Справа № 460/14395/21
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2022-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року ЛуцькСправа № 460/14395/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Рівненській області звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 11017,16 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач відповідно до вимог статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом. Такий обов`язок відповідач не виконує, у зв`язку з чим за ним обліковується податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 11017,16 грн. Податковий борг у сумі 10774,69 грн виник у зв`язку із несплатою податкового зобов`язання на підставі податкового повідомлення-рішення від 27 квітня 2020 року №0-0318. Крім того, відповідачу відповідно до статті 129 ПК України на борг минулих років нараховано пеню у сумі 242,47 грн. Позивач зазначив, що відповідачу направлялася податкова вимога.

Оскільки податковий борг у сумі 11017,16 грн не сплачений, то позивач просив суд стягнути з відповідача цей борг.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Копія ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі від 29 серпня 2022 року була надіслана відповідачу рекомендованим листом за адресою реєстрації місця проживання (а.с.26). Проте поштове відправлення 01 жовтня 2022 року повернулося на адресу суду із довідкою відділення поштового зв`язку про причину невручення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.30-34). Крім того, повідомлення відповідачу про відкриття провадження у справі було розміщене на сайті Волинського окружного адміністративного суду. З врахуванням положень частини шостої статті 251 КАС України слід вважати, що копія ухвали вручена належним чином, а відповідач повідомлений про розгляд справи.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Також від учасників справи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні не надходили.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позові, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 27 квітня 2020 року №0-0318, яким ОСОБА_1 визначено податкове забов`язання у сумі 10774,69 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами - власниками об`єктів нежитлової нерухомості (а.с.7).

З розрахунку Головного управління ДПС у Рівненській області (а.с.2) видно, що ОСОБА_1 обліковується податковий борг у сумі 11017,16 грн, що виник внаслідок несплати податкових зобов`язань з податку на майно, відмінне від земельної ділянки, нарахованого податковим повідомленням-рішенням від 27 квітня 2020 року №0-0318 у сумі 10774,69 грн, а також у зв`язку із несплатою пені у сумі 242,47 грн, нарахованої податковим органом на борг минулих років (а.с.5).

Наявність заборгованості перед бюджетом також підтверджується зворотнім боком облікової картки платника за вказаним платежем (а.с.5).

Несплата відповідачем податкового боргу стала підставою для звернення ГУ ДПС у Рівненській області з адміністративним позовом про стягнення податкового боргу з відповідача у примусовому порядку.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 67 Конституції України встановлено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктом 15.1 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 ПК України).

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є складовою податку на майно (підпункт 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 ПК України).

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1, підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, а об`єктом оподаткування - об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України встановлено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості. Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості, виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до правил, установлених підпунктом 266.7.2 пункту 266.7, підпунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Суд зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 27 квітня 2020 року №0-0318, яким ОСОБА_1 були визначені податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, було надіслане контролюючим органом на адресу відповідача рекомендованим порядком з повідомленням про вручення за адресою реєстрації місця проживання, що є його податковою адресою у розумінні пункту 45.1 статті 45 ПК України. Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, податкове повідомлення-рішення від 27 квітня 2020 року №0-0318 було вручено ОСОБА_1 05 серпня 2020 року (а.с.7 зворот).

У свою чергу ОСОБА_1 податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у строк, визначений підпунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України, не сплатив, податкове повідомлення-рішення не оскаржив. Тому такі зобов`язання набули статусу податкового боргу.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України обумовлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

17 січня 2020 року позивач сформував та надіслав ОСОБА_1 податкову вимогу №305-52, з якої вбачається, що станом на 16 січня 2020 року загальна сума податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями становить 8953,13 грн (а.с.3).

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З облікової картки платника видно, що відповідач хоч і сплачував податкові зобов`язання після отримання податкової вимоги, проте борг не був погашений повністю (а.с.5) й тому у контролюючого органу відсутній обов`язок надсилати нову податкову вимогу про сплату боргу.

Як визначено пунктом 102.4 статті 102 ПК України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Згідно із пунктом 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункти 95.1, 95.2 статті 95 ПК України).

Відповідно до підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 ПК України податок на майно належить до місцевих податків.

Як передбачено підпунктом 266.9.1 пункту 266.9 статті 266 ПК України, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачується фізичними особами за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Виходячи із системного аналізу положень ПК України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що визначене відповідачу податкове зобов`язання у сумі 11017,16 грн є узгодженим та не сплачене ним у встановлений строк, щодо його розміру не подано відзиву на позов, як і не надано доказів погашення боргу, то суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом прийняття рішення про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в дохід місцевого бюджету за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також у зв`язку із відсутністю витрат позивача, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, за правилами статті 139 КАС України підстав для відшкодування позивачу за рахунок відповідача судових витрат немає.

Керуючись статтями 72-77, 139, 162, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Рівненській області (33023, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Відінська, будинок 12, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44070166) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід місцевого бюджету податковий борг у сумі 11017,16 грн (одинадцять тисяч сімнадцять грн 16 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк