Справа № 308/10744/22
Суддя: Сарай А. І.
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2022 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Сарай А.І.,

за участю секретаря судового засідання Козак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Андрейчук Олександр Михайлович, до Департаменту патрульної поліції, в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області, про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Андрейчук О.М., звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції, в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області, про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовної заяви представник позивача посилається на те, що постановою поліцейського взводу 2 роти 1 УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Серешко Х.В. серії БАБ № 113592 від 11.07.2022 у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст.121 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 510 грн. Даною постановою встановлено, що позивач, як водій «керував ТЗ будучи не пристебнутий при цьому транспортний засіб обладнаний засобами пасивної безпеки», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Вважає, що вказана постанова є необґрунтованою та винесеною з порушенням норм чинного законодавства.

Як зауважує представник позивача, відповідач виніс оскаржувану постанову, але будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, хоча позивач неодноразово наголошував відповідачу про те, що бажає ознайомитися з матеріалами справи (відео- фотофіксацією порушення).

Отже, на думку представника позивача, є підстави вважати, що відповідач грубо порушив вимоги ст. ст. 278, 279 КУпАП.

Наголошує, що в оскаржуваній постанові відповідач не вказує на порушення позивачем Правил дорожнього руху, в постанові не зазначено опис всіх обставин, при яких позивачем порушено будь-яку норму Правил дорожнього руху, не здійснено фото- або відеофіксацію порушення. На місці зупинки транспортного засобу позивача, останній надав пояснення, що не порушував вимог Правил дорожнього руху, зокрема п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху. До того як вийти з транспортного засобу, він був пристебнутий ременем безпеки. Крім того, позивачу не надано відповідачем можливості надати додаткові пояснення щодо вказаних подій та скористуватися правовою допомогою, чим порушено ст. 268 КУпАП.

Представник позивача зазначає, що в постанові не вірно вказано суті правопорушення та не визначено норми Правил дорожнього руху, які позивач нібито порушив. На місці зупинки транспортного засобу позивачу було повідомлено, що він нібито був не пристебнутий. На прохання надати докази цього, йому повідомили, що все є на відео, але з відеозаписом можливості ознайомитися не надали.

Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не досліджено всіх обставин справи, не вірно встановлено суті правопорушення, не надано можливості надати пояснення щодо правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП України, у зв`язку з відсутністю доказів вчинення правопорушення, представник позивача просить суд постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 113592 від 11.07.2022, винесену поліцейським взводу 2 роти 1 УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Серешко Х.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. визнати протиправною та скасувати, а справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.09.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за вказаним позовом. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

23.09.2022 від представника відповідач до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У відзиві на позов представник відповідача зазначає, що 11.07.2022, приблизно о 19.30 год., екіпаж патрульної поліції під час несення служби в Ужгородський район, с. Баранинці, по вул. Центральна, виявив автомобіль «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , який порушив п. 2.3 «в» ПДР, а саме: керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, чим вчинив адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП. Відповідно до положень ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» вказаний автомобіль було зупинено. Водієм зазначеного автомобіля виявився позивач. Інспектор належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу зупинки та перевірки документів, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР, на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 2.3 «в» ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (підтверджується підписом у постанові). Клопотань від позивача не надходило. Всі усні доводи позивача були взяті до уваги про розгляді справи про адміністративне правопорушення, письмових пояснень позивач не надав. Інспектор виніс постанову та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 510 грн., відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови та під підпис було запропоновано отримати її копію. Також відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 366996 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Даний протокол з додатками було направлено до суду. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосування приладу Alkotest Drager 7510, з результатом 2,04 % проміле. Останній з результатами огляду не погодився. Водію далі було запропоновано пройти відповідний огляд у медичному закладі, на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився, та результат огляду позитивний. Результат 2,04 % є сп`янінням середнього ступеня. Характеризується «розгальмованістю, зниження інтелекту, сонливість, млявість, зниження м`язового тонусу, порушення координації рухів тощо». Що створює серйозну небезпеку до безпеки дорожнього руху та інших учасників. Відповідна поведінка водія підтверджується на наданому відеозаписі. Відповідно до довідки оператора комп`ютерного набору II категорії УПП в Закарпатській області ДПП Пацкань М., у зв`язку з технічними особливостями апаратного забезпечення, що використовується для зберігання та опрацювання інформації відеореєстраторів патрульних автомобілів, терміни зберігання відеозаписів є обмеженими через технічні характеристики накопичувана інформації, а також через автоматичний перезапис відеофайлів протягом 12 годин. Таким чином, відеозаписи з службових автомобілів за 11.07.2022 не можуть бути надані, оскільки вони відсутні у зв`язку з автоматичним перезаписом на автореєстраторі станом на 20.09.2022. Вважає адміністративний позов про скасування постанови про адміністративне порушення таким, що не підлягає до задоволення у зв`язку з тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності. Користуючись наданими правами щодо оскарження дій правоохоронних органів позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності. Таким чином, як зауважує представник відповідача, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то відповідач у повному обсязі заперечує щодо стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивачем не надано ніяких підтверджень щодо розміру витрат на оплату послуг адвоката (квитанція, звіт, розрахунок).

19.10.2022 представником позивача до суду подано додаткові пояснення до позовної заяви, в яких зазначив, що складення працівниками поліції відносно ОСОБА_1 протоколу за ст. 130 КУпАП являє собою окремий склад адміністративного правопорушення, розглядається іншим суддею та не пов`язаний з розглядом даної справи. Питання стягнення адвокатських витрат або будь-яких інших не ставиться позивачем як окрема вимога позовної заяви, в позовній заяві позивач просить скасувати лише оскаржувану постанову. Посиланням на відсутність відеоматеріалів, які підтверджують законність винесення оскаржуваної постанови та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідач тим самим визнає відсутність будь-яких доказів щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення згідно з оскаржуваною постановою. Враховуючи наведене, беручи до уваги, що доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, не спростовують вимог позовної заяви, а тому просить суд позовну заяву задовольнити, справу розглянути без участі позивача.

Позивач у дане судове засідання не з`явився, при цьому його представник просить розглянути справу без його участі.

Представник відповідача у дане судове засідання не з`явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 8 ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з постановою поліцейського взводу 2 роти 1 Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Серешко Х.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 113592 від 11.07.2022 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. за те, що як зазначено у тексті постанови, 11.07.2022, о 19.30 год., в с. Бараниці по вул. Центральна, водій керував автомобілем «Фольксваген Пасат», номерний знак НОМЕР_1 , будучи не пристебнутий, при цьому транспортний засіб обладнаний засобами пасивної безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3 «в» ПДР.

Не погоджуючись із вказаною постановою позивач звернувся із даним позовом до суду.

Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон № 80-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до п. п. 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.3 «в» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів

У відповідності до ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 31 Закону № 580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки, відповідачем не надано.

Матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

За твердженням позивача, до того як вийти з транспортного засобу, він був пристебнутий ременем безпеки.

При цьому оскаржувана постанова не містить жодного посилання на докази, що додаються до неї, на підтвердження вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення (пункт 7 постанови).

Згідно з доданою до відзиву на позов довідки, виданої оператором комп`ютерного набору II категорії УПП в Закарпатській області ДПП Пацкань М., у зв`язку з технічними особливостями апаратного забезпечення, що використовується для зберігання та опрацювання інформації відеореєстраторів патрульних автомобілів, терміни зберігання відеозаписів є обмеженими через технічні характеристики накопичувана інформації, а також через автоматичний перезапис відеофайлів протягом 12 годин. Таким чином, відеозаписи з службових автомобілів за 11.07.2022 не можуть бути надані, оскільки вони відсутні у зв`язку з автоматичним перезаписом на автореєстраторі станом на 20.09.2022

Суд звертає увагу, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення нею правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а лише тільки вказує на нього. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Разом з тим, складення постанови з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП не є достатнім доказом підтвердження вчиненого особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Наведений висновок узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідачем до відзиву на позов не додано жодних доказів, які б підтверджували вчинення правопорушення позивачем, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Наявними у матеріалах справи та дослідженими відеозаписами з нагрудних камер (відеореєстраторів) поліцейських, які містяться на DVD-R диску, що доданий до відзиву (export-m6kk4), не підтверджуються порушення позивачем вимог п. 2.3 «в» ПДР, оскільки запис розпочинається тоді, коли позивач вже знаходиться біля транспортного засобу. Тобто, даними відеозаписами не зафіксовано порушення позивачем правил користування ременями безпеки.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до переконання, що матеріалами справи не підтверджено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушень, відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, а також не доведено дотримання при винесені оскаржуваної постанови вимог ст. ст. 248, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, враховуючи викладене та беручи до уваги наведені норми, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю та скасувати постанову поліцейського взводу 2 роти 1 УПП в Закарпатській області ДПП капрала поліції Серешко Х.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 113592 від 11.07.2022, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходиться з приписів ст. 139 КАС України, відповідно до яких при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову в розмірі 496,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 76, 77, 90, 241-246, 255, 262, 271, 272, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Скасувати постанову поліцейського взводу 2 роти 1 Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Серешко Христини Василівни про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 113592 від 11.07.2022, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позову в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач:

Департамент патрульної поліції, , що знаходиться за адресою: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, що знаходиться за адресою: вул. Кошового, 2, м. Ужгород, Закарпатська область.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Дата складення повного рішення суду 19 жовтня 2022 року.

Головуюча А.І. Сарай