Справа № 560/3691/22
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3691/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

26 жовтня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Кам`янець - Подільськсільмаш" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року (ухвалене в м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Кам`янець - Подільськсільмаш" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2022 позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

05 вересня 2022 року до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 22 серпня 2022 року, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що Приватне акціонерне товариство «Кам`янець- Подільськсільмаш» є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з відомостями Державної податкової служби України, відображеними у інтегрованій картці ПрАТ «Кам`янець-Подільськсільмаш» відповідно до поданих звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за грудень 2013, січень-грудень 2014, серпень 2018, травень, серпень, жовтень 2019, січень 2020, позивачу нараховані штрафні санкції та пеня за несвоєчасну сплату поточних платежів, які відображені в розрахунку штрафних санкцій до Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 30.11.2021.

З матеріалів справи встановлено, що ПрАТ "Кам`янець-Подільськсільмаш" перебувало у процедурі банкрутства, порушеній ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 25.08.2004 у справі № 13/220-Б.

В межах цієї справи був введений мораторій на задоволення вимог кредиторів. 24.09.2014 ухвалою Господарського суду Хмельницької області мораторій скасований у зв`язку з затвердженням Мирової угоди, провадження у господарській справі припинене. Отже, мораторій діяв протягом 25.08.2004 - 24.09.2014.

Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області прийняте рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 30.11.2021, яким за період з 21.12.2013 по 11.02.2020 нараховані штрафні санкції в сумі 43479,96 грн. та пеня 45696,46 грн.

Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду для їх скасування.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI. Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (п.1 ч.2 ст.6 Закону № 2464). Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (ч.12 ст.9 Закону № 2464).

Платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця (ч. 8 ст. 9 Закону № 2464). Відповідно ч. 10 ст. 9 Закону № 2464 днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

До 01.10.2013 функції адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування виконували органи Пенсійного фонду України. З 01.10.2013 ці функції були передані Державній податковій службі України. Нарахування єдиного внеску проводяться автоматизовано на рівні Державної податкової служби України відповідно до Закону №2464. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно несплачених сум, а з 01 січня 2015 - у розмірі 20 відсотків (ч.2 ст.11 Закону № 2464).

Одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч. 10 ст. 25 Закону № 2464). Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно (ч. 13 ст. 25 Закону № 2464). Відповідно до ч.14 ст.25 Закону № 2464 про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску. Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску. Рішення органу доходів і зборів про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом ( ч. 15 ст. 25 Закону ).

За рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення (ч.6 ст. 25 Закону № 2464).

Згідно з п. п. 2 п. 2 розділу VII Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зі змінами та доповненнями, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції. У такому випадку приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки, незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Відповідачем до матеріалів справи наданий детальний розрахунок нарахованих штрафних санкцій та пені.

Даючи оцінку доводам апелянта стосовно не обґрунтованості застосування зазначених санкцій з урахуванням наявності діючої у відповідний період Мирової угоди, колегія суддів зазначає наступне.

У постанові від 22 жовтня 2021 по справі № 822/514/16 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що заборона застосування санкцій протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, стосується невиконання чи неналежного виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дати введення мораторію, і не поширюється на поточні зобов`язання (зобов`язання, які виникли після цієї дати) боржника. Боржник, стосовно якого порушене провадження про визнання банкрутом і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, звільняється від відповідальності лише за невиконання зобов`язань, щодо яких запроваджено мораторій. За поточними зобов`язаннями боржник відповідає на загальних підставах до прийняття господарським судом постанови про визнання його банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 вересня 2020 у справі №826/3106/18 та постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №2340/4157/18.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2018 у справі № 5023/10655/11 зазначає, що мораторій поширює свою дію на конкурсну заборгованість та не поширює на поточну. Поточні вимоги кредиторів боржника знаходяться у вільному правовому режимі до визнання боржника банкрутом. Водночас, правове регулювання застосування до боржника, стосовно якого порушено провадження про визнання банкрутом, штрафних (фінансових) санкцій за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) під час мораторію на задоволення вимог кредиторів з набранням чинності Законом № 4212-VI не змінилось.

Таким чином боржник, стосовно якого порушене провадження про визнання банкрутом і введений мораторій на задоволення вимог кредиторів, звільняється від відповідальності лише за невиконання зобов`язань, щодо яких запроваджений мораторій. За поточними зобов`язаннями боржник відповідає на загальних підставах до прийняття господарським судом постанови про визнання його банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Як вже зазначено вище, ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 25.08.2004 у справі №13/220-Б порушене провадження у справі про банкрутство позивача, одночасно з прийняттям якої введений мораторій на задоволення вимог кредиторів.

З наданого до спірного рішення розрахунку вбачається, що позивач несвоєчасно сплатив (несвоєчасно перерахував) суми поточних платежів з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за грудень 2013, січень-грудень 2014, серпень 2018, травень, серпень, жовтень 2019, січень 2020, які нараховані після порушення провадження у справі про банкрутство та введення мораторію, у зв`язку з чим його дія на виконання цих зобов`язань не поширюється.

Що стосується розмежування сум заборгованості з єдиного внеску з урахуванням Мирової угоди від 24.09.2014, також слід зазначити, що у Мировій угоді вказано, що поточна заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 853786,64 грн. підлягає сплаті в сумі 250000,00 грн. до 31.12.2014 та розстроченню терміном на 60 місяців зі сплатою боржником рівними частинами щомісячно, що дорівнює 10063,00 грн. на місяць, а в останній місяць сплати - 10069,64 грн.

Однак, досліджуючи матеріали справи судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно відомостей інтегрованої картки платника та розрахунку наданого суду, платіж у розмірі 250000 грн. був сплачений поза межами строку, встановленого господарським судом, а саме не до 31.12.2014, а 06.01.2015. З розрахунку також вбачається, що частина коштів зарахована на погашення поточних зобов`язань, а інша - на сплату зобов`язань за Мировою угодою від 24.09.2014, зокрема, з 250 000 грн., сплачених 06.01.2015, на погашення заборгованості за Мировою угодою зараховано 62369,72 грн. Аналогічно в розрахунку відображені подальші сплати коштів та зарахування їх у погашення заборгованості з наявних у платника грошових зобов`язань.

Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Мінфіну від 12.01.2021 р. №5 (далі - Порядок) Пунктом 1 підрозділу 1 Розділу II Порядку визначено, що з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно - територіальних одиниць.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею. Під час проведення облікової операції в ІКП зазначається дата запису операції, зміст операції та/або документ, на підставі якого здійснюється запис. Спеціальне кодування всіх операцій, що використовуються для відображення в ІКП облікових показників, забезпечує автоматизоване ведення ІКП. Облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Інформаційна система після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій. Після розміщення на відповідному сервері для завантаження відомостей Казначейства про надходження сум єдиного внеску у вигляді технологічних файлів інформаційною системою ДПС забезпечується автоматична обробка таких файлів (п.1. підрозділу 2 розділу III Порядку) ІКП є офіційно затвердженою формою, яка детально відображає та описує нараховані, сплачені, повернуті та відшкодовані суми платежів.

Враховуючи автоматичну обробку платежів, що надійшли, та автоматичне проведення розрахункових операцій, інформація з ІКП є об`єктивно достовірною, доки належними доказами не доведено протилежне.

Колегія суддів зазначає, що докази і доказування - один із найважливіших інститутів адміністративного права. Адже саме з допомогою доказів суд з`ясовує дійсні правовідносини сторін, обставини, що мають значення для справи.

Суд зауважує, що докази - це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність оспорюваних обставин. Тобто доказом є не факт, не обставина, а фактичні дані.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, та інших обставин, які мають значення, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Достатність доказів визначається як наявність у справі такої сукупності зібраних доказів, яка викликає у суб`єкта доказування внутрішню переконаність у достовірному з`ясуванні наявності або відсутності обставин предмету доказування, необхідних для встановлення об`єктивної істини та прийняття правильного рішення у справі.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували неправильність розрахунку штрафних санкцій та пені, застосованих згідно зі спірним рішенням, а також не доведено недостовірність відомостей, внесених до інтегрованої картки платника податків, в частині наявності у останнього відповідної заборгованості, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимоги адміністративного позову не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Кам`янець - Подільськсільмаш" залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Матохнюк Д.Б.