Справа № 120/8766/22
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

28 жовтня 2022 р. Справа № 120/8766/22

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Віятик Наталія Володимирівна розглянувши матеріали позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування повідомлень-рішень.

Позивач просить суд:

- Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Вінницькій області від 26.07.2022 №1909к «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )»;

- Визнати протиправним та скасувати рішення-повідомлення №6465/02-32-09-04/ НОМЕР_1 від 27.09.2022;

- Визнати протиправним та скасувати рішення-повідомлення №6470/02-32-09-04/ НОМЕР_1 від 27.09.2022;

- Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій №6460/02-32-09-04/ НОМЕР_1 від 27.09.2022.

Ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами, суддя дійшла до наступних висновків.

Заявлені вимоги обґрунтовуються тим, що на підставі наказу в.о. начальника Головного управління ДПС у Вінницькій області від 26.07.2022 №1909к, проведено фактичну перевірку суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 та за наслідком якої складено Акт фактичної перевірки.

У зв`язку з встановленими порушеннями Головне управління ДПС у Вінницькій області прийняло 2 повідомлення-рішення та 1 рішення про застосування фінансових санкцій.

Суддя звертає увагу, що позивачем в позовній заяві зазначено про факт допуску посадових осіб податкового органу до здійснення фактичної перевірки.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

В ході з`ясування вищенаведених питань суддею встановлено наступне.

Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 23.06.1997 №2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».

У пункті 5 рішення Конституційного Суду України від 22.04.2008 №9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Отже, спір щодо наказу контролюючого органу про призначення перевірки не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. При цьому, поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» необхідно тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 у справі №816/228/17.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що згідно із наказом Головного управління ДПС у Вінницькій області від 26.07.2022 №1909к «Про проведення фактичної перевірки» перевірка була проведена та складено акт фактичної перевірки, на підставі якого відносно ФОП ОСОБА_1 податковим повідомленням-рішенням №6465/02-32-09-04/ НОМЕР_1 від 27.09.2022 встановлено порушення п.п. 230.1.2, 230.1 ст. 230 ПК України та застосовано штрафні санкції у сумі 1000 000грн.; податковим повідомленням-рішенням №6470/02-32-09-04/ НОМЕР_1 від 27.09.2022 встановлено порушення п.п. 85.2, 85.4 ст. 85 ПК України та застосовано штрафні санкції у сумі 1020 грн.; рішенням №6460/02-32-09-04/ НОМЕР_1 від 27.09.2022 встановлено порушення ст. 15 Закону України « Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» та застосовано фінансові санкції у виді штрафу у розмірі 500 000 грн.

Відтак, оскільки контролюючий орган був допущений до проведення фактичної перевірки на підставі наказу Головного управління ДПС у Вінницькій області від 26.07.2022 №1909к, то вказаний наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту прав платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

З урахуванням наведеного, спір у частині оскарження наказу ГУ ДПС у Вінницькій області не підлягає вирішенню за правилами адміністративного судочинства, такі позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку жодного судочинства, тому з наведених вище мотивів, у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДПС у Вінницькій області від 26.07.2022 №1909к необхідно відмовити на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України.

Керуючись ст. ст. 170, 256, 293 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС у Вінницькій області від 26.07.2022 №1909к «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 )».

Повторне звернення до адміністративного суду з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна