Справа № 160/9917/22
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2022 року Справа № 160/9917/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСерьогіної О.В.
за участі секретаря судового засіданняТузлукової М.В.
представника позивача представника відповідача Александрової І.І. Галенка І.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю "Персонал Ренесанс" про стягнення адміністративно-господарських санкцій,-
12.07.2022 року Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Персонал Ренесанс", в якій просить суд:
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Персонал Ренесанс" на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю суму адміністративно-господарських санкцій за незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2021 рік у розмірі 2 568 282,84 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем не виконується норматив по працевлаштуванню осіб з інвалідністю та самостійно не сплачено адміністративно-господарські санкції, у зв`язку з чим, за ним рахується заборгованість з адміністративно-господарських санкцій у розмірі 2 568 282,84 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
27.07.2022 року було відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні до 14.09.2022 року об 11:00 год.
11.08.2022 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Персонал Ренесанс" надійшов письмовий відзив на позов, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Персонал Ренесанс» вжито всі передбачені чинним законодавством заходи по забезпеченню працевлаштування осіб з інвалідністю, зокрема, створено робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю та поінформовано органи зайнятості про наявність вільних робочих місць, що підтверджується №3-ПН. Також вважає, що обов`язок з працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до встановленого законом нормативу, покладається як на роботодавців, так і на державну службу зайнятості. З огляду на викладене, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
05.09.2022 року на електронну адресу суду від Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю надійшла письмова відповідь на відзив, в якій він просить задовольнити позовні вимоги та посилається на те, що на підприємство покладається обов`язок створювати робочі працевлаштування осіб з інвалідністю та інформувати про таку кількість створених місць органи працевлаштування осіб з інвалідністю. Відповідно до поданого відповідачем до Дніпропетровського обласного Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2021 рік за формою 10-ПОІ №03-07/1955 від 28.02.2022 року, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (осіб) - код рядка «01» фактично становить - 1044 особи, кількість робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю, відповідно до 4% нормативу згідно вимог ст. 19 Закону №875-ХІІ, код рядка «03» - 42 особи, середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, код рядка «02» - 6 осіб. Отже кількість робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю, відповідно до вимог статті 19 Закону №875-ХІІ нормативу, становить 42 особи, проте у відповідача працювали тільки 6 осіб з інвалідністю. Зазначає, що відповідачем не вжито всіх можливих заходів по працевлаштуванню осіб з інвалідністю відповідно до нормативів встановлених статтею 19 Закону №875-ХІІ.
13.09.2022 року на електронну адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Персонал Ренесанс" надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено наступне. Кам`янським міським центром зайнятості на протязі 2021 року жодної особи з інвалідністю на підприємства не направлено, відмов з боку відповідача в працевлаштуванні людей з інвалідністю не було. Разом із тим, до Кам`янського міського центру зайнятості, відповідачем надавались звіти про попит на робочу силу (вакансії) за формою 3-ПН за 2021 рік. Отже, вищезазначені обставини є підтвердженням факту виконання відповідачем норм чинного законодавства, тобто протягом 2021 року відповідачем здійснювались необхідні заходи для працевлаштування осіб з інвалідністю. Також вказує про те, що позивачем не надано доказів того, що у 2021 році до відповідача зверталися особи з інвалідністю для працевлаштування, однак отримали відмову у цьому. Враховуючи вищевикладене, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.09.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.10.2022 року о 14:00 год.
05.10.2022 року в судовому засіданні оголошено перерву до 19.10.2022 року о 10:30 год.
18.10.2022 року на електронну адресу суду від Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю надійшли письмові пояснення, в яких зазначено наступне. Періодичність подачі звітності за формою № 3-ПН законодавством не встановлено, а передбачено, що така звітність подається не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, тобто передбачено одноразове інформування про кожну вакансію. Тому, якщо роботодавець одноразово подав звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» у строк не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, він виконав обов`язок щодо звітування своєчасно та в повному обсязі. Це означає, що в такому випадку учасник господарських відносин вжив один із залежних від нього, передбачений законодавством, захід для відповідності середньооблікової чисельності працюючих осіб з інвалідністю установленим нормативам, тобто дію для недопущення господарського правопорушення. Виходячи з вищезазначеного, відповідачем не вжито всіх можливих заходів по працевлаштуванню осіб з інвалідністю відповідно до нормативів встановлених статтею 19 Закону №875-ХІІ, тому просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
У судове засідання з`явилися представники всіх сторін.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених у позовній заяві з підстав їх необгрунтованості.
Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши матеріали всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Персонал Ренесанс" перебуває на обліку в Дніпропетровському обласному відділенні Фонду соціального захисту інвалідів.
28.02.2022 року відповідачем подано до Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю за 2021 рік № 03-07/1955 за формою № 10-ПОІ.
Відповідно до вказаного Звіту, кількість працюючих інвалідів - штатних працівників, які мали інвалідність та були зайняті на підприємстві в 2021 році склала 6 осіб, при загальній кількості робочих місць для вказаної категорії працівників 42 особи. Таким чином, станом на 2021 рік, 36 робочих місць, що призначені для працевлаштування осіб із інвалідністю залишилися не зайнятими.
Згідно з розрахунком заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця для працевлаштування інвалідів за 2021 рік Товариство з обмеженою відповідальністю "Персонал Ренесанс":
- середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу - 1044;
- середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю, які працювали на підприємстві 6;
- фонд оплати праці штатних працівників 74480200,00 грн.;
- перераховано коштів адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця для осіб з інвалідністю 0,00 грн.
- кількість робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування інвалідів відповідно до 4% нормативу - 42 (1044х0,04);
кількість незайнятих робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю - 42 6 = 36 чол;
загальна сума до сплати 2568282,84 грн.
Оскільки відповідач не виконав вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» щодо працевлаштування осіб з інвалідністю та не сплатив у встановлений строк адміністративно-господарські санкції, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантії їх прав, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначає Закон України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні від 21.03.1991 року №875-XII (далі - Закон №875-XII).
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону №875-XII з метою реалізації творчих і виробничих здібностей осіб з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.
Згідно з ч. 2 ст. 17 Закону № 875-XII підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів у разі потреби створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей осіб з інвалідністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №875-XII забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.
Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону №875-XII підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч.ч. 1-3, 9 ст.19 Закону №875-XII для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог ст. 18 цього Закону.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю.
Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 року №70 на реалізацію ст.ст. 19, 20 Закону №875-XII, затверджено Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування (далі - Порядок №70).
Відповідно до пункту 2 цього Порядку звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.
Згідно із ч.ч. 1 та 2 ст. 20 Закону № 875-XII підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ст. 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.
Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 20 Закону №875-XII адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені ст. 250 Господарського кодексу України.
У разі несплати адміністративно-господарських санкцій або пені чи неможливості їх сплати за рішенням суду їх стягнення в примусовому порядку може бути звернено на майно підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичної особи, яка використовує найману працю, в порядку, передбаченому законом.
Судом з`ясовано, що відповідач відноситься до суб`єктів господарювання, яким відповідно до ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 року №875-XII, встановлюється норматив робочих місць по працевлаштуванню осіб з інвалідністю.
Відповідачем подано до Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за 2021 рік від 28.02.2022 року № 03-07/1955 за формою № 10-ПОІ, затвердженою наказом Міністерства соціальної політики України №591 від 27.08.2020 року, відповідно до якого середньооблікова кількість штатних працівників підприємства склала 1044 осіб, тобто кількість осіб з інвалідністю, які мали працювати на підприємстві становить 42 особи, однак із загальної кількості штатних працівників інвалідність встановлена лише 6 особам.
Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Персонал Ренесанс" у 2021 році не виконало норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю в кількості 36 осіб.
З приводу подання відповідачем звіту за формою 3-ПН від 23.06.2021 року про наявність вакансій для 18 осіб з інвалідністю суд вважає за необхідне зазначити про таке.
Відповідно до абзацу третього пункту 2 Порядку №70, інформацію про наявність вільних місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням із Держстатом.
Доказом, який свідчить про інформування Державної служби зайнятості про наявність вільних робочих місць для осіб з інвалідністю, є звіт форми № 3-ПН, який, як зазначає пункт 5 Порядку подання звітності №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 року №316, форма №3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.
З аналізу вищенаведених норм вбачається, що періодичності подачі звітності за формою № 3-ПН законодавством не встановлено, натомість передбачено, що така звітність подається не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, тобто передбачено одноразове інформування про кожну вакансію. Тому, якщо роботодавець одноразово подав звітність форми № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" у строк не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, він виконав обов`язок своєчасно та в повному обсязі у встановленому порядку подати інформацію про попит на робочу силу (вакансії) та в такому випадку учасник господарських відносин вжив залежних від нього передбачених законодавством заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих інвалідів установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі №806/1368/17, від 20.05.2019 року у справі №820/1889/17, від 13.07.2020 року у справі №804/4097/18.
Так, із наданих відповідачем додаткових документів встановлено, що ТОВ «Персонал Ренесанс» внесло зміни до штатного розпису, затвердженого наказом від 04.01.2021 року №4/1 од та створило з 15.01.2021 року у товаристві ще додатково для 18 штатних одиниць - «Складальник» (код КП 8141) для працевлаштування осіб з інвалідністю, що підтверджується копією наказу відповідача №14/1/од від 14.01.2021 року «Про внесення змін до штатного розпису».
Виходячи із положень Наказу №316 (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин), відповідач у строк не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії (16.01.2021 року - наступний день після створення робочого місця), повинен був подати до центру зайнятості звіт форми №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» для працевлаштування осіб з інвалідністю, тобто, у строк по 19.01.2021 року включно.
Проте, у вказаний строк з 16.01.2021 року по 19.01.2021 року відповідач такого звіту форми №3-ПН до центру зайнятості не подав, що вбачається з наявної в матеріалах справи копії звіту за формою №3-ПН тільки на 18 вакансій (складальник код КП 8141), поданого згідно відбитки печатки Кам`янського міського центру зайнятості лише 23.06.2021 року.
Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що відповідач не виконав свого обов`язку, встановленого наказом №316 (чинним на момент виникнення спірних правовідносин) та з 16.01.2021 року по 19.01.2021 року після відкриття 18 вакансій для працевлаштування осіб з інвалідністю, тобто, не повідомив центр зайнятості, що є порушенням вимог вищенаведених приписів законодавства.
Вищезазначене свідчить, що відповідачем не були вжиті залежні від нього заходи, а саме не створені у необхідній кількості робочі місця для інвалідів.
Отже, станом на дату розгляду справи Товариство з обмеженою відповідальністю "Персонал Ренесанс" не сплатило адміністративно-господарські санкції за невикористання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2021 рік на загальну суму 2 568 282,84 грн., доказів протилежного суду не надано.
Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки позивачем не надано суду доказів понесення інших судових витрат ніж сплата судового збору, підстави для їх стягнення з відповідача відсутні.
Згідно з ч.5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 251, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складений 31 жовтня 2022 року.

Суддя О.В. Серьогіна