Справа № 580/3448/19
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2022-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року справа № 580/3448/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі Головне управління, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення пенсії позивачу із 4596 грн 63 коп. до 2580 грн 60 коп.;

- визнати протиправними дії відповідача щодо самовільного, без згоди позивача, перерахування основного розміру пенсії відповідно ч. 2 ст. 27 Закону України № 1058;

- визнати протиправними дії відповідача щодо не перерахування позивачу доплати за кожний повний рік роботи понад 20 років у розмірі 1% заробітку із 01.01.2018;

- зобов`язати відповідача поновити раніше встановлений розмір основної пенсії, обчисленої відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 1058 та відшкодувати позивачу недоплачену суму із 01.07.2019;

- зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок та доплату за кожний повний рік роботи понад 20 років в розмірі 1% заробітку, визначеного ч. 1 ст. 27 Закону України № 1058 із 01.01.2018 та виплатити різницю між нарахованою сумою та фактично отриманою.

Позов мотивовано тим, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11.09.2018 у справі № 2340/3196/18 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії, з урахуванням доплати за кожний повний рік стажу понад 20 років в розмірі 1% заробітку з 01.01.2018.

Відповідач листом повідомив позивача, що розмір пенсії, після перерахунку на виконання рішення суду, зменшився з 01.07.2019 з 4596,63 грн до 2580,60 грн. Позивач звертає увагу, що зазначене рішення Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області виконане неправильно, зменшення розміру пенсії виникло у результаті того, що відповідач без згоди позивача здійснив перерахунок основного розміру пенсії відповідно ч. 2 ст. 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058 (далі Закон № 1058) в редакції чинній з 11.10.2017, незважаючи на те, що пенсія призначена відповідно ч. 1 ст. 27 Закону № 1058, згідно з нормами ч. 2 ст. 56 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 № 796-XII (далі Закон № 796). Позивач вважає, що на виконання рішення суду відповідач повинен був провести перерахунок доплати за понаднормативний стаж роботи 18 років (38-20) в розмірі 1% заробітку, починаючи з 01.01.2018 та вказав, що застосування ч. 2 ст. 27 Закону № 1058 можливе виключно за бажання пенсіонера, при цьому позивач заяви про перерахунок пенсії у відповідності до ч. 2 ст. 27 Закону № 1058 не подавав.

Ухвалою суду від 11.11.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 11.12.2019 закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2020 ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до Черкаського окружного адміністративного суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 31.07.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 15.09.2022 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31.07.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020 у справі № 580/3448/19 скасовано, а справу № 580/3448/19 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Верховний Суд наголосив, що ключовим правовим питанням, на яке слід було відповісти судам для правильного вирішення спору, є те, чи правомірно відповідач зменшив позивачеві розмір пенсії після її перерахунку на виконання судового рішення у справі № 2340/3196/18, що прямо суперечить пункту 4 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV та пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2148-VIII.

26.09.2022 вказана адміністративна справа надійшла до Черкаського окружного адміністративного суду та шляхом автоматизованого розподілу передана на розгляд судді Гаврилюку В.О.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 прийнято адміністративну справу до свого провадження, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

25.10.2022 до суду надійшов письмовий відзив відповідача на адміністративний позов, в якому просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.09.2018 у справі № 2340/3196/18 позивачу з 01.01.2018 проведено перерахунок пенсії за двоскладовою формулою відповідно до Закону № 1058 та Закону № 796.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону № 796 право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином частина 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи зобов`язує органи Пенсійного фонду при її застосуванні визначати розмір пенсії відповідно до частини 2 статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Отже, у випадку з позивачем мова про будь-яке самовільне рішення Головного управління щодо застосування частини 2 статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування під час визначення розміру пенсії йти не може, так як обов`язок застосування цієї норми прямо передбачений діючим законодавством.

Стосовно зменшення розміру пенсії з 4596,63 грн до 2580,60 грн, відповідач зазначає, що таке зменшення зумовлене виконанням рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.09.2018 у справі № 2340/3196/18. Отже, Головне управління діяло відповідно до вимог чинного законодавства України.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що позивач перебуває на обліку в органі пенсійного фонду з 14.08.2001, йому призначено пенсію за віком на пільгових умовах, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році.

Постановою Звенигородського районного суду від 20.07.2011 у справі № 2-а4417/11, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2012, зобов`язано Управління Пенсійного фонду Україна в Звенигородському районі Черкаської області здійснити нарахування ОСОБА_1 пенсії згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне страхування шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний повний рік стажу роботи понад установлений мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (20 років для чоловіків), та здійснити виплату з 17.11.2010, з урахуванням проведених виплат.

На виконання вказаного судового рішення відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 17.11.2010 із збільшенням розміру пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років.

З 01.01.2018 відповідач припинив виплату пенсії у вище встановленому розмірі.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11.09.2018 у справі № 2340/3196/18, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії, з урахуванням доплати за кожний повний рік стажу понад 20 років в розмірі 1% заробітку з 01.01.2018.

На виконання вказаного рішення суду, розпорядженням від 11.05.2019 позивачеві проведено перерахунок пенсії за визначено її розмір з 01.01.2018 2395,80 грн, з 01.12.2018 2470,05 грн, з 01.07.2019 2580,60 грн.

19.07.2019 листом № 65296/03-07 Головне управління у відповідь на заяву позивача від 10.07.2019, повідомило, що з 01.01.2018 відповідно до рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.09.2018 у справі № 2340/3196/18 проведено перерахунок пенсії згідно з нормами ч. 2 ст. 56 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в редакції чинній з 01.10.2017, а саме відповідно ч. 2 ст. 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивач не погоджується зі зменшенням йому розміру пенсії, яке було здійснене відповідачем на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.09.2018 у справі № 2340/3196/18, а тому за захистом своїх прав звернувся в суд з даним позовом.

Під час вирішення спору по суті, з урахуванням висновків Верховного Суду у постанові від 15.09.2022 у цій справі, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у редакції, чинній до 11.10.2017, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

11.10.2017 у набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії від 03.12.2017 № 2148-VIII (далі Закон № 2148), яким норму ч. 2 ст. 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи викладено у такій редакції: Право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, з моменту набрання чинності Законом № 2148 (11.10.2017) призначення пенсії із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років для чоловіків та 15 років для жінок, які віднесенні до категорій 1, 2, 3, 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, але не вище 75 процентів заробітку, здійснюється лише за умови призначення пенсії на умовах ч. 2 ст. 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Як установив суд, до 01.01.2018 позивач на виконання рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.07.2011 у справі № 2-а4417/11 отримував пенсію відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 1058 з урахуванням ч. 2 ст. 56 Закону № 796, тобто із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років.

Разом з тим, з 01.01.2018, тобто після набрання чинності Законом № 2148 відповідач почав виплачувати позивачеві пенсію без урахування положень ч. 2 ст. 56 Закону № 796, оскільки умовою для застосування вказаної норми є отримання пенсії на підставі ч. 2 ст. 27 Закону № 1058.

На протиправність такого правозастосування звернув увагу Черкаський окружний адміністративний суд у рішенні від 11.09.2018 у справі № 2340/3196/18, зазначивши, що постанова Звенигородського районного суду Черкаської області у справі № 2-а4417/11 прийнята 20.07.2011, тобто до набрання ним чинності Законом № 2148, яким доповнено ч. 2 ст. 56 Закону № 796 словами у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Так, за змістом статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Таким чином, Закон № 2148 та зміни, що ним внесені до інших законодавчих актів України, не можуть застосуватися до спірних правовідносин, на вирішення яких була прийнята постанова Звенигородським районним судом Черкаської області 20.07.2011 у справі № 2-а4417/11.

Тобто, внесення змін до ч. 2 ст. 56 Закону № 796 та доповнення її словами і цифрами у разі призначення пенсії на умовах частини 2 ст. 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не могло бути підставою для відповідача для здійснення перерахунку пенсії позивача без урахування ч. 2 ст. 56 Закону № 796 та невиконання судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим, на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.09.2018 у справі № 2340/3196/18 Головне управління розпорядженням від 11.05.2019 позивачу проведено перерахунок пенсії на відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону № 1058 та ч. 2 ст. 56 Закону № 796.

Тобто, відповідачем до спірних правовідносин застосовано норму ч. 2 ст. 56 Закону № 796 у редакції після 11.10.2017, на протиправності чого наголошено у рішенні Черкаського окружного адміністративного суду від 11.09.2018 у справі № 2340/3196/18, яке набрало законної сили.

Тому суд вважає протиправними дії відповідача щодо застосування для обрахунку пенсії позивача ч.2 ст.27 Закону № 1058 під час її перерахунку на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.09.2018 у справі № 2340/3196/18.

Крім того, суд врахував, що до часу перерахунку пенсії на виконання вказаного рішення суду її розмір становив 4596,63 грн, однак після перерахунку визначено її розмір з 01.01.2018 2395,80 грн, з 01.12.2018 2470,05 грн, з 01.07.2019 2580,60 грн.

Разом з тим, відповідно до п. 4 Прикінцевих положень Закону № 1058 у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. Аналогічна норма закріплена також у п. 2 Прикінцевих положень Закону № 2148.

Таким чином, вказаними нормами передбачено заходи з метою уникнення зменшення розміру раніше призначених пенсій.

Відповідно до частини третьої статті 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2015 року № 8-рп/2005 зазначено, що звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Отже, відповідач здійснюючи перерахунок пенсії на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.09.2018 у справі № 2340/3196/18 протиправно не врахував норми п. 4 Прикінцевих положень Закону № 1058 та п. 2 Прикінцевих положень Закону № 2148, що призвело до зменшення розміру пенсії позивача з 4596,63 грн до 2395,80 грн.

На цьому також наголосив Верховний Суд у постанові від 15.09.2022 у цій справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку визнати протиправними дії відповідача щодо застосування ч. 2 ст. 27 Закону 1058 та зменшення розміру пенсії позивачеві під час її перерахунку на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.09.2018 у справі № 2340/3196/18.

Тому на виконання ст. 9 КАС України для повного захисту прав позивача суд вирішив вийти за межі позовних вимог і зобов`язати відповідача прийняти рішення по перерахунок позивачеві з 01.01.2018 пенсії відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 1058 та ч. 2 ст. 56 Закону № 796 з урахуванням надбавки за понаднормативний стаж роботи в розмірі 1% від заробітку за кожний повний рік роботи понад 20 років та провести виплату перерахованої пенсії з урахуванням проведених виплат.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України Про судовий збір та не надав доказів понесення інших судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо застосування ч. 2 ст. 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії під час її перерахунку на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.09.2018 у справі № 2340/3196/18.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області прийняти рішення по перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.01.2018 пенсії відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ч. 2 ст. 56 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням надбавки за понаднормативний стаж роботи в розмірі 1% від заробітку за кожний повний рік роботи понад 20 років та провести виплату перерахованої пенсії з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 28.10.2022.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК