Справа № 420/10664/22
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глуханчука О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
03 серпня 2022 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області при проведенні перерахунку пенсії, який здійснено на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 щодо зменшення з 01.01.2018 року основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 83 процентів на 70 процентів грошового забезпечення, а також відмови у перерахунку та виплаті призначеної йому пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за вислугу років в розмірі 83 процентів грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату з 01.01.2018 року ОСОБА_1 пенсії за вислугу років та з 03.05.2018 пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за вислугу років з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 83 процента грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив про те, що він ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас та йому з 10.11.2010 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пенсію призначено за вислугу 31 рік у розмірі 83 % грошового забезпечення, однак під час перерахунку з 01 січня 2018 року на підставі постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року відповідачем зменшено основний розмір пенсії з 83 % до 70 % грошового забезпечення. У подальшому, з 03.05.2018 року позивач переведений на пенсію по інвалідності.

Як зазначено у позові, для відновлення основного відсоткового розміру пенсії 83 %, позивач звертався до відповідача, проте позитивної відповіді не отримав, оскільки відповідач листом від 29.07.2022 року відмовив у виплаті пенсії в розмірі 83 % грошового забезпечення, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Позивач вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не враховано, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.

Таким чином позивач посилається на те, що розмір призначеної йому пенсії за вислугу років складає 83 % грошового забезпечення; зменшення цього показника суперечить чинному законодавству, статті 58 Конституції України та правовій позиції Верховного Суду у зразковій справі №240/5401/18.

Також позивач посилається на ст. 23 Закону № 2262-ХІІ та вважає, що з часу встановлення йому інвалідності за наявності вислуги років для призначення пенсії за вислугу років та права на довічну пенсію за вислугу років, позивач має право на пенсію по інвалідності, з виплатою її в розмірі пенсії за вислугу років, тобто 83 % грошового забезпечення.

Процесуальний рух справи
Ухвалою суду від 08 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Також ухвалою від 15 серпня 2022 року суд витребував від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів з пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зокрема протоколу про призначення пенсії, листків про перерахунок пенсії з 01.01.2018 року (перерахунок на підставі постанови КМУ №103), інші матеріали пенсійної справи в частині, що стосується предмету спору, для долучення до матеріалів справи.

23 серпня 2022 року відповідачем засобами електронного зв`язку подано відзив на позовну заяву (а.с. 26-28).

Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідач підтвердив той факт, що позивачу відповідно до статті 13 Закону України від 09.04.1992 № 2262 Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 10.11.2010 року призначено пенсію за вислугу 31 рік у розмірі 83 % відповідних сум грошового забезпечення.

У подальшому, з 01.01.2018 здійснено перерахунок пенсії позивачу, виходячи з розміру 70 % відповідної суми грошового забезпечення. Відповідач зазначив, що перерахунок пенсії позивача на виконання постанови КМУ Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб № 103 від 21.02.2018 року було проведено з урахуванням основного розміру грошового забезпечення позивача у розмірі 70%, оскільки 01.05.2014 року набули чинності зміни, внесені Законом України №1166-VII від 27.03.2014 року Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в України, до ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року №2262-ХІІ. Зазначеним Законом статтю 13 викладено в такій редакції: загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, встановлено у розмірі 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення. У зв`язку з отриманням статусу особи з інвалідністю війни 2 групи ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності відповідно до статті 21 Закону з 03.05.2018 у розмірі 80 % відповідних сум грошового забезпечення, тобто у розмірі пенсії по інвалідності, визначеному ст. 21 Закону №2262.

З цих підстав відповідач вважає, що перерахунок пенсії позивачу здійснено відповідно до вимог законодавства, що діяло на момент виникнення права на такий перерахунок, виплата пенсії здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства, тому підстави для визнання протиправними дій управління та задоволення позову відсутні.

23 серпня 2022 року на виконання ухвали суду про витребування доказів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області подано лист, яким повідомлено, що пенсійна справа ОСОБА_1 на період запровадження воєнного стану зберігається за межами Одеської області, тому не може бути надана до суду.

Інші заяви по суті справи учасниками справи не надавались, додаткові докази не надходили.

З огляду на заявлені позивачем вимоги, справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами у заявах по суті справи, позивач - ОСОБА_1 є військовим пенсіонером та з 10.11.2010 року йому призначена пенсія за вислугу років (31 рік) у розмірі 83 % відповідних сум грошового забезпечення, згідно ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ від 09.04.1992 № 2262-XII (у відповідній чинній редакції).

З 03.05.2018 року позивач переведений на пенсію по інвалідності.

Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області.

З 01.01.2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області проведено перерахунок пенсії позивача на підставі пункту 1 Постанови КМУ №103 від 21.02.2018 року, яким зменшило основний розмір пенсії до 70% грошового забезпечення.

У відповідь на звернення представника позивача щодо перерахунку пенсії, виходячи з 83 % відповідних сум грошового забезпечення (а.с. 9-10), Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом від 29 липня 2022 року вих. №12060-9839/Б-02/8-1500/22 повідомило про таке.

Пенсія за вислугу 31 рік ОСОБА_1 була призначена Головним управлінням відповідно до статті 13 Закону України від 09.04.1992 № 2262 Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) з 10.11.2010 у розмірі 83 % відповідних сум грошового забезпечення. Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до пункту а статті 13 Закону в редакції, що діяла до 01.10.2011 не повинен був перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Законом України від 27.03.2014 № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» до зазначеної статті внесено зміни, якими передбачено, що максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. З прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі - Постанова № 103) перерахунок раніше призначених пенсій було здійснено за нормами законодавства, що діяло на момент перерахунку. На підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії за нормами, чинними на 01.03.2018, ОСОБА_1 Головним управлінням з 01.01.2018 здійснено перерахунок пенсії виходячи з розміру 70 % відповідної суми грошового забезпечення. У зв`язку з отриманням статусу особи з інвалідністю війни 2 групи ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності відповідно до статті 21 Закону з 03.05.2018 у розмірі 80 % відповідних сум грошового забезпечення. Пенсія обчислена та виплачується відповідно до норм чинного пенсійного законодавства, тому для проведення її перерахунку виходячи з іншого розміру підстав немає (а.с. 11-12).

Не погоджуюсь із зменшенням основного розміру пенсії за вислугу років з 01.01.2018 року з 83 % до 70%, а з 03.05.2018 року пенсії по інвалідності з 83 % до 80% відповідних сум грошового забезпечення, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

01.01.1992 року введений у дію Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Як встановлено судом, позивачу ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років з 10.11.2010 року при вислузі 31 рік у розмірі 83 % відповідних сум грошового забезпечення, згідно ст. 13 Закону України №2262-ХІІ.

Відповідно до положень статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (у редакції від 17.07.2009 року, чинній на момент призначення пенсії позивачу), максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Предметом спірних правовідносин між сторонами стало, зокрема, зменшення позивачу з 01 січня 2018 року розміру пенсії за вислугу років до 70% відповідних сум грошового забезпечення, у зв`язку з перерахунком на підставі постанови КМУ від 21.02.2018 року №103.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовані статтею 63 Закону № 2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, згідно з пунктами 2 та 3 якого Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (редакція, чинна на момент перерахунку пенсії позивача).

Відповідно до пункту 4 цього Порядку перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пунктом 5 згаданого Порядку визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб встановлено, зокрема, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 2 постанови). Також цією постановою установлені тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схема тарифних розрядів за основними типовими посадами, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями.

У подальшому Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 лютого 2018 року № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, пунктом 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Таким чином, відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.

Як убачається із наведених норм, такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.

Разом з тим відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Позивачу пенсія була призначена з 10.11.2010 року за вислугу 31 рік у розмірі 83 % відповідних сум грошового забезпечення, згідно ст. 13 Закону України №2262-ХІІ.

У подальшому стаття 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Разом із тим застосування цього показника до перерахунку пенсії позивача є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, яка змін не зазнавала, а також нормами постанов Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 та від 21 лютого 2018 року №103, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що при перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Вищезазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні по зразковій справі № 240/5401/18 від 04 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року.

Це рішення суду є зразковим для справ, у яких предметом спору є зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, при здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб відповідно до статті 63 указаного Закону на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

Таким чином, вирішуючи спір, судом встановлено, що дана адміністративна справа є типовою, оскільки відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи № 240/5401/18, а саме:

а) позивач є особою, якій призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб;

б) відповідачем є відповідне Головне управління Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває позивач;

в) предметом спору є зміна відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку з 01 січня 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 у зв`язку з підвищенням сум грошового забезпечення, що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

З огляду на зазначене, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у рішенні від 04 лютого 2019 року за результатами розгляду зразкової справи № 240/5401/18, суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років з 83 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає необхідним також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83 % відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 01 січня 2018 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Що стосується позовних вимог стосовно перерахунку з 03.05.2018 пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за вислугу років, а саме 83 % грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, з 03.05.2018 року позивач переведений на пенсію по інвалідності відповідно до ст. 21 Закону № 2262-XII.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону № 2262-XII, військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Відповідно до ст. 21 Закону № 2262-XII (у редакції від 20.01.2018 року, чинній на момент переведення позивача на пенсію по інвалідності), пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах:

а) особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку);

б) іншим особам з інвалідністю I групи - 70 процентів, II групи - 60 процентів, III групи - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

Стаття 23 Закону № 2262-XII передбачає випадки призначення пенсій по інвалідності в розмірі пенсії за вислугу років. Так, в разі наявності у особи з інвалідністю з числа осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугу років (пункт "а" статті 12), пенсія по інвалідності може призначатися їм у розмірі пенсії за вислугу років відповідно до вислуги (пункт "а" статті 13).

Отже, положення статті 23 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб є додатковою гарантією військовослужбовцям, які отримали інвалідність і мають необхідну для призначення пенсії за цим Законом вислугу років, оскільки загальні розмірі пенсії по інвалідності особам, які не мають права на пенсію за вислугою років, встановлюються в розмірі, зокрема, особам з інвалідністю внаслідок війни II групи - 80 процентів.

При цьому, суд зазначає, що частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Враховуючи, що на момент виходу на пенсію (з 10.11.2010 року) позивач мав вислугу, необхідну для призначення пенсії за вислугу років (31 рік) та відповідно з 10.11.2010 року йому було призначено пенсію за вислугу років у розмірі 83 % відповідних сум грошового забезпечення, то пенсія по інвалідності має бути призначена йому у розмірі пенсії за вислугу років, тобто 83 % відповідних сум грошового забезпечення.

Отже, суд вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи статті 23 Закону № 2262-XII, відтак позовні вимоги щодо перерахунку та виплати з 03.05.2018 пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за вислугу років з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 83 % грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії, підлягають задоволенню.

Що стосується доводів відповідача стосовно того, що вимоги позивача про перерахунок пенсії з 01.01.2018 року заявлені з порушенням норм ст.122 КАС України, яка встановлює шестимісячний строк звернення до суду з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, суд зазначає наступне.

Слід зауважити, що питання дотримання позивачем строку звернення до суду вирішувалось судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

У прохальній частині позовної заяви позивач просив поновити йому строк звернення до суду. Клопотання про поновлення строку звернення до суду у позові обґрунтоване тим, що відповідач порушив права позивача та здійснив зменшення основного розміру його пенсії з 83% на 70% грошового забезпечення з 01.01.2018, а також здійснив призначення пенсії по інвалідності без урахування вимог ст. 23 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо права осіб на призначення пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за вислугу років відповідно до вислуги, з 03.05.2018 в розмірі 80% замість 83%, про що позивач дізнався лише 13.07.2022 після особистого звернення до відповідача, а також отримання повідомлення про це у листі ГУПФУ від 29.07.2022 №12060-9839/Б-02/8-1500/22.

До цього часу позивач не знав та не міг знати про наявні порушення щодо розміру його пенсії з боку відповідача, оскільки будь-яких документів від відповідача щодо обчислення та складових пенсії не отримував, а вказане порушення не є очевидним, допущене під час масового проведення перерахунку пенсій.

Отже, позивач вказує, що йому стало відомо про порушення його прав відповідачем з липня 2022 року після отримання листа про відмову проведення перерахунку.

З цієї дати, як вважає позивач, виникли спірні правовідносини та починається відлік строку звернення до суду з даним позовом.

Також позивач посилався на ч. 3 ст. 51 та ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дослідивши матеріали позовної заяви та клопотання щодо поновлення строку звернення до суду, судом встановлено, що виникненню спірних правовідносин передувало звернення позивача до ГУПФУ із заявою від 15.07.2022 року щодо проведення з 01.01.2018 перерахунку та виплати йому пенсії, в тому числі пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за вислугу років - 83% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії.

Листом від 29.07.2022 року вих. №12060-9839/Б-02/8-1500/22 відповідач повідомив про відмову у проведенні такого перерахунку (а.с. 11-12).

Таким чином, з моменту відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії шестимісячний строк звернення до суду не минув.

Окрім того, згідно ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або у зв`язку із введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

На підставі викладеного, суд відхиляє доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування правомірності вчинення оскаржуваних дій відповідачем суду не наведено та не надано.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI, позивач був звільнений від сплати судового збору, відповідно, підстави для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, відсутні.

У відповідності зі ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч. 6 ст. 120 КАС України).

З урахуванням ч. 6 ст. 120 КАС України, справу розглянуто 27 жовтня 2022 року.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74-77, 90, 120, 122, 139, 243-246, 250, 255-258, 262, 291, 294, 295, 297 КАС України,

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області при проведенні перерахунку пенсії, який здійснено на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, щодо зменшення з 01.01.2018 року основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 83 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення, а також щодо відмови у перерахунку та виплаті призначеної йому пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за вислугу років в розмірі 83 % грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату з 01.01.2018 року пенсії за вислугу років та з 03.05.2018 року пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за вислугу років з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 83 % грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83).

Суддя О.В. Глуханчук