Справа № 380/14011/22
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2022-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
про повернення позовної заяви
28 жовтня 2022 року
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Мартинюк В.Я. розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, -
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність щодо не перерахунку та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 12 липня 2018 року включно, визначеної з урахуванням розміру підвищення доходу та розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку №1078;
зобов`язати нарахувати та виплатити щомісячну суму індексації грошового забезпечення у розмірі 4463, 15 грн. за період з 01 березня 2018 року по 12 липня 2018 року включно, визначену з урахуванням розміру підвищення доходу у березні 2018 року та розраховану як різниця між сумою індексації і розміром підвищення її грошового доходу відповідно до абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку №1078.
Ухвалою від 10.10.2022 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу встановлено строк для усунення зазначених у мотивувальній частині ухвали недоліків шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважних причин пропуску та доказів, що підтверджуються причини пропуску такого.
26.10.2022 року від представника позивача на адресу суду надійшла заява про залишення позову без руху, в якій він вказує, що на час звільнення позивача з військової служби відповідно до ст.233 КЗпП України звернення до суду у разі порушення законодавства про оплату праці з вимогами про стягнення заробітної плати не обмежувалося строком. Норми Закону України №2352-ІХ від 01.07.2022 року, який набрав чинності 19.07.2022 року та яким внесено зміни до Кодексу законів про працю України не містять положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності, тобто зворотної дії в часі вказаний закон не має. Застосування строку звернення до суду у даній справі суперечитиме принципу незворотності дії закону в часі та правовій визначеності. Посилається на те, що запровадження в Україні правового режиму воєнного стану та перебування представника позивача на військовій службі у період з 02.03.2022 року по 03.09.2022 року унеможливило звернення до суду раніше. Також посилається на продовження дії карантину до 31.12.2022 року, у зв`язку з чим продовжуються строки передбачені ст.233 КЗпП України.
Розглядаючи питання строків звернення до суду, судом враховано таке.
Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022 року) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Таким чином до 19.07.2022 року звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.
Однак, 19.07.2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» № 2352 (далі Закон №2352), яким внесено ряд важливих змін до діючого законодавства про працю.
Зокрема, змін зазнали норми законодавства щодо порядку звернення громадян до суду у разі виникнення трудових спорів в частині строків таких звернень.
Частини перша та друга ст.233 Кодексу законів про працю України викладені у наступній редакції:
- працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (ч.1);
- із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116) (ч.2).
Частина 5 статті 122 КАС України, яка є спеціальною нормою, передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Крім того, про перевагу застосування спеціальної норми ч.5 ст. 122 КАС України над загальною зазначав Верховний Суд у постановах від 23.06.2022 року справа №540/2001/21, від 28.09.2022 року справа №420/358/22, від 29.09.2022 року справа №420/3978/22.
Наведені норми чинного законодавства та правозастосовна діяльність Верховного Суду дозволяють прийти щонайменше до таких висновків:
- після викладу у новій редакції ч.1 та ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України, уведено строки звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати;
- ч.5 ст.122 КАС України встановлює спеціальний строк звернення до суду по відношенню до загальних строків, передбачених ч.1 ст.233 Кодексу законів про працю України, у спорах, які стосуються прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;
- строк визначений ч.5 ст.122 КАС України є процесуальним строком та повинен застосовуватись на час вчинення процесуальної дії, як це передбачено ч.3 ст.3 цього ж Кодексу;
- ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України є спеціальною нормою по відношенню до ч.5 ст.122 КАС України, оскільки стосується виплати лише тих сум, які належать при звільненні.
В матеріалах справи наявний витяг з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 №185-ос від 12.07.2018 року, який вказує на те, що позивач проходила військову службу, яка вважається публічною згідно п.17 ч.1 ст.4 КАС України.
Оскільки позивач не погоджується з не нарахуванням їй індексації грошового забезпечення за період 01 березня 2018 року по 12 липня 2018 року, яка повинна нараховуватись під час проходження публічної служби, до спірних правовідносин слід застосовувати спеціальний процесуальний строк передбачений ч.5 ст.122 КАС України місячний строк на звернення до суду.
Додатково слід також зазначити, що згаданий наказ містить перелік нарахованих сум при звільненні.
Розглядаючи питання початку перебігу строку судом враховано таке.
Зміст абзацу першого ч.2 ст.122 КАС України, вказує на те, що початок перебігу строку звернення до суду пов`язується з днем коли особа дізналась, або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року № 1282-XII, з наступними змінами та доповненнями, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Як передбачено ч.1 ст.2 цього ж Закону, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Крім того, згідно правової позиції Верховного Суду висловленої у постановах від 20.11.2019 року у справі №620/1892/19, від 05.02.2020 року у справі №825/565/17 індексація грошового забезпечення є складовою грошового забезпечення військовослужбовців.
Підсумовуючи викладене, суд вважає, що перебіг строку звернення до суду у спірних правовідносинах починається з наступного дня після отримання військовослужбовцем не проіндексованого місячного грошового забезпечення.
Зміст наказу №185-ос від 12.07.2018 року вказує на те, що відносини публічної служби у позивача припинились 25 лютого 2022 року і з цього часу грошове забезпечення ним не отримувалось.
Відтак, вимоги щодо ненарахування індексації, яка є складовою грошового забезпечення, до звільнення з військової служби подані поза межами місячного строку звернення до суду, передбаченого ч.5 ст.122 КАС України.
В контексті питання строків звернення до суду слід також надати правову кваліфікацію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин».
Як вже зазначалось вище, у зв`язку із набранням чинності 19.07.2022 року таких змін, до вимог про стягнення оплати праці почали застосовуватись строки звернення за судовим захистом.
Прикінцеві та перехідні положення не містять жодних застережень щодо застосування цього закону, а тому він застосовується за загальними правилами дії у часі, у просторі та на коло осіб.
При цьому, внесення таких змін може вважатись поважною причиною для поновлення строку, оскільки така не залежала від волі позивача.
Однак, такі зміни набули чинності 19.07.2022 року, позивач звернулася до суду 02.10.2022 року (штам відділення Укрпошти на конверті, в якому надійшла позовна заява з додатками), не обґрунтувавши поважності причин пропуску місячного строку у проміжку між 19.08.2022 року до моменту звернення суду, а тому правові підстави для поновлення такого відсутні.
Крім того, міркування позивача про те, що такі зміни не відповідають ст.58 Конституції України, не можуть бути покладені в основу даного судового рішення, оскільки у наведеній нормі Основного Закону України ідеться про зворотну дію в часі лише нормативно-правових актів, які стосуються відповідальності особи, а не всіх інших.
Також, не можуть братись до уваги посилання позивача на те, що Закон №2352 звужує права позивача в частині строку звернення до суду, оскільки право на отримання належного проіндексованого грошового забезпечення, повинно було забезпечуватись щомісяця про отриманні такого забезпечення, а навмисне зволікання із зверненням до суду за захистом такого права, зі сторони позивача, може вказувати на його недобросовісність. При цьому, Закон №2352 впорядкувати та внести юридичну визначеність у трудових відносинах, а не обмежити чиїсь права або інтереси.
Крім того, покликання позивача на рішення Конституційного Суду України в частині щодо строків звернення до суду, не беруться до уваги, оскільки такі стосувались та ґрунтувались на нормах, які на час звернення з цим позовом вже були нечинними.
Необгрунтованими є також покликання представника позивача на продовження строків, передбачених статтею 233 Кодексу законів про працю України, на строк дії карантину (п.1 Прикінцевих положень цього Кодексу), оскільки, як зазначалось вище, до спірних правовідносин слід застосовувати строк, передбачений спеціальною процесуальною нормою ч.5 ст.122 КАС України, яка не має у законодавстві обмежень чи певних умов щодо її застосування.
Окрім того, перебування представника позивача на військовій службі не позбавляло позивача можливості особисто звернутися до суду із даним позовом або скористатись послугами іншого представника, а тому така обставина не може вказувати на поважність причин пропуску строків звернення до суду.
Згідно із п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених ч.2 ст.123 цього Кодексу.
Частиною другою статті 123 КАС України, передбачено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить повернути представнику позивачу.
Керуючись ст.ст.47, 122, 123, 160, 161, 169, 248, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії повернути представнику позивача.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Я.Мартинюк