Справа № 200/1776/21-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2022 року Справа№200/1776/21-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

17 лютого 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - Маріупольське ОУ ПФУ), надісланий на адресу суду 11 лютого 2021 року, в якому позивач просив:

1. визнати протиправними дії Маріупольського ОУ ПФУ щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

2. зобов`язати Маріупольське ОУ ПФУ провести з 26 квітня 2019 року перерахунок і виплатити ОСОБА_1 пенсію, обчислену з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

3. зобов`язати Маріупольське ОУ ПФУ виплачувати в подальшому пенсію з інвалідності ОСОБА_1 , обчислену з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

22 лютого 2021 року суд постановив ухвалу про прийняття адміністративної справи до свого провадження; вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); витребував у відповідача докази.

Про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі сторони повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС).

19 березня 2021 року суд постановив ухвалу, якою задовольнив клопотання Маріупольського ОУ ПФУ про зупинення провадження у справі; визнав типовою адміністративну справи № 200/1776/21; зупинив провадження у цій справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 520/1972/19.

27 жовтня 2022 року суд постановив ухвалу про поновлення провадження у справі.

27 жовтня 2022 року суд постановив ухвалу, якою допустив процесуальне правонаступництво на стороні відповідача, замінивши первісного відповідача Маріупольське ОУ ПФУ його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Донецькій області).

Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження у випадках, визначених ст. 263 цього Кодексу, розпочинається через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС).

На час розгляду цієї справи по суті триває широкомасштабна військова агресія Російської Федерації, яка слугувала підставою для введення в Україні з 24 лютого 2022 року 05 години 30 хвилин воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану».

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжений з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи як військовозобов`язаний під час проходження військових зборів, внаслідок чого частково втратив працездатність та став особою з інвалідністю. За цими ознаками він належить до кола військовослужбовців і за рівнем соціального забезпечення має бути прирівняний до військовослужбовців дійсної строкової служби, для яких ч. 3 ст. 59 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796) передбачає право на отримання пенсії по інвалідності в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 1 січня відповідного року. Відтак стверджував, що має право на отримання саме такої пенсії.

Позивач покликався на рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) та доводив, що, будучи призваним на військові збори по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та отримавши у зв`язку з цим інвалідність, належить до осіб, на яких поширюється дія ст. 59 Закону № 796 та яким має бути здійснений перерахунок пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, оскільки він виконував військові обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 27 червня 1988 року по 19 вересня 1988 року, що підтверджено архівною довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 05 вересня 2019 року № 179/1/9151, тобто є військовослужбовцем в розумінні ст. 10 Закону № 796.

Позивач наголошував, що ч. 3 ст. 59 Закону № 796 прямо визначений порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у зв`язку з чим доводи Маріупольського ОУ ПФУ, викладені в листі від 03 лютого 2021 року № 286-227/В-02/8-0580/21, вважав необґрунтованими та такими, що суперечать Конституції України, ст. 59 Закону № 796, рішенню Другого сенату Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19), постанові Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищенні рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанові Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2017 року № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Просив задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на позовну заяву.

Відповідач доводив, що у спірних правовідносинах діяв в межах повноважень, в порядку та у спосіб, що визначені пенсійним законодавством України.

Зазначав, що з 14 серпня 2008 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Маріупольському ОУ ПФУ як отримувач пенсії за віком, призначеної на пільгових умовах, обчисленої відповідно до ст. 54 Закону № 796.

Вказував на те, що ч. 3 ст. 59 Закону № 796 в редакції, яка була чинною до 01 жовтня 2017 року, визначала одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали особами з інвалідністю.

В подальшому на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» ч. 3 ст. 59 Закону № 796 була викладена у новій редакції, яка передбачала, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної військової служби і внаслідок чого стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Пенсійний орган доводив, що згідно з ч. 3 ст. 59 Закону № 796 її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям: 1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або 2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або 3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Відповідач стверджував, що таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності сукупності таких трьох умов: 1) особа має статус особи з інвалідністю, 2) особа отримала статус особи з інвалідністю виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях, 3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях під час проходження дійсної військової служби.

Вказував на те, що п. 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 (далі Порядок № 1210), який застосовується з 01 жовтня 2017 року, повністю відтворює зміст ч. 3 ст. 59 Закону № 796 та встановлює механізм обчислення пенсії за відповідною формулою.

Відповідач наголошував, що п. 9-1 Порядку № 1210 встановлює механізм обчислення пенсії особам, які мають право на таке обчислення на підставі ст. 59 Закону № 796, тобто особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме під час проходження дійсної строкової служби.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(ІІ)/2019 словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях ч. 3 ст. 59 Закону № 796, визнано неконституційним з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Відповідач стверджував, що позивач брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи не під час проходження дійсної строкової служби, а тому відсутні підстави для перерахунку його пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796 та п. 9-1 Порядку № 1210.

Крім того, зазначав позовні вимоги в частині покладання не пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії та виплачувати її в подальшому не можуть бути задоволені, оскільки вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень пенсійного органу.

Просив відмовити в позові.

Позивач надав відповідь на відзив, в якій вказував на безпідставність заперечень, наведених відповідачем.

Відповідач подав заперечення, в яких наполягав на відсутності підстав для задоволення позову, аналогічних тим, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

З 06 серпня 1997 року постійне місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить штамп про реєстрацію місця проживання, проставлений в паспорті.

В період з 01 листопада 1972 року по 01 листопада 1974 року по ОСОБА_1 проходив дійсну строкову військову службу, що підтверджено військовим квитком серії НОМЕР_3 .

Після демобілізації працював на різних посадах на підприємствах м. Маріуполя, що встановлено на підставі записів в трудовій книжці.

В період з 27 червня 1988 року по 17 вересня 1988 року ОСОБА_1 як військовозобов`язаний був призваний на спеціальні військові збори у складі військової частини НОМЕР_4 та виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у тридцятикілометровій зоні.

Так, згідно з архівними довідками Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 30 вересня 2008 року № 44056 та від 05 червня 2019 року № 179/1/9151, за архівними документами військової частини НОМЕР_4 встановлено, що ОСОБА_1 брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 27 червня 1988 року (наказ № 179) по 17 вересня 1988 року (наказ № 261). Аналогічні відомості відображені у військовому квитку.

Відповідно до експертного висновку Донецької регіональної міжвідомчої експертної комісії від 27 березня 2007 року № 204, захворювання ОСОБА_1 пов`язані з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Як свідчать довідка до акта огляду МСЕК серії ДОН-05 № 091701 та довідка про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги, серії ДОН-04 № 071912, 24 червня 2008 року ОСОБА_1 безстроково встановлена інвалідність ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, та ступінь втрати професійної працездатності 40%.

Отже, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році (категорія 1), є особою з інвалідністю ІІІ групи та має право на пільги та компенсації, встановлені Законом № 796, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_5 , виданим Донецькою обласною державною адміністрацією 21 серпня 2019 року.

Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код: 42171861) зареєстроване як юридична особа 31 травня 2018 року, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі ЄДР) внесений відповідний запис.

З 11 листопада 2020 року Маріупольське ОУ ПФУ перебуває в стані припинення, проте на час розгляду справи державна реєстрація припинення Маріупольського ОУ ПФУ як юридичної особи не проведена.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010) зареєстроване як юридична особа, про що до ЄДР внесений відповідний запис.

Дослідивши матеріали пенсійної справи позивача, суд встановив, що з 14 серпня 2008 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Маріупольському ОУ ПФУ, правонаступником якого є ГУ ПФУ в Донецькій області, як отримувач пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, призначеної на підставі ст. 54 Закону № 796 (протокол від 28 серпня 2008 року № 148).

За наявності індивідуальних та масових підстав (зміни величин) пенсійний орган неодноразово проводив перерахунок призначеної позивачу пенсії.

Зокрема, 03 липня 2019 року пенсійний орган прийняв рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму, в результаті якого розмір пенсії з надбавками в період з 01 липня 2019 року по 30 листопада 2019 року склав 5 630,40 грн.

Розрахунок проведений наступним чином:

основний розмір пенсії від середнього заробітку 4 706,08 грн;

підвищення інвалідам армії, прирівняним до інвалідів війни ІІІ групи (30% від 1 564 грн) 469,20 грн;

додаткова пенсія інвалідам ІІІ групи з числа ліквідаторів ЧАЕС, постанова № 112 п. 5 284,70 грн;

державна адресна допомога інваліду війни ІІІ-І груп (до 360% від 1 564 грн), постанова № 1381 п. 7.1 170,42 грн;

місяць підвищення розміру пенсії 01 липня 2019 року;

розмір пенсії з надбавками 5 630,40 грн.

Згідно з рішенням про перерахунок пенсії від 03 липня 2019 року, який проводився у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму, розмір пенсії ОСОБА_1 з 01 листопада 2019 року довічно становив 5 896,80 грн.

Розрахунок проведений наступним чином:

основний розмір пенсії від середнього заробітку 4 706,08 грн;

підвищення інвалідам армії, прирівняним до інвалідів війни ІІІ групи (30% від 1 638 грн) 491,40 грн;

додаткова пенсія інвалідам 3 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС, постанова № 112 п. 5 284,70 грн;

державна адресна допомога інваліду війни ІІІ-І груп (до 360% від 1 638 грн), постанова № 1381 п. 7.1 414,62 грн;

місяць підвищення розміру пенсії 01 грудня 2019 року;

розмір пенсії з надбавками 5 896,80 грн.

На час виникнення спірних правовідносин ОСОБА_1 отримував пенсію в розмірі 5 896,80 грн, про що свідчить протокол про перерахунок пенсії від 13 листопада 2019 року.

Тобто на час виникнення спірних правовідносин ОСОБА_1 отримував пенсію по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством, відповідно до ст. 54 Закону № 796.

21 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Маріупольського ОУ ПФУ з заявою, в якій просив провести з 25 квітня 2019 року перерахунок та виплату йому пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796, і в подальшому виплачувати йому пенсію по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19).

Цю заяву Маріупольське ОУ ПФУ отримало 22 січня 2021 року та зареєструвало за вхідним номером 227/В-0580-21.

Докази, які б свідчили, що за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 Маріупольське ОУ ПФ прийняло якесь рішення (про перерахунок пенсії чи про відмову у проведенні такого перерахунку), суду не надані.

У відповідь на звернення позивача листом від 03 лютого 2021 року № 286-227/В-02/8-0580/21 Маріупольське ОУ ПФУ повідомило, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як одержувач пенсії за віком, призначеної на пільгових умовах з 14 серпня 2008 року, обчисленої відповідно до ст. 54 Закону № 796.

Маріупольське ОУ ПФУ покликалося на норми ч. 3 ст. 54 Закону № 796 та зазначило, що умови, порядок та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України.

В листі від 03 лютого 2021 року Маріупольське ОУ ПФУ наводило норми ч. 3 ст. 59 Закону № 796, зазначало про прийняття Конституційним Судом України рішення від 25 квітня 2019 року № 1-р(ІІ)/2019 у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19).

Пенсійний орган покликався на норми ч. 3 ст. 54 Закону № 796 та зазначав, що механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. ст. 54, 57 і 59 Закону № 796 визначає Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210.

Зазначав, що постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2019 року № 543 внесені зміни до Порядку № 1012, які набули чинності з 01 липня 2019 року, внаслідок чого внесені зміни до п. 9-1 Порядку № 1012, а саме виключено словосполучення «дійсної строкової служби».

Маріупольське ОУ ПФУ вказало, що станом на 01 липня 2019 року розмір пенсії ОСОБА_1 становив 5 639,40 грн.

Позивачу роз`яснено, що у випадку незгоди з прийнятим рішенням воно може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи суду не надали.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Висновки суду по суті позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Положеннями ст. 1 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Ст. 2 Закону України № 1788 визначені види пенсій: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Аналогічні приписи закріплені і у ст. ст. 9, 10 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).

Особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку (ст. 6 Закону № 1788).

Ст. 15 Закону № 1788 визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

П. 13 Прикінцевих положень Закону № 1058 встановлено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Суд встановив, що ОСОБА_1 призначена пенсія по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до ст. 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796).

Закон № 796 спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Ст. 9 Закону № 796 визначено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;

4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Відповідно до ст. 10 Закону № 796 учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках не менше 30 календарних днів, у тому числі, проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення дезактивації техніки або їх будівництві.

Згідно примітки «*» тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Ч. 1 ст. 54 Закону № 796 встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Оскільки ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) та особою з інвалідністю ІІІ групи по захворюванню, що пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до ст. 54 Закону № 796 він має право на пенсію по інвалідності, яка йому призначена та виплачується.

Особливості призначення пенсій військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, визначені ст. 59 Закону України № 796.

Ст. 59 Закону № 796 в редакції, чинній до 01 жовтня 2017 року, було передбачено, що пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до ст. 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством України для осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків) або відповідно до ст. 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Таким чином, в ч. 3 ст. 59 Закону, у редакції, чинній до 01 жовтня 2017 року, визначено лише одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі Закон № 2148) ст. 59 Закону № 796 викладено в наступній редакції:

«Пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до ст. 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до ст. 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року».

Закон України № 2148 в частині зазначених вище змін, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень, набрав чинності з 01 жовтня 2017 року.

Отже, Законом № 2148 розширено перелік категорій осіб, які мають право на отримання пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Верховний Суд у ухвалі від 08 травня 2018 року по справі № 820/1148/18 виклав висновки стосовно того, що для отримання пенсії за ч. 3 ст. 59 Закону № 796 особа має відповідати таким критеріям: 1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї; 2) участь особи відбулась під час проходження дійсної строкової служби; 3) особа набула інвалідність внаслідок вищевказаної служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону № 796, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Порядок № 1210), який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. ст. 54, 57 і 59 Закону № 796.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2017 року № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка застосовується з 01 жовтня 2017 року, Порядок № 1210 доповнений п. 9-1 наступного змісту:

«9-1. За бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою:

П = Зс * Кзс * Кв / 100%, де П розмір пенсії; Зс середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; Кзс середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою: Кзс = Зп(мін) * 5/ Зс1,

де Зп(мін) розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;

Зс1 середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.

Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року».

Рішенням Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(II)/2019 у справі № 3-14/2019(402/19, 1737/19) у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 3 ст. 59 Закону № 796 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях ч. 3 ст. 59 Закону № 796 зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Таким чином, словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях ч. 3 ст. 59 Закону № 796, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним та втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 25 квітня 2019 року.

З огляду на це чинними з 26 квітня 2019 року є положення ч. 3 ст. 59 Закону № 796, згідно з якими особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до Закону або за бажанням таких осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Тобто фактично в результаті ухвалення Рішення Конституційним Судом України змінено положення ч. 3 ст. 59 Закону № 796, оскільки розширено раніше встановлений перелік осіб, на яких поширюється порядок обчислення пенсій по інвалідності, визначений цими положеннями Закону.

Таким чином, ОСОБА_1 , як особа, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час виконання обов`язків військової служби та набула інвалідність внаслідок цього, набув право на обчислення пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати згідно із ч. 3 ст. 59 Закону № 796, з 26 квітня 2019 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2019 року № 543 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» абз. 1 п. 9-1 Порядку № 1210 викладено у такій редакції:

«9-1. За бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою:

П = Зс * Кзс * Кв / 100%,

де П розмір пенсії; Зс середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; Кзс середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою:

Кзс = Зп(мін) * 5 / Зс1,

де Зп(мін) розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;

Зс1 середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.

Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року».

Суд зазначає, що на час виникнення спірних правовідносин ОСОБА_1 отримував пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до ст. 54 Закону № 796.

Як наслідок, обчислення основної державної пенсії по інвалідності позивача, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796, має здійснюватися з дати звернення з відповідною заявою.

Цей висновок суду ґрунтується на тому, що ч. 3 ст. 59 Закону № 796 передбачено, що обчислення пенсії по інвалідності, призначеної на умовах Закону № 796, в розмірі, який обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, можливе лише за бажанням пенсіонера.

Разом з цим, п. 13 Прикінцевих положень Закону № 1058 встановлено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором.

Суд також враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону № 796, в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Формулу, за якою обчислюється пенсія по інвалідності випадку, зазначеному у ч. 3 ст. 59 Закону № 796, визначена п. 9-1 Порядку № 1210.

Цією нормою передбачено застосування для обчислення пенсії трьох складових: середнього показника середньої заробітної плати (доходу) за 2014, 2015 та 2016 роки, середньомісячного коефіцієнта заробітної плати та розміру відшкодування фактичних збитків.

При цьому, для обчислення середньомісячного коефіцієнта заробітної плати у розрахунок береться п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня відповідного року та розмір середньої заробітної плати (доходу) на одну застраховану особу в цілому по Україні за рік, що передує відповідному року, тобто за попередній рік.

На час виникнення спірних правовідносин застосування формули, передбаченої Порядком № 1210, при обчисленні розміру пенсії позивача узгоджувалося зі змістом ч. 3 ст. 59 Закону № 796, що передбачає право особи на обчислення пенсії по інвалідності відповідно до цього Закону або за бажанням з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Тобто, відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону № 796 умови, порядок призначення пенсії по інвалідності визначаються актами Кабінету Міністрів України і розмір пенсії може бути обчислений, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Суд вважає за необхідне відзначити, що на час виникнення спірних правовідносин Закон № 796 не містив положень про те, що пенсія по інвалідності розраховується саме в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, водночас передбачав проведення розрахунку пенсії у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, за формулою, в якій однією зі складових є п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Конституційний Суд України в рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч. 1 ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

В Рішенні від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 Конституційний Суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в п. п. 2, 3 ст. 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Таким чином, в аспекті конституційного подання положення ч. 2 ст. 96, п. п. 2, 3, 6 ст. 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов`язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України. Нормативно-правові акти, які видані Кабінетом Міністрів України в межах своїх повноважень, підлягали обов`язковому застосуванню судами під час вирішення справ про соціальний захист громадян.

Таке правозастосування відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 20 травня 2020 року у зразковій справі № 520/12609/19 щодо обчислення пенсії по інвалідності у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року для осіб, які отримують пенсію по інвалідності та брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій та інших випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час військових зборів і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, яка залишена без мін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 квітня 2021 року.

Вирішуючи питання про право, Верховний Суд у цій справі дійшов таких висновків:

«У зв`язку з прийняттям рішення Конституційним Судом України (Другий сенат) за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 25 квітня 2019 року № 1-р (ІІ)/2019 справа № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) колегія суддів вважає, що після прийняття цього рішення у держави виник обов`язок обчислити пенсії особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та є інвалідами (за заявою цих осіб), у відповідності до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.

Положення частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» поширюються на осіб, які отримують пенсію по інвалідності та брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Перерахунок пенсії здійснюється за завою особи та з урахуванням формули, передбаченої п. 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210».

Рішення Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 520/12609/19 є зразковим для справ, у яких предметом спору є обчислення пенсії по інвалідності у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року для осіб, які отримують пенсію по інвалідності та брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час військових зборів і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права:

(а) особа отримує пенсію по інвалідності та брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час військових зборів і внаслідок цього стала особою з інвалідністю;

(б) відповідачем є відповідне управління Пенсійного фонду України;

(в) предметом спору є обчислення пенсії по інвалідності, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З огляду на встановлені фактичні обставини та застосувавши до спірних правовідносин наведені вище правові норми з урахуванням висновків Верховного Суду у зразковій справі № 520/12609/19, суд дійшов висновку, що у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 25 квітня 2019 року № 1-р (ІІ)/2019 у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) ОСОБА_1 як особа, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час спеціальних військових зборів в 1988 році, набула інвалідність ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та якій призначена пенсія по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону № 796, має право на перерахунок пенсії у відповідності до ч. 3 ст. 59 Закону № 796 у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, з урахуванням формули, передбаченої п. 9-1 Порядку № 1210.

З огляду на викладене, суд відхиляє заперечення пенсійного органу, які зводяться до того, що оскільки позивач брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи не під час дійсної строкової військової служби, він не має права на перерахунок пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796.

Суд встановив, що 21 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Маріупольського ОУ ПФУ з заявою, в якій просив провести з 25 квітня 2019 року перерахунок та виплату йому пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796 і в подальшому виплачувати йому пенсію по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19).

Докази прийняття пенсійним органом рішення за наслідками розгляду цієї заяви суду не надані. Натомість у відповідь на звернення ОСОБА_1 Маріупольське ОУ ПФУ листом від 03 лютого 2021 року № 286-227/В-02/8-0580/21 фактично відмовило у проведенні такого перерахунку.

Отже, дії Маріупольського ОУ ПФУ, які полягали у відмові ОСОБА_1 в перерахунку пенсії по інвалідності відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796 з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, за його заявою від 21 січня 2021 року, підлягають визнанню протиправними.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС для забезпечення повного та ефективного захисту порушеного права позивача на належне пенсійне забезпечення належить застосувати такий спосіб захисту як зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області, як правонаступника Маріупольського ОУ ПФУ, здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796 з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, з урахуванням формули, передбаченої п. 9-1 Порядку № 1210, за його заявою від 21 січня 2021 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині покладання на пенсійний орган обов`язку здійснити перерахунок пенсії з 26 квітня 2019 року не підлягають задоволенню, оскільки обчислення основної державної пенсії по інвалідності за ч. 3 ст. 59 Закону № 796 має здійснюватися з дати звернення з відповідною заявою, виходячи з того, що означеною нормою передбачено, що обчислення пенсії по інвалідності, призначеної на умовах Закону № 796, в розмірі, який обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, можливе лише за бажанням пенсіонера.

Саме активні, вольові, усвідомлені дії пенсіонера звернення до пенсійного органу з відповідною заявою, можуть посвідчувати бажання останнього стосовно такого обчислення пенсії.

Позовні вимоги в частині покладання на пенсійний орган обов`язку виплачувати перераховану пенсію в подальшому не підлягають задоволенню як такі, що заявлені на майбутнє.

Щодо застосування до спірних правовідносин висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 25 лютого 2020 року у зразковій справі № 520/1972/19 щодо обчислення пенсії по інвалідності у відповідності до ч. 3 ст. 59 Закону № 796, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, яка залишена без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2021 року, суд зауважує таке.

В постанові від 25 лютого 2020 року у справі № 520/1972/19 Верховний Суд навів такі висновки:

«У зв`язку з прийняттям рішення Конституційним Судом України (другий сенат) за конституційними скаргами ОСОБА_9 та ОСОБА_8 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 25 квітня 2019 року № 1-р (ІІ)/2019 справа № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) колегія суддів вважає, що після прийняття цього рішення у держави виник обов`язок обчислити пенсії особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та є інвалідами (за бажанням цих осіб), у відповідності до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.

При цьому, положення частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» поширюються на осіб, які отримують пенсію по інвалідності та брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю».

Обставини зразкової справи № 520/1972/19, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права:

(а) особа отримує пенсію по інвалідності, або звернулась із заявою про переведення, та брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час військових зборів і внаслідок цього стала особою з інвалідністю;

(б) відповідачем є відповідне управління Пенсійного фонду України;

(в) предметом спору є обчислення пенсії по інвалідності, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На інше застосування норм матеріального права, ніж у зразковій справі, може впливати подальша зміна законодавства, що регулює ці правовідносини.

Встановивши фактичні обставини у справі за позовом ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що вона є типовою для зразкової справи № 520/12906/19.

Рішення у зразковій справі № 520/1972/19 ухвалено Верховним Судом за інших фактичних обставин, ніж у справі за позовом ОСОБА_1 , оскільки у справі № 520/1972/19 позивач отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону № 1058; позивачу була встановлена ІІІ група інвалідності з огляду на захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; 5 грудня 2018 року, тобто до ухвалення Конституційним Судом України рішення від 25 квітня 2019 року № 1-р(ІІ)/2019, позивач звернувся до пенсійного органу з заявою, в якій просив врахувати, що він отримує пенсію відповідно до норм Закону № 796, прийняти рішення щодо призначення і перерахунку пенсії та провести з 01 жовтня 2017 року перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796, проте йому відмовлено у перерахунку пенсії, з тих підстав що позивач брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи не під час проходження дійсної строкової військової служби, а був призваний на військові збори.

Щодо твердження позивача про те, що ч. 3 ст. 59 Закону № 796 прямо визначений порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд вважає за необхідне зазначити таке.

На час виникнення спірних правовідносин Закон № 796 не містив положень про те, що пенсія по інвалідності розраховується саме в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, водночас ч. 3 ст. 54 цього Закону було передбачено проведення розрахунку пенсії у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

07 квітня 2021 року Другий сенат Конституційного Суду України ухвалив рішення № 1-р(ІІ)2021 у справі № 3-333/2018(4498/18), яким визнав такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), ч. 3 ст. 54 Закону № 796 у редакції Закону № 76 щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року № 1-р(ІІ)/2021 ч. 3 ст. 54 Закону № 796 у редакції Закону № 76 щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнана неконституційною, втратила чинність через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин під час обчислення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796 з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року, пенсійний орган на підставі ч. 3 ст. 54 цього Закону, (яка на той час не була визнана неконституційною), мав застосовувати формулу, визначену п. 9-1 Порядку № 1210.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що передбачено ч. 3 ст. 139 КАС.

Докази здійснення позивачем судових витрат суду не надані, а тому вони не підлягають розподілу.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010, місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, які полягали у відмові ОСОБА_1 в перерахунку пенсії по інвалідності відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, за його заявою від 21 січня 2021 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, з урахуванням формули, передбаченої п. 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, за його заявою від 21 січня 2021 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

7. Повне судове рішення складено 27 жовтня 2022 року.

Суддя Т.О. Кравченко