Справа № П/320/270/20
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 жовтня 2022 року м. Київ П/320/270/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Панової Г.В., розглянув у порядку письмового провадження заяву Головного управління МВС України в Донецькій області про відстрочення виконання рішення суду в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління МВС України в Донецькій області

про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (позивач) з позовом до Головного управління МВС України в Донецькій області (відповідач), у якому з урахуванням уточненої заяви позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління МВС України в Донецькій області щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні за період проходження служби в органах МВС;

- зобов`язати Головне управління МВС України в Донецькій області здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні за період проходження служби в органах МВС за 11 років служби, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 адміністративний позов задовольнили повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління МВС України в Донецькій області (; місцезнаходження: 87517, м. Маріуполь, Донецької області, вул. Італійська, 32) щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої частиною 2 статті 9 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за період проходження ним служби в органах внутрішніх справ.

Зобов`язано Головне управління МВС України в Донецькій області (; місцезнаходження: 87517, м. Маріуполь, Донецької області, вул. Італійська, 32) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) одноразову грошову допомогу, передбачену частиною другою статті 9 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, за 11 календарних років служби.

Стягнуто з Головного управління МВС України в Донецькій області (; місцезнаходження: 87517, м. Маріуполь, Донецької області, вул. Італійська, 32) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2021 у справі №П/320/270/20 апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року по справі адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії повернуто апелянту.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2021 у справі №П/320/270/20 апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року по справі адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії повернуто апелянту.

08.11.2021 Київським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи № П/320/270/20.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2022 у справі № П/320/270/20 апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року без змін.

14.10.2022 до Київського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління МВС України в Донецькій області про відстрочення виконання судового рішення по справі № П/320/270/20 до скасування або припинення в Україні правового режиму воєнного стану, в обґрунтування якого відповідач зазначив, що у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, у зв`язку з чим та з урахуванням службової необхідності, архівні особові картки працівників територіальних підрозділів ГУМВС України в Донецькій області евакуйовано, а доступ до них тимчасово обмежено, здійснити нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно до статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням усіх видів грошового забезпечення, встановлених на день звільнення, є неможливим.

Виконання судового рішення буде можливим лише після скасування в Україні воєнного стану та/або відновлення доступу до відповідних фінансових документів. З моменту отримання постанови суду апеляційної інстанції ГУМВС України в Донецькій області до цього часу намагалось відновити інформацію, доступ до якої тимчасово обмежений, однак усі спроби виявились невдалими, вказані обставини унеможливлюють здійснення розрахунків та виконання рішення суду до скасування або припинення дії в Україні правового режиму воєнного стану з причин, які не залежать від волі заявника. У свою чергу, без відомостей, наявних у архівних особових справах, здійснення розрахунку належної позивачу суми одноразової грошової допомоги при звільненні за період проходження служби в органах МВС за 11 років служби позивачу в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби є неможливим.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 суд призначив заяву Головного управління МВС України в Донецькій області про відстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі до розгляду в судовому засіданні.

У судове засідання, призначене у справі для розгляду заяви про відстрочення виконання судового рішення сторони не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду заяви.

Враховуючи викладене, суд на підставі ч.3 ст. 194, ч.9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Зважаючи на те, що в силу приписів частини другої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає вирішенню поставлених на розгляд питань, судом прийнято рішення про їх розгляд за відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами та доказами в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані до суду документи, з`ясувавши фактичні обставини та правові підстави, на яких ґрунтується заява Головного управління МВС у Донецькій області про відстрочення виконання рішення суду, оцінивши докази, які мають юридичне значення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно із частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 378 КАСУ).

Положеннями частини 5 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» №14 від 26.12.2003 року зазначив, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання, суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Таким чином, відстрочення виконання судового рішення передбачає наявність дійсних та реальних обставин, що об`єктивно унеможливлюють, або створюють значні перешкоди у виконанні рішення суду.

При цьому, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим судом способом.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, єдиною правовою підставою для відстрочення виконання судового рішення можуть бути виняткові обставини, які ускладнюють його виконання. Факт наявності таких обставин має підтверджуватись певними доказами, як це встановлено положеннями ст.ст. 72-77 КАС України. При цьому, обов`язок доказування покладається на сторони, а тому кожна сторона повинна довести наявність тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Разом з тим, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Як убачається зі змісту поданої відповідачем заяви про відстрочення виконання рішення суду відповідач зазначив, що оскільки доступ до архіву обмежений здійснити нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно до статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням усіх видів грошового забезпечення, встановлених на день звільнення, є неможливим.

Водночас, на підтвердження обґрунтованості заяви про відстрочення виконання рішення суду відповідачем не було надано відповідних доказів, які унеможливлюють здійснення нарахування позивачу виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, не зазначено які заходи вживались відповідачем саме для виконання рішення і якими доказами це підтверджується, дивлячись на ту обставину, що рішення набрало законної сили 13.09.2021 (про що також зазначено у виконавчому листі), тобто до початку оголошення війскового стану на території України, відтак подана відповідачем заява не підтверджена належними доказами.

Верховним Судом у своїй постанові від 30.01.2020 у справі № 819/150/17 зазначено, що при розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Таким чином, у даному випадку заявником не надано належні докази наявності виключних обставин, які унеможливлюють виконання рішення суду від 18.03.2021, відтак у задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення у справі № П/320/270/20 слід відмовити.

Керуючись статтями 19, 238, 243, 283, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Головного управління МВС України в Донецькій області про відстрочення виконання рішення суду в адміністративній справі № П/320/270/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Панова Г. В.