Справа № 480/10769/21
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2022-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОРПОСТАЧ" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДПС у Сумській області № 1626-кп від 13.10.2021 "Про проведення фактичної перевірки". Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до положень Податкового кодексу України в наказі контролюючого органу про проведення фактичної перевірки повинні бути зазначені, зокрема, мета та підстава для перевірки. Підстави для проведення фактичних перевірок визначені в п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України. В оскаржуваному наказі зазначено, що перевірка проводиться з метою здійснення функцій щодо контролю за дотриманням вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання, обігу та транспортування підакцизних товарів, а підставою для такої перевірки є підпункти 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України. Для проведення фактичної перевірки платника податків відповідно до підпунктів 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України у контролюючого органу повинна бути наявна конкретна (фактична) інформація про порушення платником вимог законодавства, яка зазначається в наказі про проведення фактичної перевірки. Натомість спірний наказ містить посилання на загальні законодавчо встановлені норми Податкового кодексу України, які надають право податковим органам на перевірку платника податку, зокрема, на приписи підпунктів 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України як на підставу для проведення фактичної перевірки. Крім того, в оскаржуваному наказі встановлено період, що перевіряється, з 01.01.2020 по дату закінчення перевірки, при цьому перевірка даних за минулий період носить характер документальної перевірки, відповідно, такі дії контролюючим органом не можуть вчинятися в межах фактичної перевірки. Таким чином, оскаржуваний наказ не відповідає вимогам податкового законодавства, оскільки фактичних та юридичних підстав для його винесення у відповідача не було, є протиправним та підлягає скасуванню. Просив позов задовольнити.
Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що норми Податкового кодексу України не передбачають зобов`язання щодо зазначення контролюючим органом у наказі про проведення фактичної перевірки конкретизації підстав, окрім перелічених у пп. 80.2.1-80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПКУ. Разом з тим, про імовірність порушення позивачем вимог пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України в частині здійснення роздрібної торгівлі пальним на акцизному складі без реєстрації рівнемірів-лічильників в Єдиному державному реєстрі в.о. начальника ГУ ДПС у Сумській області повідомлено службовою запискою управління контролю за підакцизними товарами. В порядку ст. 81 ПК України особу, яка фактично проводить розрахункові операції, оператора АЗС ТОВ "ДОРПОСТАЧ" Притико О.О. 18.01.2021 було ознайомлено зі службовими посвідченнями, направленнями на проведення фактичної перевірки та вручено копію наказу. Виконуючи вимоги ст. 81 Податкового кодексу України, ОСОБА_1 допустила працівників ГУ ДПС у Сумській області до проведення фактичної перевірки. За результатами фактичної перевірки складено акт та виявлено порушення вимог податкового законодавства. Зауважує, що ТОВ "ДОРПОСТАЧ" не заперечує проти виявлених у ході перевірки порушень. Також вказує, що Податковим кодексом України не встановлено будь-яких обмежень та/або заборон щодо періоду діяльності платника, який перевіряється в ході фактичних перевірок, крім ст. 102 Податкового кодексу України (не пізніше 1095 днів). Крім того зауважує, що на проведення саме фактичної, а не документальної, перевірки вказує те, що порушення законодавства позивачем було виявлено саме під час безпосереднього огляду АЗС у ході фактичної перевірки, що не заперечувалося ним при поданні заперечення до акта та при складанні позовної заяви до суду. Вважає, що порушень вимог чинного законодавства ним не допущено. Просив у задоволенні позову відмовити.
Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що фактична перевірка відповідачем не проводилася, оскільки оператором АЗС ОСОБА_1 було відмовлено в допуску до перевірки. Підставою недопуску на перевірку слугувало те, що в оскаржуваному наказі не зазначено конкретних правових підстав її проведення. Того ж дня позивач звернувся до суду з цим позовом. Однак, незважаючи на те, що працівники відповідача не були допущені до проведення перевірки, 28.10.2021 ТОВ "ДОРПОСТАЧ" отримало акт від 23.10.2021 № 5313/А/18-28-09-01/38584699 "Про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу підакцизних товарів", відповідно до якого перевірка все ж таки була проведена. Отримавши Акт, позивач подав на нього заперечення, бо вважає його протиправним та складеним без відповідних правових підстав. Вважає, що дії відповідача не грунтуються на вимогах закону, а тому є протиправними. Просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що 13.10.2021 в.о. начальника Головного управління ДПС у Сумській області винесено наказ № 1626-кп "Про проведення фактичної перевірки"(а.с.6). 23.10.2021 ГУ ДПС у Сумській області проведено фактичну перевірку ТОВ "ДОРПОСТАЧ" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу підакцизних товарів. За наслідками проведеної перевірки складено Акт № 5313/А/18-28-09-01/38584699 від 23.10.2021.
Суд вважає, що наказ ГУ ДПС у Сумській області від 13.10.2021 № 1626-кп є протиправним та підлягає скасуванню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України).
Згідно з п.п. 75.1. 75.3 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
На підставі п. 80.1 ст. 81 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
У даному випадку фактична перевірка позивача призначена відповідачем на підставі підпунктів 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, якими передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80);
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80).
За змістом п. 81.1 ст. 80 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки та службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
За змістом абз. 3 п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України в наказі про проведення перевірки зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
Отже, обов`язковими умовами здійснення фактичної перевірки платника податків є наявність підстав для її проведення, визначених у статті 80 Податкового кодексу України, а також вручення платнику податків чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення фактичної перевірки.
Разом з тим, наказ про проведення фактичної перевірки позивача не містить жодних посилань на отримання податковим органом будь-якої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, або інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.
При цьому відповідачем не надано письмових та належним чином оформлених доказів, які б підтвердили, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу була саме вищезазначена інформація, яка не конкретизована суб`єктом владних повноважень, а податковий контроль необхідно було здійснювати саме у формі фактичної перевірки.
У спірних правовідносинах відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ про проведення фактичної перевірки, не зазначив у ньому підстави для проведення такої перевірки. У відзиві на позовну заяву представник відповідача не обґрунтував, що саме зумовило необхідність проведення перевірки цього підприємства, наявність (отримання) якої саме інформації стало приводом для її проведення, а також не вказав мету перевірки, що має визначатися з підстав проведення перевірки. Відсутність конкретних підстав для призначення перевірки позбавляє платника податків можливості визначитися щодо законності підстав її призначення.
Зважаючи на викладене та беручи до уваги, що відповідач у спірному наказі не визначив підстави для призначення фактичної перевірки позивача, обмежившись при цьому загальним посиланням на підпункти 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, та враховуючи відсутність у ньому будь-якого посилання на отриману відповідачем в установленому порядку інформацію про факти, які б свідчили про можливі порушення позивачем законодавства, враховуючи що наведені в наказі підстави проведення перевірки в ході розгляду справи не підтвердилися та не були доведені відповідачем як суб`єктом владних повноважень, суд дійшов висновку, що призначення та проведення фактичної перевірки щодо позивача було здійснено незаконно.
Крім того, суд звертає увагу, що спірним наказом визначено термін проведення фактичної перевірки строком не більше 10 діб, починаючи з 18.10.2021, та встановлено період, що перевіряється, з 01.01.2020 по дату початку перевірки.
Системний аналіз положень ст.ст. 75, 80 Податкового кодексу України дозволяє дійти висновку, що змістом (особливістю) фактичної перевірки є перевірка дотримання суб`єктом господарювання вимог закону саме на поточний момент (фактичний момент перевірки), це корелюється із правом податкового органу прийти на перевірку без попередження у будь-яку годину доби, згідно з робочим графіком суб`єкта господарювання.
Однак, перевірка даних за минулий період носить характер документальної перевірки, а тому такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та слугувати підставою для застосування штрафних санкцій.
У зв`язку з цим обставина, на яку посилається відповідач у відзиві на позовну заяву, щодо достатності службової записки управління контролю за підакцизними товарами на ім`я в.о. начальника ГУ ДПС у Сумській області про імовірність порушення позивачем вимог пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України в частині здійснення роздрібної торгівлі пальним на акцизному складі без реєстрації рівнемірів-лічильників в Єдиному державному реєстрі, не підтверджує наявність достатньої умови для проведення фактичної перевірки на підставі підпунктів 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України (здійснення функцій щодо контролю за дотриманням вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання, обігу та транспортування підакцизних товарів).
На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для здійснення перевірки (податкового контролю) позивача саме на підставі спірного наказу, у якому відсутні посилання на конкретні фактичні підстави призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення такої, у якому зазначено мету проведення перевірки, що не відповідає меті проведення фактичної перевірки, визначеної Податковим кодексом України.
Поміж іншого слід зазначити, що нормами Податкового кодексу України з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою для прийняття наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Враховуючи, що відповідач прийняв наказ про проведення фактичної перевірки позивача з порушенням вимог Податкового кодексу України, таке рішення не може відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДПС у Сумській області від 13.10.2021 № 1626-кп "Про проведення фактичної перевірки" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області 2270,00 грн в рахунок відшкодування судового збору (а.с.13).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Сумській області від 13.10.2021 № 1626-кп "Про проведення фактичної перевірки".
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОРПОСТАЧ" 2270,00 грн в рахунок відшкодування судового збору.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах