Справа № 520/8762/22
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження
27 жовтня 2022 р. Справа № 520/8762/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мороко А.С., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 в загальному розмірі 82 370 грн. 84 коп;

- стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 в загальному розмірі 82 370 грн. 84 коп.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року введений воєнний стан на території України, який діє на теперішній час.

Оскільки на території м. Харкова з 24.02.2022 ведуться активні бойові дії, суд ухвалює рішення по справі за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя вважає, що наявні підстави для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, з огляду на такі обставини.

За змістом статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм вбачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а.

Суд зазначає, що Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2021 року по справі №520/19616/21 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 01.03.2018 (включно). Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 (включно) відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-XII від 03.07.1991 року та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року, з відрахуванням відповідних податків та зборів. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) щодо не проведення нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) з 30.01.2020 по 30.03.2021 з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 30.01.2020 по 30.03.2021, із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2020 та на 01.01.2021 за відповідні роки та здійснити виплату урахуванням раніше виплачених сум та з відрахуванням відповідних податків та зборів. Визнано неправомірними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) щодо нарахування ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, яка обчислювалась з розміру місячного грошового забезпечення з 30.01.2020 по 30.03.2021 нараховувалось без врахування розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, з урахуванням показника розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) перерахунок одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з врахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання з застосуванням показника розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплаченої суми. Позов у решті вимог залишено без задоволення.

Судом встановлено, що 25.08.2022 в Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднено рішення Другого апеляційного адміністративного суду від 22.08.2022 по справі № 520/19616/21, яким апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2021 р. по справі № 520/19616/21 - залишено без змін, яке набрало законної сили 22.08.2022.

В позовній заяві позивачем зазначено, що на виконання рішення суду ІНФОРМАЦІЯ_2 було здійснено нарахування та 07.10.2022 року фактично виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 в розмірі 1,00 грн без застосування Порядку, який визначений законодавством України .

Як вважає позивач, зазначені дії ІНФОРМАЦІЯ_1 спричинили нове порушення прав ОСОБА_1 , оскільки методика розрахунку суми індексації здійсненно без застосування Порядку, який визначений законодавством України та без врахування рішення суду.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Отже, спірні правовідносини виникли у зв`язку із виконанням не в повному обсязі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2021 року по справі №520/19616/21, яке набрало законної сили (в частині нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018) оскільки при обчисленні розрахунку не застосовувались ні коєфіцієнт індексації, ні прожитковий мінімум.

Згідно статті 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 КАС України, особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Зміст позовної заяви свідчить, що фактичною підставою для звернення до суду із даним позовом слугував факт виконання відповідачем не в повному обсязі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2021 року по справі №520/19616/21 (в частині частині нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018) , оскільки при обчисленні розрахунку не застосовувались ні коєфіцієнт індексації, ні прожитковий мінімум, тобто, заявлені позовні вимоги по даній, заявлені по даній адміністративній справі, стосуються саме порядку виконання вказаного судового рішення по іншій справі (№520/19616/21).

Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує наявність підстав для визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, він міг звернутися до суду в порядку статті 383 КАС України із відповідною заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Відтак, позовні вимоги в окремому позовному провадженні не розглядаються.

Зазначена правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду викладеним в постановах від 20.02.2019 року у справі №806/2143/15, від 03.04.2019 року по справі №820/4261/18, а також від 11.07.2022 року по справі № 640/23020/19.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що в даному випадку новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, через що наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до п.2 ч.1 ст. 170 КАС України.

Суд звертає увагу, що позивач не позбавлений права звернутись до суду із заявою про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень на виконання вказаного рішення суду в порядку статті 383 КАС України. При цьому, звернення до суду із заявою відповідно до статті 383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби. Отже, позивач також має право звернутися до виконавчої служби з виконавчим листом щодо примусового виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2021 року по справі №520/19616/21.

Так, за частиною 5 статті 170 КАС України, повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями ст. ст. 5, 170, 241, 248, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя А.С.Мороко