Справа № 360/269/22
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

31 жовтня 2022 року Справа № 360/269/22

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Пляшкової К.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання противоправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного 12 січня 2021 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі ГУПФУ в Луганській області) з такими позовними вимогами:

визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФУ в Луганській області від 12 серпня 2021 року, прийняте за результатами розгляду заяви № 37, про відмову в переведенні ОСОБА_2 з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника;

зобов`язати ГУПФУ в Луганській області призначити ОСОБА_2 пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 08 квітня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 12 серпня 2021 року через портал ПФУ подав заяву № 37 про перехід на інший вид пенсії з пенсії по інвалідності з дитинства на пенсію по втраті годувальника після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент смерті батько мав статус пенсіонера за віком та перебував на обліку в ГУПФУ в Донецькій області. Оскільки батько був шахтарем, розмір пенсії на момент смерті складав 15034,00 грн. Разом із заявою надано пакет документів, необхідний для прийняття рішення: заяву про призначення пенсії, довідку ВПО, паспорт, ідентифікаційний код позивача та його батька, свідоцтво про народження, свідоцтво про смерть.

Замість прийняття рішення по заяві на порталі ПФУ з`явилась інформація про помилку, що фактично свідчить про відмову в призначенні пенсії по втраті годувальника.

Позивач вважає відмову протиправною, оскільки відповідно до статті 36 Закону № 1058-IV він, як член сім`ї померлого пенсіонера, що перебував на його утриманні, має право на пенсію по втраті годувальника.

Позивач є непрацездатним членом сім`ї померлого годувальника - його батька, оскільки є інвалідом з дитинства і перебував на його утриманні, що підтверджується документами про їх спільне проживання за однією адресою.

Факт перебування позивача на утриманні у померлого годувальника підтверджено довідкою з порталу ПФУ про розмір пенсії позивача, яка є мінімальною 2200 грн, яку він до того ж так і не отримує, незважаючи на рішення суду по справі 360/2556/21. Пенсія покійного на день смерті складала 15034 грн, що в сім разів перевищує розмір пенсії позивача, а отже, така була постійним і основним джерелом засобів до існування сім`ї.

Згідно з положеннями Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, надає допомогу щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії. Однак відповідачем не вчинено жодних дій, спрямованих на отримання пенсійної справи ОСОБА_3 , яка необхідна для перерахунку пенсії позивача.

Ухвалою від 17 січня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 10 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні); частково задоволено клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, відстрочено позивачу сплату судового збору в розмірі 992,40 грн до ухвалення рішення суду в даній справі; частково задоволено клопотання позивача про витребування від відповідача доказів, необхідних для розгляду даної справи.

Ухвалою від 27 червня 2022 року повторно запропоновано ГУПФУ в Луганській області подати відзив та повторно витребувано докази, яких не вистачає для розгляду справи.

Від ГУПФУ в Луганській області надійшов відзив від 07 липня 2022 року № 1200-0903-8/15290, в якому ГУПФУ в Луганській області заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав.

Через введення в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.03.2022 № 263 «Деякі питання забезпечення функціонування інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних систем, публічних електронних ресурсів в умовах воєнного стану» доступ до підсистеми ППВП, де зберігаються призначенні (відмовні) пенсійні справи, програмного забезпечення ІКІС ПФУ, обмежено. ОСОБА_2 через вебпортал ПФУ подавав заяву ще й 11 січня 2022 року, на яку надано відмову.

Щодо статусу «помилковий», проставленого 13 серпня 2021 року по заяві позивача від 12 серпня 2021 року № 37, повідомлено, що ОСОБА_2 заяву подав не через сервісний центр, а самостійно через вебпортал ПФУ. Спеціаліст Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі ГУПФУ в Кіровоградській області), який здійснював правову оцінку заяви про переведення на інший вид пенсії, надіслав коментар до звернення: «На який вид пенсії претендує громадянин? Якщо на втрату годувальника не бачу довідку МСЕК, що інвалід дитинства, і відсутні документи про стаж батька та сканкопія його пенсійної справи», після чого спеціаліст ГУПФУ в Луганській області, який опрацьовував звернення з черги по екстериторіальності, проставив статус звернення «помилкове».

Позивач в порядку, визначеному Законом № 1058-IV, звернувся до ГУПФУ в Луганській області із заявою від 12 серпня 2021 року № 37, для розгляду якої відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1 за принципом екстериторіальності автоматично визначено ГУПФУ в Кіровоградській області. У зв`язку з чим, ГУПФУ в Луганській області вважає, що належним відповідачем є ГУПФУ в Кіровоградській області. За відсутності дій з боку ГУПФУ в Луганській області, що б свідчили про порушення ним норм чинного пенсійного законодавства України, у разі задоволення позовних вимог позивача, Головне управління, як суб`єкт правовідносин, що має дискреційні повноваження у сфері пенсійного забезпечення, фактично буде змушено, за спонуканням судовим рішенням до вчинення дій у спосіб, не передбачений Законом № 1058-IV та Порядком № 22-1, хоча і за відсутності незаконних та неправомірних дій/бездіяльності управління. За наслідками розгляду заяви позивача повинно прийматись рішення про відмову в призначенні пенсії саме ГУПФУ в Кіровоградській області, а не ГУПФУ в Луганській області.

У зв`язку з наведеними обставинами ГУПФУ в Луганській області вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

Також ГУПФУ в Луганській області у відзиві заявлено клопотання про залучення ГУПФУ в Кіровоградській області як відповідача до участі в справі.

Ухвалою від 25 серпня 2022 року частково задоволено клопотання ГУПФУ в Луганській області про заміну первинного відповідача належним відповідачем; залучено ГУПФУ в Кіровоградській області як другого відповідача до участі у справі; запропоновано другому відповідачу подати відзив; зобов`язано ГУПФУ в Луганській області та ГУПФУ в Кіровоградській області надати до суду документи, яких не вистачає для розгляду справи.

Від ГУПФУ в Кіровоградській області через модуль «Електронний суд» 21 вересня 2022 року надійшов відзив, в якому другий відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав.

Позивач звернувся із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника через портал Пенсійного фонду України до ГУПФУ в Луганській області, адже проживає у Луганській області.

Зі змісту позовної заяви слідує, що замість прийняття рішення по заяві від 12 серпня 2021 року № 37 на порталі ПФУ з`явилась інформація про помилку фактично відмову в призначенні пенсії по втраті годувальника. З чого слідує, що жодного рішення про відмову в переведенні пенсії з виду на вид не приймалось, що підтверджується позивачем у позовній заяві.

ГУПФУ в Кіровоградській області з метою здійснення пошуку документів до Централізованої підсистеми «Призначення та виплати пенсій» ІКІС ПФУ зроблено вибірку по ідентифікаційному коду позивача. Жодних рішень ГУПФУ в Кіровоградській області не приймалось та відповідей на заяву не надавалось.

Крім того, позивачем конкретно не вказано, яке саме ГУПФУ в Кіровоградській області прийнято рішення, та не підтверджено жодним доказом вчинення будь-яких дій в межах пенсійної справи позивача, яка перебуває в ГУПФУ в Луганській області.

Позивач не врахував ці істотні обставини та обрав невірний спосіб захисту своїх прав, заявивши безпідставні позовні вимоги до неналежного відповідача ГУПФУ в Кіровоградській області.

Позивач не отримав рішення про відмову в переведенні пенсії з виду на вид, а посилається в позовній заяві на інформацію про помилку, та вважає, що саме на підставі інформації ГУПФУ в Кіровоградській області має здійснити переведення пенсії.

Другий відповідач вважає, що інформація про помилку не є тим документом, на підставі якої орган ПФУ розглядає питання про переведення пенсії, яка не є рішеннями про відмову в переведенні пенсії, у зв`язку із чим ГУПФУ в Кіровоградській області не приймалось рішень та не вчинялось дій по відмові, та не зрозуміло хто саме вніс цю інформацію до порталу ПФУ, у зв`язку із чим заявлені позовні вимоги щодо вирішення спору є передчасними та необґрунтованими.

В позовних вимогах позивача немає чіткого обґрунтування своїх вимог, тобто не зрозуміло, які саме неправомірні дії щодо неприйнятого рішення за наслідками розгляду заяви від 12 серпня 2021 року № 37 позивач у діях ГУПФУ в Кіровоградській області, про що позивач підтверджує у позовній заяві.

З огляду на вказані обставини ГУПФУ в Кіровоградській області вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та в їх задоволенні слід відмовити.

Ухвалою від 13 жовтня 2022 року зобов`язано Пенсійний фонд України надати до суду інформацію разом з відповідними доказами щодо розгляду заяви ОСОБА_2 від 12 серпня 2021 року № 37 про перехід на інший вид пенсії, поданої через вебпортал Пенсійного фонду України, із зазначенням: відповідального за розгляд цієї заяви органу Пенсійного фонду України, визначеного автоматично за принципом екстериторіальності; територіального органу Пенсійного фонду України, відповідальною особою якого виставлено статус звернення «помилковий» за цією заявою; підстав виставлення статусу звернення «помилковий» за вказаною заявою.

Від Пенсійного фонду України 26 жовтня 2022 року через модуль «Електронний суд» надійшов лист від 25 жовтня 2022 року № 2800-030201-7/44573, яким повідомлено суду, що згідно з даними підсистеми «Звернення» Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України 12 серпня 2021 року ОСОБА_2 засобами вебпорталу звертався до ГУПФУ в Луганській області із заявою про переведення на інший вид пенсії та документами. Відповідальним органом за розгляд заяви від 12 серпня 2021 року є ГУПФУ в Луганській області.

Копії документів, доданих до вказаної вище заяви, було атрибутовано та для визначення наявності правових підстав для переведення з одного виду пенсії на інший передано засобами програмного забезпечення до ГУПФУ в Кіровоградській області за принципом екстериторіальності, яким встановлено, що в заяві від 12 серпня 2021 року не вказано, на який вид пенсії претендує заявник, та відсутні документи, які б визначали його право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

За результатом розгляду заяви від 12 серпня 2021 року спеціалістами ГУПФУ в Луганській області було помилково проставлено статус заяви «помилковий» та безпідставно не прийнято рішення про переведення на інший вид пенсії чи відмову у переведенні.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Також від ГУПФУ в Кіровоградській області надійшло клопотання від 21 вересня 2022 року про заміну неналежного відповідача, в задоволенні якого відмовлено ухвалою від 31 жовтня 2022 року.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив таке.

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на пенсійному обліку в ГУПФУ в Луганській області, отримує пенсію по інвалідності з 01 листопада 1983 року, що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями: паспорта громадянина України на ім`я позивача, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14 липня 2016 року № 915016927, картки фізичної особи платника податків, а також даними з пенсійної справи позивача з порталу Пенсійного фонду України.

Згідно з довідкою лікарсько-трудової експертної комісії міста Лутугино Ворошиловградської області від 26 жовтня 1984 року серії ВРД-Р-82 № 074736 позивач з 01 жовтня 1984 року є особою з інвалідністю 3 групи, причина інвалідності: інвалід дитинства, інвалідність встановлена безстроково.

Позивач 12 серпня 2021 року через вебпортал Пенсійного фонду України подав заяву № 37 про перехід на інший вид пенсії.

Разом з заявою позивачем подано: паспорт ОСОБА_2 ; заяву встановленої форми про призначення/перерахунок пенсії від 12 серпня 2021 року; свідоцтво про смерть ОСОБА_3 ; свідоцтво про народження ОСОБА_2 (довідку про склад сім`ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником); копію паспорта ОСОБА_3 ; картку фізичної особи платника податків ОСОБА_2 (довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи); довідку про відкритий рахунок в банку.

Вказані обставини підтверджені інформацією з пенсійної справи позивача з вебпорталу Пенсійного фонду України.

Також згідно з інформацією з пенсійної справи позивача з вебпорталу Пенсійного фонду України встановлено, що за заявою позивача від 12 серпня 2021 року № 37 встановлено статус «помилковий». Відомості про прийняте за цією заявою рішення відсутні.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) (тут і надалі положення Закону наведені в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором (частина перша статті 10 Закону № 1058-IV).

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) (далі Порядок № 22-1), заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Згідно з абзацом шостим пункту 1.9 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Відповідно до абзацу третього пункту 2.23 розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви, поданої в електронній формі через вебпортал, додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає кваліфікований електронний підпис. У випадку звернення за призначенням пенсії через вебпортал з використанням електронної системи BankID для виплати пенсії заявник або представник заявника, який діє на підставі довіреності, посвідченої нотаріально, законний представник пред`являє до органу, що призначає пенсію, оригінали сканованих копій документів, що підтверджують право на пенсію.

Згідно з пунктом 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Пунктом 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з абзацами другим, третім, четвертим, шостим пункту 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно з пунктом 4.7 розділу IV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Підставою для повідомлення заявника про перерахунок/відмову перерахувати пенсію може бути виключно рішення, прийняте територіальним органом ПФУ з цього питання.

Відповідно до абзацу першого пункту 4.10 розділу IV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Організаційні засади прийому та обслуговування осіб, які звертаються до територіальних органів Пенсійного фонду України (далі - органи Пенсійного фонду), у тому числі за допомогою засобів телекомунікації, відповідно до вимог Законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 18.08.2015 за № 991/27436 (далі Положення № 13-1).

Відповідно до пункту 4 розділу І Положення № 13-1 обслуговування осіб органами Пенсійного фонду здійснюється:

стаціонарно - в приміщеннях органів Пенсійного фонду;

на виїзному прийомі, на віддалених робочих місцях, розташованих в приміщеннях територіальних громад, центрах надання адміністративних, соціальних послуг, інших приміщеннях (далі - віддалені робочі місця);

дистанційно;

шляхом надання електронних послуг, у тому числі через агентські пункти.

Пунктом 7 розділу І Положення № 13-1 визначено, що органи Пенсійного фонду зобов`язані, зокрема:

об`єктивно, всебічно і вчасно розглядати звернення;

забезпечувати реалізацію передбачених законодавством прав осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду;

повідомляти осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду, про результати перевірки звернення і суть прийнятого рішення;

у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснювати порядок оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до абзацу третього пункту 9 розділу І Положення № 13-1 органи Пенсійного фонду не мають права відмовляти одержувачу у прийнятті оформлених належним чином і поданих у встановленому законодавством порядку заяв, звернень, документів, які він вважає за необхідне подати органу Пенсійного фонду.

Надання послуг в електронній формі врегульовано розділом IV Положення № 13-1.

Згідно з пунктом 1 розділу IV Положення № 13-1 надання органами Пенсійного фонду послуг в електронній формі здійснюється з використанням технологій віддаленого доступу (вебтехнологій) та автоматизованої передачі і обробки інформації і включає, зокрема:

реєстрацію користувачів електронних послуг на вебпорталі;

подання користувачем електронних послуг через вебпортал з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID заяв, передбачених абзацом другим пункту 1.1 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, та заяви про підтвердження стажу роботи відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105, разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів);

взаємодію користувача електронної послуги з органами Пенсійного фонду з питань, зокрема стану розгляду заяв, скарг, пропозицій, запитів, поданих в електронній формі.

Відповідно до пункту 10 розділу IV Положення № 13-1 скарги та запити громадян (у тому числі щодо надання консультацій і роз`яснень чинного законодавства, пов`язаних із нарахуванням та виплатою пенсій), заяви та інші звернення щодо регулювання відносин між органами Пенсійного фонду та страхувальниками, у тому числі фізичними особами - підприємцями та особами, які забезпечують себе роботою самостійно (далі - звернення), подаються через вебпортал шляхом заповнення відповідного електронного бланка.

У момент одержання звернення вебпорталом автоматично присвоюється йому реєстраційний номер та спрямовується до органу Пенсійного фонду, зазначеного заявником, про що вебпортал формує та надсилає заявнику повідомлення із зазначенням дати одержання звернення та присвоєного реєстраційного номера.

Зазначене повідомлення надсилається автоматично на адресу електронної пошти, вказаної користувачем електронної послуги, протягом однієї доби з моменту одержання звернення.

Розгляд звернення здійснюється у порядку, передбаченому чинним законодавством.

У разі необхідності надання заявником додаткової інформації або документів з метою всебічного та об`єктивного розгляду звернення за допомогою вебпорталу надсилається повідомлення із зазначенням переліку необхідних документів та/або відомостей, а також інформація стосовно доцільності (за необхідності) особистого звернення заявника (його уповноваженого представника) до відповідного органу Пенсійного фонду.

За результатом відпрацювання одержаного звернення щодо порядку призначення (перерахунку) пенсій, переведення з одного виду пенсії на інший, виплати пенсій та/або допомоги на поховання заявнику надсилається в обраний ним спосіб повідомлення, в якому зазначається порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, виплати пенсій та/або допомоги на поховання, перелік необхідних документів, строк їх подання, місцезнаходження сервісного центру (віддаленого робочого місця) органу Пенсійного фонду, до якого можна звернутись, зручних дати і часу для звернення.

Про результати розгляду звернення заявник повідомляється у спосіб, зазначений ним у зверненні (у письмовій та/або електронній формі).

Якщо відповідь на звернення містить інформацію з обмеженим доступом, включаючи відомості з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру, або інші повідомлені особою відомості для призначення, перерахунку пенсії, допомоги, іншої виплати (далі - пенсія), поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, то така відповідь надсилається поштовим відправленням за адресою, зазначеною у пенсійній (обліковій) справі одержувача як його місце проживання (місцеперебування), а у разі розбіжностей у повідомлених заявником відомостях про особу з даними пенсійної (облікової) справи або неможливості ідентифікувати особу заявника на адресу електронної пошти заявника надсилається відмова у задоволенні звернення із зазначенням причин такої відмови.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії, поданої через вебпортал з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID, додані не всі скановані копії необхідних документів, або/та документи потребують дооформлення, орган Пенсійного фонду не пізніше трьох робочих днів надсилає в електронній системі повідомлення про перелік документів, які необхідно подати додатково та/або дооформити, строк їх подання.

У випадку подання заяви про призначення пенсії через вебпортал з використанням електронної системи BankID в повідомленні про призначення пенсії (в спосіб, обраний заявником) також зазначається інформація про необхідність надання заявником або законним представником оригіналів документів, скановані копії яких було додано до заяви, та порядок виплати пенсії.

Пунктом 12 розділу IV Положення № 13-1 визначено, що контроль заявником стану розгляду його звернень, поданих через вебпортал, здійснюється шляхом звернення до відповідних розділів вебпорталу, у яких фіксується інформація про стан їх проходження.

Зазначена послуга реалізується виключно через вебпортал за реєстраційним номером заяви або за допомогою введення прізвища, імені, по батькові заявника та дати надсилання заяви, скарги, запиту тощо.

Контроль заявником стану розгляду його звернень, поданих у взаємодії з Порталом Дія, може здійснюватись також шляхом звернення до відповідних розділів Порталу Дія.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З вище вказаних норм права слідує, що пенсіонер може звернутися із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту, через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення № 13-1.

У момент одержання відповідної заяви вебпорталом автоматично присвоюється їй реєстраційний номер та спрямовується до органу Пенсійного фонду, зазначеного заявником.

Після реєстрації заяви за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який має за результатами розгляду такої заяви протягом 10 днів прийняти мотивоване рішення про переведення або про відмову в переведенні пенсіонера на інший вид пенсії. При цьому рішення про відмову в переведенні на інший вид пенсії має мітити зазначення причин відмови та порядку його оскарження.

З наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що ОСОБА_2 , який з 01 листопада 1983 року отримує пенсію по інвалідності, через вебпотрал електронних послуг Пенсійного фонду України 12 серпня 2021 року подав заяву про переведення на інший вид пенсії, яку зареєстровано за № 37, відповідальним органом за розгляд цієї заяви позивача є ГУПФУ в Луганській області.

За принципом екстериторіальності для визначення правових підстав для переведення позивача на інший вид пенсії визначено ГУПФУ в Кіровоградській області, яким встановлено, що в заяві не вказано, на який вид пенсії претендує заявник, та відсутні документи, які б визначали його право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, про що повідомлено ГУПФУ в Луганській області. Будь-яке рішення за цією заявою ГУПФУ в Кіровоградській області не приймалося.

ГУПФУ в Луганській області після отримання вказаної інформації від ГУПФУ в Кіровоградській області без дотримання визначеної Порядком № 22-1 та Положенням № 13-1 процедури вирішення заяви позивача про переведення на інший вид пенсії проставлено статус звернення «помилковий».

Суд зауважує, що ані Порядком № 22-1, ані Положенням № 13-1 не визначені повноваження органів Пенсійного фонду України та підстави для виставлення такого статусу звернення. Натомість, у разі недостатності поданих заявником документів, орган Пенсійного фонду України зобов`язаний не пізніше трьох робочих днів надіслати заявнику в електронній системі повідомлення про перелік документів, які необхідно подати додатково, строк їх подання.

Дії ГУПФУ в Луганській області щодо проставлення статусу «помилковий» за заявою позивача про переведення на інший вид пенсії, в свою чергу, призвели до неприйняття ГУПФУ в Кіровоградській області рішення про переведення чи про відмову в переведенні позивача на інший вид пенсії, тобто до порушень положень частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV та пунктів 4.3 та 4.7 Порядку № 22-1.

