Справа № 520/339/22
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

27.10.2022р. справа №520/339/22 Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) осіб справу за позовом

Головного управління ДПС у Харківській області (далі за текстом - позивач, заявник, контролюючий орган, владний суб"єкт, орган публічної адмінстрації)
до Виробничого управління комунального господарства Люботинської міської ради Харківської області (далі за текстом - відповідач)
простягнення 2.145.923,98грн. коштів за податковим боргом, -

встановив:

Суб`єкт владних повноважень, Головне управління ДПС у Харківській області (далі за текстом - владний суб`єкт, позивач, контролюючий орган, адміністративний орган, Управління), у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про стягнення з Виробничого управління комунального господарства Люботинської міської ради Харківської області 2.145.923,98грн. коштів за податковим боргом.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що платник податків у добровільному порядку не виконав податкового обов`язку з оплати виданих контролюючим органом податкових повідомлень-рішень та грошових зобов`язань, самостійно узгоджених у документах обов`язкової звітності із податку на додану вартість та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Указане спричинило утворення спірної суми заборгованості. Вжиті контролюючим органом заходи, зокрема, направлення податкової вимоги, не призвели до погашення податкового боргу. Посилаючись на вказані вище обставини, позивач просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач у наданому 27.10.2022 р. відзиві визнав наявність боргу у заявленій до стягнення сумі.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

До заявленої владним суб`єктом вимоги про стягнення коштів структурно входять: грошові зобов"язання з податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 1.684.260,69грн. за податковим повідомленням - рішенням ГУ ДПС у Харківській області від 08.11.2021р. №8 (основний платіж - 1.312.193,87грн., штраф - 251.032,92грн., пеня - 121.033,90грн.); грошові зобов`язання у вигляді 1.020,00грн. штрафу за податковим повідомленням - рішенням ГУ ДПС у Харківській області від 08.11.2021р. №8; грошові зобов`язання з військового збору у загальному розмірі 66.244,23грн. за податковим повідомленням - рішенням ГУ ДПС у Харківській області від 08.11.2021р. №8 (основний платіж - 45.193,33грн., штраф - 17.789,60грн., пеня - 3.261,30грн.); грошові зобов`язання у вигляді 25.825,00грн. штрафу за податковим повідомленням - рішенням ГУ ДПС у Харківській області від 08.06.2021р. №; грошові зобов`язання у вигляді 17.155,20грн. штрафу за податковим повідомленням - рішенням ГУ ДПС у Харківській області від 08.06.2021р. №; грошові зобов"язання з ПДВ у розмірі 7.994,00грн. за податковою декларацією з ПДВ жовтня 2020р.; грошові зобов"язання з ПДВ у розмірі 7.413,00грн. за податковою декларацією з ПДВ листопада 2020р.; грошові зобов"язання з ПДВ у розмірі 622,00грн. за податковою декларацією з ПДВ грудня 2020р.; грошові зобов"язання з ПДВ у розмірі 15.145,00грн. за податковою декларацією з ПДВ січня 2021р.; грошові зобов"язання з ПДВ у розмірі 4.000,00грн. за податковою декларацією з ПДВ лютого 2021р.; грошові зобов"язання з ПДВ у розмірі 39.016,00грн. за податковою декларацією з ПДВ квітня 2021р.; грошові зобов"язання з ПДВ у розмірі 29.102,00грн. за податковою декларацією з ПДВ червня 2020р.; грошові зобов"язання з ПДВ у розмірі 9.769,00грн. за податковою декларацією з ПДВ липня 2021р.; грошові зобов"язання з ПДВ у розмірі 13.465,00грн. за податковою декларацією з ПДВ серпня 2021р.; грошові зобов"язання з ПДВ у розмірі 22.578,00грн. за податковою декларацією з ПДВ вересня 2021р.; грошові зобов"язання з ПДВ у розмірі 18.521,00грн. за податковою декларацією з ПДВ жовтня 2021р.; грошові зобов"язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 57.842,40грн. за податковою декларацією з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019р. (з урахуванням проведеної оплати у сумі 859,32грн.; грошові зобов"язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 65.460,78грн. за податковою декларацією з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020р.; грошові зобов"язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 83.160,00грн. за податковою декларацією з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021р.

05.03.2018р. контролюючим органом була складена податкова вимога №38609-17, котра була надіслана за належною податковою адресою (62433, Харківська область, м.Люботин, вул.Слобожанська, б.151А) і вручена платнику 21.03.2018р.

Доказів припинення юридичної дії перелічених вище рішень суб`єкта владних повноважень з будь-яких причин матеріали справи не містять.

Доказів настання події переривання податкового боргу відповідача з 05.03.2018р. учасниками справи до суду у ході розгляду справи не подано.

Стверджуючи про наявність підстав для виконання податкового обов`язку боржника у примусовому порядку, контролюючий орган ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

З 01.01.2011 р. таким законом є Податковий кодекс України.

З огляду на приписи ч. 2 ст. 73 КАС України до предмету доказування по адміністративній справі про стягнення заборгованості, котра утворилась внаслідок невиконання публічного обов`язку з проведення платежу на користь Державного бюджету України, місцевого бюджету чи певного суб`єкта владних повноважень з огляду на приписи ч. 2 ст. 73 КАС України входять обставини: 1) реального існування зобов`язаної особи як суб`єкта права, 2) виникнення публічного обов`язку по здійсненню платежу, 3) доведення до відома зобов`язаної особи факту виникнення публічного обов`язку по здійсненню платежу, 4) виконання публічного обов`язку в добровільному порядку, 5) дотримання органом контролю чи управління визначеної законом процедури виконання публічного обов`язку в примусовому порядку, 6) існування заборгованості з виконання публічного обов`язку, 7) заявлення органом контролю чи управління вимоги про стягнення в межах визначеного законом строку.

Стосовно заявленої суб`єктом владних повноважень вимоги про стягнення коштів, яка ґрунтується на самостійно задекларованих податкових зобов`язаннях, суд зазначає, що згідно з загальним правилом п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відносно строку сплати податкових зобов"язань з ПДВ, відображених відповідачем у податкових деклараціях з ПДВ, приписи п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України повністю кореспондують положенням п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України, де указано, що сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

При цьому, згідно з п.203.1 ст.203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відносно строку сплати податкових зобов"язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відображених відповідачем у податкових деклараціях з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки застосуванню до спірних правовідносин у якості спеціальної підлягає норма, викладена у п.п.266.10.1 п.266.10 ст.266 Податкового кодексу України, де зазначено, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачується юридичними особами авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Стосовно заявленої суб`єктом владних повноважень вимоги про стягнення коштів за рішеннями контролюючого органу про самостійне визначення грошових зобов"язань платника податків - відповідача суд зазначає, що визначені рішеннями контролюючого органу зобов`язання підлягають сплаті за строком згідно з п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме: у 10 календарних днів від дня отримання податкового повідомлення-рішення, а у випадку оскарження - у 10 календарних днів за днем узгодження, яким є або день закінчення процедури адміністративного оскарження (п.56.17 ст.56 Податкового кодексу України), або день набрання законної сили судовим рішенням у справі про скасування рішення контролюючого органу (п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України).

Згадані строки у спірних правовідносинах збігли, проте доказів виконання особою податкового обов`язку у добровільному порядку матеріали справи не містять, а доказів припинення податкового обов`язку з інших підстав судом не виявлено.

Дослідивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах скінчився перебіг визначених законом строків виконання податкового обов`язку, але фактичних даних, котрі б засвідчували припинення податкового обов`язку внаслідок самостійного і добровільного перерахування платником податків коштів до бюджету, а також з інших підстав відповідно до положень ст.ст. 37, 38, 101, 102 Податкового кодексу України матеріали справи не містять.

У зв`язку із цим, за правилами п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 та п. 57.1, п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України за переліченими вище грошовими зобов"язаннями виник податковий борг.

05.03.2018р. контролюючим органом була складена податкова вимога №38609-17, котра була надіслана за належною податковою адресою і вручена платнику 21.03.2018 р.

Спору з приводу застосування п. 87.9 ст.87 Податкового кодексу України між учасниками справи не існує.

Запроваджений ст. 102 Податкового кодексу України присікальний строк давності у спірних правовідносинах не сплинув.

Передбачена ст. 95 Податкового кодексу України черговість реалізації управлінської функції контролю за своєчасністю розрахунків Головним управлінням дотримана.

Обставини існування невиконаного податкового обов`язку платника стосовно заявленої до стягнення суми підтверджені наявною у справі роздруківкою картки особового рахунку платника податків, котра за правилами ст.ст. 73-76 КАС України є належним, допустимим, достатнім та достовірним доказом невиконаного податкового обов`язку з боку відповідача.

У ході розгляду справи доказів відсутності обов`язку платника податків у спірних правовідносинах здійснити платіж на користь державного бюджету України на виконання існуючого податкового обов`язку або доказів припинення податкового обов`язку за іншими підставами сторонами до суду не подано, а судом самостійно не виявлено.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки судовим розглядом не встановлено факту порушення заявленою суб`єктом владних повноважень вимогою в частині стягнення 2145923,98 грн. прав та інтересів платника податків у сфері публічно-правових відносин у галузі податкової справи, то позов належить задовольнити, стягнувши борг у вказаній сумі за рахунок коштів відповідача.

При цьому зважає, що за приписами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і Податкового кодексу України кошти в Україні існують в готівковій і безготівковій формі, а відтак, питання визначення форми коштів, котрі підлягають стягненню з платника податків за податковим боргом, належить до управлінської компетенції контролюючого органу і підлягає вирішенню у ході виконання останнім відповідного судового акту.

Також суд зважає, що за правовою природою податковий борг має не сталий характер, а навпаки - постійно змінюється в залежності: від обсягу виконаних минулих податкових обов`язків; за рахунок минулих податкових обов`язків, припинених виконанням з інших підстав (тобто існування яких припинено з інших підстав, окрім проведення оплати); поточних податкових зобов"язань, трансформованих у податковий борг.

Судом розглянутий спір відносно податкового боргу відповідача станом на 24.12.2021р.

У разі погашення суми податкового боргу, яка була предметом розгляду у справі №520/339/22 або зменшення цієї суми за рахунок минулих податкових обов`язків, припинених виконанням з інших підстав (тобто існування яких припинено з інших підстав, окрім проведення оплати) у період часу між порушенням провадження у справі та винесенням рішення по суті спору сторони у силу вимог п.9 ч.3 ст.2, ч.2 ст.44, ч.1 ст.45 КАС України сторони з метою запобігання стягнення коштів понад обсяг предмету спору у справі №520/339/22 зобов`язані або звернутись до суду у порядку ст.361 КАС України із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, або звернутись до суду у порядку ст.374 КАС України із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Розподіл судових витрат необхідно провести за правилами ст. 139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Стягнути з Виробничого управління комунального господарства Люботинської міської ради Харківської області (ідентифікаційний код - 05392163; місцезнаходження - вул. Слобожанська, буд. 151-А, м. Люботин, Харківський район, Харківська область, 624333) на користь державного бюджету України кошти за податковим боргом у сумі 2145923 (два мільйони сто сорок п`ять тисяч дев`ятсот двадцять три) грн. 98 коп.

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду); підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Суддя Сліденко А.В.