Справа № 160/9158/22
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

31 жовтня 2022 року Справа 160/9158/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича, розглянувши у порядку письмового провадження клопотання позивача про поновлення строку звернення з позовом до суду у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані з навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі у розмірі 185 621,37 грн. на користь позивача за період навчання.

У позовній заяві позивач просить суд поновити строк звернення з позовом до суду. Клопотання обгрунтовано тим, що позивач не зміг вчасно подати позов до суду через запроваджений воєнний стан та відсутність бюджетного фінансування для оплати судового збору.

Ухвалою суду від 22.07.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач 30.09.2022 рокуотримував ухвалу суду від 22.07.2022 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься у матеріалах справи; відзив на позовну заяву не надав

Суд, дослідивши заявлене позивачем клопотання, встановив наступне.

Суд під час вирішення питання про відкриття провадження у справі не досліджував питання строку звернення з позовом до суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Отже, чинне законодавство України, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлено досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17рп/2011 визнано, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційний прав на судовий захист і доступ до правосуддя.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. Fгаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Наказом позивача від 08.12.2021 року № 71ст відповідача відраховано з університету.

Наказом позивача від 15.12.2021 року № 299 наказано відповідачу відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі у розмірі 185 621,37 грн. на користь позивача за період навчання.

Судом також встановлено, що позивач використав досудовий порядок врегулювання спору з відповідачем, а саме: направив відповідачу повідомлення з вимогою відшкодувати витрати, пов`язані з навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі у розмірі 185 621,37 грн. на користь позивача за період навчання, що підтверджується відповідним повідомленням позивача, яке міститься у матеріалах справи, яке отримано відповідачем.

Таким чином, строк звернення з позовом до суду для позивача розпочався 16.12.2021 року та закінчився 16.03.2022 року.

Позивач звернувся з позовом до суду 01.07.2022 року, що підтверджується штампом суду на позовній заяві позивача.

Отже, позивач пропустив строк звернення з позовом до суду.

Суд зазначає, що з 24.02.2022 року на всій території України запроваджено воєнний стан на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022.

Запровадження воєнного стану є поважною причиною для поновлення пропущеного процесуального строку, оскільки позивач з військовою частиною.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати поважною причину пропуску позивачем строку звернення з позовом до суду та необхідність його поновлення.

Керуючись ст. 121, 256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку звернення з позовом до суду - задовольнити.

Поновити Військовій частині НОМЕР_1 строк звернення з позовом до суду з даним позовом.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя С.В. Златін