15.02.2022 № 15/02/01, у період часу з 11-00 год. по 16-00 год. 10.11.2021 у зв`язку з коротким замиканням у кабельній лінії відбулося аварійне відключення від електропостачання комплексу заправки автомобілів скрапленим газом (АГЗП), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та який знаходиться у користування ТОВ «Газ Пойнт» за договором оренди майна № 04/01/20-12 від 01.04.2020. Саме з відсутністю електропостачання позивач пов`язує неможливість в ході фактичної перевірки визначення розміру залишків газу скрапленого, так як вимірювальний пристрій за вказаних умов не працював.

Поряд із тим, з доданої до відзиву копії відомості (додаток № 2) вбачається, що від суб`єкта господарювання (ПІБ, посада, дата, підпис) проставлено підпис та прізвище з ініціалами « ОСОБА_1 ». Аналогічна в графі «матеріально відповідальна особа» вказано «оператор ОСОБА_1 » та проставлено його підпис щодо отримання примірнику додатку (а.с. 93, 94).

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі Голдер проти Сполученого Королівства, згідно з якою саме небезпідставність доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду.

Отже, звертаючись до суду з позовом про захист своїх прав, позивач обтяжений обов`язком довести "небезпідставність" своїх доводів щодо порушеного права за захистом якого він звернувся до суду, надавши відповідні докази зі змісту яких можливо встановити наявність спору саме на момент звернення до суду.

Крім того, суд враховує, що Порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для автомобільного транспорту і використовується на автогазозаправних станціях (АГЗС) та автогазозаправних пунктах (АГЗП) незалежно від форм власності визначається Інструкцією про порядок приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту, затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України від 03 червня 2002 року № 332 (далі - Інструкція).

Відповідно до підпункту 5.2.1 Інструкції приймання скрапленого вуглеводневого газу (СВГ), що надійшов автомобільним транспортом від постачальників, проводиться вантажоодержувачем на підставі видаткових та товаротранспортних накладних та документів про якість (паспортів) на СВГ, оформлених у відповідності до ДСТУ 4047-2001, з обов`язковим складанням акта приймання за кількістю СВГ, що надійшов автомобільним транспортом, за формою № 3-ГС. Видаткова та товаротранспортна накладні є підставою для оприбуткування СВГ за складським та бухгалтерським обліком підприємства.

Інформація про кількість СВГ, що надійшов на підприємство в автоцистернах, зазначається у журналі оперативного обліку СВГ за формою N 2-ГС і після здавання звіту матеріально відповідальною особою в бухгалтерію оприбутковується за бухгалтерським обліком (п. 5.2.4 Інструкції).

Згідно з пунктами 9.1, 9.2, 9.3 вказаної Інструкції на АГЗС (АГЗП) проводиться оперативний контроль за кількістю СВГ, результати якого використовуються для ведення обліку, звіряння кількості отриманого і відпущеного СВГ. Кількісний облік руху СВГ на АГЗС (АГЗП) ведеться за змінним звітом за формою N 14-ГС.

Під час приймання-здавання зміни касири і оператори АГЗС (АГЗП) спільно: визначають залишки СВГ на кінець зміни з урахуванням залишків на початок зміни, надходження СВГ за зміну, які підтверджені відповідними документами, та кількості відпущеного газу за зміну за сумарними показниками лічильників усіх газозаправних колонок; вимірюють рівні наповнення скрапленим газом резервуарів АГЗС (АГЗП) і за результатами проведених вимірювань визначають об`єм СВГ; роздруковують на РРО фіскальний звітний чек і визначають обсяг виторгу за зміну; передають по зміні залишок грошових коштів.

Після закінчення кожної зміни касиром і оператором складається змінний звіт за формою N 14-ГС в двох примірниках, з яких один - з додатком до нього первинних документів на приймання і відпуск СВГ передається в бухгалтерію підприємства, а другий - залишається на АГЗС (АГЗП).

Суд враховує, що у день перевірки та після її завершення, документи, що підтверджують облік товарних запасів, так які б спростовували висвітлені в акті перевірки обставини, позивач ні податковому органу, ні суду не надав. Отже позивач не спростував відображені в акті перевірки показники та їх достовірність належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами.

Таким чином, матеріалами справи спростовується твердження позивача про те, що числові значення залишків перевіряючими враховані із процентоміру, який, в свою чергу, не є вимірювальним приладом. Натомість суд надає перевагу письмовому доказу додатку № 2 (відомість), числові значення якого (заміри) здійснені оператором АГЗС ОСОБА_1 , який є матеріально відповідальною особою, та який проставив свій підпис власноручно на додатку до акту фактичної перевірки.

Крім того, позивачем жодним чином не спростовано порушення, яке полягає у непроведенні 100,62 грн РРО, що зафіксовано в акті фактичної перевірки (згідно опису наявних готівкових коштів, що знаходились на місці проведення розрахунків, та денного «Х» звіту РРО, контрольних стрічок (в касі всього в наявності готівкових коштів 11520 грн, а показники «Х»-денного звіту РРО 11419,38 грн)).

Також за результатами перевірки складено протокол № 1104/11/15-32-07-06-15 від 22.11.2021, згідно якого головний бухгалтер ТОВ «Газ Пойнт» ОСОБА_2 вчинила правопорушення у сфері торгівлі, а саме непроведення розрахункових операцій через зареєстрований у встановленому порядку РРО, згідно акту фактичної перевірки від 19.11.2021, зареєстрований 22.11.2021 № 25321/15/53/РРО/ НОМЕР_1 , чим порушено п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Постановою Березівського районного суду Одеської області від 18.01.2022 по справі № 494/1714/21 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/102686862), яка набрала законної сили 31.01.2022, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 155-1 КУпАП та застосовано щодо неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 85 (вісімдесят п`ять ) гривень.

Зі змісту зазначеного рішення вбачається, що ОСОБА_2 порушила встановлений законом порядок проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме: не проведено розрахункових операцій через зареєстрований у встановленому порядку РРО. Місце вчинення порушення: Газова АЗС за адресою: АДРЕСА_1 . За вказане порушення передбачена відповідальність відповідно до ч.1 ст. 155-1 КУпАП.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №1104/11/15-32-07-06-15 від 22.11.2021 року, підписаний порушником без зауважень, актом про результати фактичної перевірки від 10.11.2021 року.

Даних щодо неправомірності дій працівників ГУ ДПС в Одеській області під час документування та оформлення адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_2 судом не встановлено.

Згідно з ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

Таким чином, допущення правопорушення, передбаченого п. 1 ст. 3 Закону № 265 та ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, з огляду на розсуд спору по справі № 494/1714/21, є преюдиційною обставиною в силу ч.4 ст.78 КАС України.

При цьому суд враховує, що постановою Березівського районного суду Одеської області від 18.01.2022 по справі № 494/1714/21 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 155-1 КУпАП, а не за частиною другою (у разі повторного вчинення протягом року одного і того ж правопорушення, яких було піддано адміністративному стягненню).

На переконання суду, повторним слід вважати порушення, учинене після того, як у ході попередньої перевірки було виявлено будь-яке з перелічених в п. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Отже в даному випадку контролюючим органом помилково кваліфіковано порушення, вчинене ТОВ «Газ Пойнт», як таке, що вчинено повторно та застосовано штрафну санкцію в розмірі 50 відсотків вартості проданих з порушеннями товарів.

Наслідком встановлення судом невідповідності частини рішення суб`єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства є визнання такого акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення. Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину, пункт, речення рішення або рішення в частині нарахування певної суми окремого виду податку чи збору, накладення штрафних (фінансових) санкцій в якійсь сумі.

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 20 травня 2022 року по справі № 480/4827/20.

Отже в даному випадку, з урахуванням приписів ст. 3, п. 1 ст. 17 та п. 11 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», санкції, визначені пунктом 1 статті 17 цього Закону, застосовуються в розмірі 10% та складають 2995,16 грн, у зв`язку із чим суд вважає позов підлягаючим до часткового задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення частковому скасуванню, зокрема в частині застосованої штрафної санкції в розмірі 11990,77 грн.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів (доводів) сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак відповідачем в ході судового розгляду справи не доведено правомірність спірного дисциплінарного стягнення та звільнення позивача.

В той же час, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ Пойнт» (65048, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська 19, офіс 611, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська 5; ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №6 від 10.12.2021 в частині застосованої штрафної санкції в розмірі 11990,77 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ Пойнт» судовий збір в розмірі 2481 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк