Справа № 620/7357/22
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2022-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
28 жовтня 2022 року м. Чернігів Справа № 620/7357/22
Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Скалозуб Ю.О. перевіривши матеріали адміністративної справи
доЧернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку
провизнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку, в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку щодо неврахування щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII за 2015, 2016, 2017 роки;
зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2015, 2016, 2017 роки, передбачену статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення;
визнати протиправною бездіяльність Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII за 2018 рік;
зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2018 рік, передбачену статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII, з урахуванням індексації грошового забезпечення;
визнати протиправною бездіяльність Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII;
зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України від «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII, з урахуванням індексації грошового забезпечення.
Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Відповідно до частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві, з-поміж іншого, зазначається: 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Згідно із ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Суд зауважує, що предмет позовних вимог, з-поміж іншого, стосується питання правомірності дій відповідача щодо нарахування та виплати на користь позивача грошової допомоги на оздоровлення за 2015, 2016, 2017 роки без урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення, а за 2018 рік індексації грошового забезпечення. Крім того при обрахунку компенсації за невикористані дні додаткової відпустки протиправно не враховано індексацію грошового забезпечення.
Разом з тим, доказів, які б підтверджували виплату відповідачем спірних сум, в тому числі, без урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення, останнім до суду не надано. Матеріали справи не містять жодного доказу, що підтверджують обставини, викладені позивачем у позові.
Крім того, частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Приписами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Згідно з частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України (в редакції, чинній з 19.07.2022) із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
В силу вимог частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Таким чином, про не нарахування або нарахування грошової допомоги на оздоровлення в розмірі, з яким позивач не погоджується, він повинен був дізнатися у 2015, 2016, 2017 роках.
Також, як вбачається з матеріалів позовної заяви, відповідно до рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 у справі № 620/3247/20 було встановлено право позивача на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення: за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року з урахуванням базового місяця індексації січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 року по 24.03.2018 року з урахуванням базового місяця індексації березень 2018 року, з урахуванням проведених виплат.
Отже, з моменту набрання законної сили вказаним рішенням 23.03.2021, позивач дізнався про порушення, на його думку, своїх прав щодо нарахування та виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2015, 2016, 2017, 2018 роки та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки без урахуванням індексації грошового забезпечення, право на отримання якої встановлено рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 у справі № 620/3247/20.
Разом з тим, позивач звернувся до суду з даним позовом лише 19.10.2022, тобто з пропуском строку звернення до суду.
Суд вважає за необхідне зазначити, що поважними причинами пропуску строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, що підтверджені належними і допустимими доказами. Водночас на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.
При цьому, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Суд зауважує, що позивач не подав до суду заяву про поновлення строку звернення до суду та докази на підтвердження обставин, існування яких значною мірою утруднило або ж унеможливило реалізацію права на судовий захист у межах встановленого для цього строку звернення до суду року.
Вказане вище свідчить про те, що позовна заява подана з порушенням вимог частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до вимог частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Окрім того, суд зауважує, що частиною першою статті 161 Кодексу передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.
Разом з тим, відповідно до статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Водночас, позивачем не надано суду доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії позовної заяви та доданих до неї документів, що подані до суду.
Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Зазначені недоліки позивач може усунути у 10-денний строк з моменту отримання ухвали суду шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з вказанням підстав для його поновлення та доказів поважності причин його пропуску, а також доказів, які підтверджують нарахування та виплату на користь позивача грошової допомоги на оздоровлення за 2015, 2016, 2017 роки без урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та 2018 рік без урахування індексації грошового забезпечення, а також нарахування та виплати компенсації за частину невикористаної додаткової відпустки без урахування індексації грошового забезпечення, інші докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Керуючись статтями 123, 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя
Позовну заяву ОСОБА_1 до Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.
Позивачу надати строк для усунення недоліку протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду та роз`яснити, що в разі не усунення недоліків позовної заяви вона буде повернута позивачеві.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.О. Скалозуб