Щодо обраного представником позивача способу захисту порушених прав позивача суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що на час розгляду даної адміністративної справи порушення прав позивача полягає саме в неприйнятті визначеним за принципом екстериторіальності органом Пенсійного фонду України відповідного рішення за заявою про переведення на інший вид пенсії, тому за наведеного правового регулювання спірних правовідносин та встановлених у справі обставин, суд вважає, що представником позивача обрано не вірний спосіб захисту порушених прав позивача. Належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача, який у повній мірі сприятиме їх відновленню, є:

- визнання протиправними дій ГУПФУ в Луганській області щодо проставлення 13 серпня 2021 року статусу «помилковий» по заяві ОСОБА_2 від 12 серпня 2021 року № 37 про переведення з одного виду пенсії на інший;

- зобов`язання ГУПФУ в Кіровоградській області прийняти рішення відповідно до вимог Закону № 1058-IV та Порядку № 22-1 за заявою позивача від 12 серпня 2021 року № 37.

При розгляді даної адміністративної справи суд не надає правової оцінки твердженням сторін щодо наявності чи відсутності підстав для переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника, оскільки, по перше, до прийняття органом Пенсійного фонду України рішення про відмову в переведенні позивача на інший вид пенсії із наведенням мотивів та підстав для його прийняття, між сторонами цей спір відсутній, а у суду відсутні підстави вважати, що таке право позивача буде порушене.

А, по друге, такий спір має вирішуватись виходячи зі змісту та підстав прийнятого рішення, оскільки адміністративний суд надає оцінку рішенням суб`єктів владних повноважень на відповідність критеріям правомірного рішення, визначеним в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виключно виходячи зі змісту оскаржуваного рішення та обставин, врахованих при його прийнятті.

Оскільки суд надає правову оцінку в межах предмету спору, що існує на час розгляду справи, а не того, що ймовірно виникне між сторонами у майбутньому, надання правової оцінки таким твердженням сторін виходить за межі предмета доказування та є передчасним.

Що стосується інших обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд вважає за необхідне зауважити, що у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» зазначено, що суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника. Виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення «Бендерський проти України», судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Вказані вимоги зобов`язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підсумовуючи вище викладене, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та їх часткове задоволення з обранням належного способу захисту порушених прав позивача.

Що стосується вимоги представника позивача щодо негайного виконання рішення суду в частині стягнення пенсії за один місяць, суд зазначає, що пунктом 1 частини першої статті 371 КАС України регламентовано, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у спосіб зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти відповідне рішення, а не у спосіб присудження виплати пенсії, правові підстави для застосування норм пункту 1 частини першої статті 371 КАС України відсутні.

Щодо зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно із статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадку, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановленому судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положення статті 382 КАС України не є імперативним, тобто, передбачають право суду діяти на власний розсуд в залежності від обставин справи. За своїм змістом такі заходи контролю за виконанням судового рішення є додатковим засобом для спонукання суб`єкта владних повноважень до вчинення дій з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких від звернувся до суду.

Позивачем не наведено жодних обставин, що відповідач буде ухилятися від законодавчо покладеного на нього обов`язку щодо виконання рішення суду, прийнятого на користь позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність необхідності застосування положень статті 382 КАС України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 КАС України).

Частиною восьмою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Ухвалою від 10 лютого 2022 року про відкриття провадження в адміністративній справі відстрочено позивачу сплату судового збору в розмірі 992,40 грн до ухвалення рішення суду в даній справі.

Зважаючи, що позов підлягає частковому задоволенню з обранням належного способу захисту порушених прав позивача, а також, що даний спір виник внаслідок неправильних дій ГУПФУ в Луганській області, суд вважає за необхідне покласти на ГУПФУ в Луганській області судові витрати по сплаті судового збору повністю.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місцезнаходження: 93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Шевченка, будинок 9, код за ), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (місцезнаходження: 25009, місто Кропивницькій, вулиця Соборна, будинок 7А, код за ) про визнання противоправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо проставлення 13 серпня 2021 року статусу «помилковий» по заяві ОСОБА_2 від 12 серпня 2021 року № 37 про переведення з одного виду пенсії на інший.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області розглянути заяву ОСОБА_2 від 12 серпня 2021 року № 37 про переведення з одного виду пенсії на інший з прийняттям рішення відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова