Справа № 455/1267/22
Суддя: Кушнір А. В.
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 455/1267/22
Провадження № 2-а/455/19/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

27 жовтня 2022 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кушніра А.В.,

секретар судового засідання Борковська Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

22.09.2022 ОСОБА_1 звернулася до Старосамбірського районного суду Львівської області із вказаним адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП №742898744 від 25.08.2022, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 15.09.2022 року, нею було отримано рекомендований лист з повідомленням про вручення (трекінг 643), у якому була наявна постанова про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 742898744 від 25.08.2022р. Із змісту даної постанови, нею встановлено, що 25.08.2022 року провідним спеціалістом - інспектором з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки департаменту мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Дулиба Іваном Івановичем було здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно неї, та визнано її винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), а саме за нібито користування 10.08.2022 року об 17 год. 48 хв - як водієм транспортного засобу SKODA SUPERB (державний номерний знак НОМЕР_1 ) - майданчиком для платного користування, за адресою: В2006 вул. Княгині Ольги м. Львів, з не оплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного користування, що на переконання посадової особи відповідача є порушенням «Правил паркування транспортних засобів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1342 від 03.12.2009р. Із вищенаведеним рішенням суб`єкта владних повноважень, позивачка категорично не погоджується, вважає його протиправним, незаконним та таким що підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Так, відповідно до ч.1 ст. 152-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування. Крім того, оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, доки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку. Оскільки, вона, позивач, проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач, зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень. Постанова у справі про адміністративне правопорушення містить лише відомості, внесені особою, яка може бути зацікавленою, отже підтвердження зазначених фактів іншими безсторонніми особами матеріали справи не містять, зокрема у оскаржуваній постанові прийнятій посадовою особою відповідача відсутній будь який доказ перебування транспортного засобу SKODA SUPERB (державний номерний знак НОМЕР_1 ), який належить їй на праві власності на платному майданчику для паркування тривалістю більше 10 хвилин користування та за адресою, м. Львів, вул. Княгині Ольги В2006, а також відсутня інформація щодо законності встановлення платної парковки та перебування належного їй автомобіля в зоні дії дорожніх знаків 5.42.1 "Місце для стоянки" у поєднанні із дорожнім знаком 7.14 «Платні послуги». Більше того, у оскаржуваній постанові на звороті вказано, що з фото фіксацією чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення можна ознайомитись на офіційному веб-сайті http://www.inspector.lviv.ua за допомогою ідентифікатора для доступу до зображень транспортного засобу - державний номер транспортного засобу та номеру повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, однак станом на день подання даної позовної заяви на вказаному сайті відповідача відсутня будь-яка інформація як за допомогою номера повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (ЛВ00119611, що вказаний в оскаржуваній постанові) та державного номерного знаку ( НОМЕР_1 ), так і відсутня інформація про правопорушення за номером оскаржуваної постанови (РАП № 742898744). Відсутність правопорушення на сайті http://www.inspector.lviv.ua - підтверджує, незаконні дії посадової особи відповідача при винесенні оскаржуваної постанови, та відповідно протиправність такої постанови і необхідність її скасування.

Крім того, окремою підставою для задоволення даного позову вважає, неможливість притягнення її до адміністративної відповідальності згідно ч.1ст.152-1 КУпАП. як водія транспортного засобу, який нібито користувався майданчиком для платного паркування тривалістю більше 10 хвилин, оскільки вона не має водійського посвідчення та відповідно не керує і ніколи не керувала транспортним засобом SKODA SUPERB (державний номерний знак НОМЕР_1 ). Вказаний автомобіль належить їй на праві власності, однак вона його надає для користуванням різним особам (сім`ї, родичам) у яких є водійське посвідчення, тобто у даному випадку, у разі дійсного порушення правил паркування шляхом не оплати послуг за користування тривалістю більше 10 хвилин повинен був бути притягнутий до адміністративної відповідальності фактичний порушник - водій. У даному випадку вважає за неможливе застосовувати норми ст. 14-2 КУпАП, яка визначає правопорушником фізичну особу за якою зареєстровано транспортний засіб у разі порушення правил паркування транспортних засобів, що зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), оскільки ст. 14-2 КУпАП грубо суперечить ч. 2 ст. 61 Конституції України (юридична відповідальність особи має індивідуальний характер), а суд зобов`язаний застосовувати ту норму права, яка має вищу юридичну силу (ч.3, 4 ст. 7 КАС України), а найвищим нормативно правовим актом в України є саме Конституція, яка містить правові норми прямої найвищої дії.

Також зазначає, що юридична відповідальність до складу якої входить адміністративна відповідальність має виключно індивідуальний характер, що означає, що до відповідальності може бути притягнуто виключно особу правопорушника, а не особу власника у даному випадку транспортного засобу SKODA SUPERB (державний номерний знак НОМЕР_2 ) і це тільки у разі доведеності вини. Оскаржувана постанова відповідача не містить жодних доказів того, що саме нею було здійснено дії які їй інкриміновано, а отже належних та допустимих доказів вчинення нею правопорушення у відповідача не має.

З огляду на наведене, просить суд оскаржувану постанову визнати протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 05.10.2022 адміністративний позов був прийнятий до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судовий розгляд.

17.10.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву від директора Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Забарило О., в якому останній просить відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх заперечень проти позову покликається на те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності як власника, за яким зареєстровано транспортний засіб Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1 , який було зафіксовано в момент вчинення правопорушення - здійснення паркування в межах відведеного майданчика для платного паркування, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Княгині Ольги, код майданчика для платного паркування В2006, без проведення оплати вартості послуг з користування таким майданчиком (схема майданчика для платного паркування транспортних засобів на вулиці Княгині Ольги - додаток 1) (фотофіксація транспортного засобу із зазначеними географічними координатами - додаток 2) в зоні дії знаку 5.43 «Зона стоянки» з табличками 7.14 «Платні послуги», 7.6.4 «Спосіб поставлення транспортного засобу на стоянку» та як наслідок вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). З матеріалів фотофіксації до постанови РАП742898744, наведених у додатку 2 (фото 1-6), вбачається, що підтвердження оплати відсутнє протягом періоду часу більшого, ніж 10 хвилин, про що зазначено на таких фото. Фото 1 додатку 2 було здійснено об 17 год. 29 хв. 23 сек. (про що зазначено в лівому верхньому куті на фото) на якому видно, що транспортний засіб Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачу, знаходиться на відведеному майданчику для платного паркування, код майданчика для платного паркування В2006, географічні координати: 49.808326,23.998739. На наступних фото 2-6 додатку 2 видно, що транспортний засіб Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачу, знаходиться на відведеному майданчику для платного паркування, код майданчика для платного паркування В2006, однак підтвердження оплати за послуги з користування майданчиком для платного паркування у лівому нижньому куті лобового скла транспортного засобу відсутнє. На виконання вимог примітки до ст. 14-2 КУпАП здійснено додаткове фото, що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (фото 6 додатку 2). Також інформує, що фотофіксація правопорушення була здійснена відповідно до вимог примітки до ст. 14-2 КУпАП, з врахуванням місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та з прив`язкою до географічних координат. Крім того, в постанові про накладення адміністративного стягнення зазначена адреса вчинення правопорушення із вказівкою на індивідуальний код майданчика для платного паркування.

Зазначає, що стоянка транспортного засобу, який належить позивачу, на відведеному майданчику для платного паркування по вул. Княгині Ольги, м. Львів, код майданчика для платного паркування В2006, починаючи з 17 год. 39 хв., у відповідності до вимог примітки до ст. 152-1 КУпАП, вважається неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування. Так, в діяннях, які були вчинені 10 серпня 2022 о 12:04, наявні подія і склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, оскільки на Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1 , який, згідно з Єдиним державним реєстром транспортних засобів, станом на дату винесення постанови, зареєстровано за позивачем, було здійснено користування майданчиком для платного паркування, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Княгині Ольги, код майданчика для платного паркування В2006, з неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування.

Також зазначає, що твердження позивача про недоведеність обставин справи у зв`язку з відсутністю матеріалів фотофіксації на офіційному веб-сайті http://inspector.lviv.ua, не відповідає дійсності. Щодо покликання на правові висновки Конституційного Суду України закріплені в рішенні від 22 грудня 2010 року у справі № 1-34/2010 (провадження № 23-рп/2010) та рішення ЄСПЛ зазначає наступне. Вказані правові висновки стосуються лише ст. 14-1 КУпАП (оскільки саме ця стаття була предметом розгляду справи за конституційним зверненням), а саме притягнення до адміністративної відповідальності власників за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису. Стаття 14-2 КУпАП, в свою чергу, стосується правопорушень зафіксованих як в автоматичному режимі, так і правопорушень зафіксованих в режимі фотозйомки (відеозапису). Інспектор з паркування здійснював фіксацію правопорушення в режимі фотозйомки, а не спеціальними технічними засобами фіксації працюючими в автоматичному режимі.

Вказує, що прийняття ст.14-2 КУпАП додатково запровадило інститут належного користувача. Також в ст. 279-3 КУпАП було визначено спеціальний порядок звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 КУпАП, особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Встановлено правові механізми, які визначають порядок звільнення від відповідальності відповідальної особи, якщо транспортний засіб протиправно вибув з її володіння. З метою забезпечення можливості притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка дійсно була за кермом, запроваджено механізм за наявності якого може бути внесена інформація про належного користувача (власника). Зазначає, що Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлено не презумпцію винуватості власника транспортного засобу, а презумпцію володіння транспортним засобом в момент вчинення правопорушення саме його законним володільцем (власником).

Вказує, що інспектором дотримано вимоги ч. 4 ст. 283 КУпАП та розміщено зображення транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення на веб-сайті, в мережі Інтернет, за посиланням: http://inspector.lviv.ua. Постанова по справі про адміністративне правопорушення містить відомості про порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, всі ці відомості вказані на зворотній стороні оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, яка міститься в матеріалах судової справи. Тобто постанова містить всі необхідні докази вчинення адміністративного правопорушення.

Вважає, що позивач всупереч вимогам ст. 77 КАС України не надав достатніх належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП, ст. 72, 73 КАС України доказів, які б підтверджували незаконність винесення постанови.

Стверджує, що інспектором з паркування було належним чином розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. При цьому, за змістом ч. 2 ст. 33, 279-1 - 279-4 КУпАП, при вирішенні питання про накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність не враховується.

З огляду на наведене, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

26.10.2022 від позивачки ОСОБА_1 надійшли до суду письмові пояснення по суті справи та відповідь на відзив, в яких позивачка зазначає наступне. Зокрема вказує, що поданий відповідачем відзив на позовну заяву не може бути врахований судом, оскільки поданий із грубим порушенням імперативних норм ст. 162 КАС України. Крім того, наголошує на необхідності застосування аналогії норм права та правового висновку викладеного у рішенні Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, ухвалене у справі щодо офіційного тлумачення положень частини 1 статті 14-1 КУпАП (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), яким визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), статтю 14-1 КУпАП, яка передбачала, що до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів. Таким чином ч. 1 ст. 14-1 КУпАП складалась із двох окремих сполучних частин з`єднаних слово сполучником ЧИ - тобто перша окрема фіксація автоматичні засоби та друга окрема фіксація фото - відео засоби. Також зазначає, що не може скористатись ст. 279-3 КУпАП, оскільки вона не передбачає вчинення саме нею дій, транспортний засіб ДНЗ НОМЕР_1 - не вибував із її володіння, а вона добровільно його передає у користування іншим особам сім`ї та родини, що не заборонено законодавством України, які мають водійське посвідчення, вона не має права фізично змусити іншу особу піти до відповідача та писати йому заяви, а отже відповідач у разі виявлення факту правопорушення повинен був зафіксувати особу, що здійснює правопорушення та саме його притягувати до відповідальності у разі доведеності вчинення правопорушення, а не вказувати їй яким чином передбачено звільнення від відповідальності за наслідком незаконних дій відповідача. Також зазначає, що вказані фотографії жодним чином не доводять факту вчинення правопорушення, а саме перебування автомобіля на платному майданчику для паркування тривалістю більше 10 хв, згідно «Правил паркування транспортних засобів» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1342. Так на наданих фото № 1, 2, 3 вказано час здійснення фото фіксації 17 год 29 хв., а на фото № 4, 5, 6 час здійснення фіксації 17 год 48 хв. - тобто зафіксовано час перебування автомобіля, однак не зафіксовано безперервності перебування авто. Зокрема її автомобіль міг заїхати для висадки пасажира об 17 год 27 хв. Здійснивши висадку пасажира - автомобіль міг покинути паркувальний майданчик об 17 ГОД. 32 хв. - тобто після здійснення фото № 1, 2 та 3. Об 17 год. 45 хв. автомобіль міг знову повернутись на паркувальний майданчик щоб забрати пасажира і у цей час відповідач здійснив фото № 4, 5 та 6. Однак автомобіль міг покинути паркувальний майданчик об 17 год 50 хв. - тобто час перебування на платному паркувальному майданчику не перевищувало безперервних та сумарних 10 хв. - а отже відповідачем не надано належного та допустимого доказу перебування належного їй на праві власності автомобіля на паркувальному майданчику тривалістю більше 10 хв. Щодо наявності матеріалів фото фіксації правопорушення на веб-сайті http://inspector.lviv.ua - то такі матеріали були відсутні на вказаному сайті про що надано до позовної заяви відповідні знімки екрана зроблені перед подачею позовної заяви на якій чітко видно дату їх створення.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, проте подала суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідача - Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради в судове засідання не з`явився, проте у поданому до суду відзиві просив розгляд справи просить проводити у відсутності сторони відповідача.

Згідно ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності учасників справи.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 25.08.2022 провідним спеціалістом - інспектором з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки департаменту мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Дулиба Іваном Івановичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП №742898744, якою ОСОБА_1 (позивача у справі) визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100гривень.

Згідно змісту даної постанови, встановлено, що 10.08.2022 року о 17 год. 48 хв водієм транспортного засобу SKODA SUPERB д.н.з. НОМЕР_1 , здійснено користування майданчиком для платного користування, що знаходиться за адресою: В2006 вул. Княгині Ольги м. Львів, з неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного користування, чим порушено вимоги абз 2 п.26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою КМУ від 03.12.2009 №1342. Транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення: SKODA SUPERB д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_1 (позивачу у справі).

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню, зокрема, норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства, Правил дорожнього руху.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства, як вказується у ч.1 ст.2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Водночас, відповідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Виходячи із змісту п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до положень статті 52-2 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, при розміщенні транспортних засобів на майданчику для платного паркування особи, які розміщують транспортні засоби на такому майданчику, оплачують вартість послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортного засобу згідно з тарифом, встановленим органом місцевого самоврядування відповідно до порядку формування тарифів на послуги з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Особи, які розміщують транспортні засоби на майданчику для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджено автоматизованої системи контролю оплати паркування, але фіксація обставин порушення правил паркування транспортних засобів здійснюється інспекторами з паркування в режимі фотозйомки (відеозапису), зобов`язані сплачувати вартість послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортного засобу та залишати на час паркування під лобовим склом транспортного засобу відповідний документ про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР).

Відповідно до пункту 8.4 «ґ» Правил дорожнього руху інформаційно-вказівні знаки - запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Пунктом 8.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР) передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальникам.

Пунктом 33.5.43 Правил дорожнього руху передбачено дорожній знак 5.43 «Зона стоянки», який позначає початок зони, де дозволено стоянку на проїзній частині або вздовж проїзної частини за умов, що зазначаються на знаку або додаткових табличках під ним.

Відповідно до пункту 33.7.14 Правил дорожнього руху України, табличка 7.14 «Платні послуги» застосовується із знаками 5.42.1, 5.42.2 або 5.43 для позначення місць, майданчиків або зони стоянки транспортних засобів, на яких беруть плату за паркування, а також із знаками 6.6, 6.11 і 6.21, де послуги надаються тільки на платній основі.

Згідно з пунктом 33.7.6.1 Правил дорожнього руху України таблички 7.6.1-7.6.7 «Спосіб поставлення транспортного засобу на стоянку». Застосовуються із знаком 5.43 для позначення способу поставлення транспортного засобу на стоянці біля тротуару або з його використанням. Табличка 7.6.1 позначає, що всі транспортні засоби повинні бути поставлені на стоянку на проїзній частині вздовж тротуару.

Правила паркування транспортних засобів затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1342 (далі - Правила №1342), такими регламентовано організацію та порядок паркування транспортних засобів на вулицях і дорогах населених пунктів. Правила поширюються на осіб, які розміщують транспортні засоби на майданчиках для паркування (далі - користувачі), а також на суб`єктів господарювання, які утримують такі майданчики.

Абзацом 11 п.4 Правил паркування транспортний засобів визначено, що паркування це розміщення транспортного засобу на майданчику для паркування.

Пунктом 5 Правил паркування транспортних засобів передбачено, що паркування може бути платним або безоплатним відповідно до рішення органу місцевого самоврядування або оператора.

Відповідно до пункту 6 Правил №1342 контроль за виконанням цих Правил здійснює уповноважений підрозділ Національної поліції у частині забезпечення безпеки дорожнього руху на майданчиках для паркування та посадові особи виконавчого органу сільської, селищної, міської ради у частині контролю за станом благоустрою та утримання майданчиків для паркування (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування).

Пунктом 26 Правил №1342 встановлено, що користувач зобов`язаний: поставити транспортний засіб на місце для паркування відповідно до дорожньої розмітки та дорожніх знаків, а також з дотриманням вимог цих Правил і Правил дорожнього руху; сплатити вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування; у разі сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування через паркувальний автомат або шляхом придбання паркувального талона - розмістити у лівому нижньому куті лобового скла транспортного засобу платіжний документ у спосіб, що забезпечує його видимість для перевірки; після закінчення часу паркування, за який сплачено, звільнити місце паркування або сплатити вартість послуг з користування майданчиком для платного паркування за час фактичного паркування. Допускається безоплатна стоянка транспортного засобу протягом 10 хвилин після закінчення часу паркування, за який сплачено.

Відповідно до абзацу 2 пункту 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених Постановою КМУ №1342 від 03.12.2009, користувач зобов`язаний сплатити вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування.

Відповідно до частини 1 статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови (далі - КУпАП) порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, - тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

У примітці до вказаної статті зазначено, що під неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика).

Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення полягає у порушенні правил паркування транспортних засобів, зокрема, неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого частинами першою і другою статті 152-1 КУпАП, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладання адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно ч. 3 ст. 219 КУпАП від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і третьою статті 122, частинами першою і другою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Згідно з ч.1 ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ч.3 ст. 14-2 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), а також накладення стягнення при розгляді цих справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлюються статтями 279-1 - 279-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до положень ст.279-1 КУпАП у разі, якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису) інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції, інспекторів з паркування у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першійстатті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

Відповідно до ст.. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

- ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

- особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1,2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, відповідачем надано до суду фотознімки із зазначенням на таких дати та часу здійснення фотофіксації, географічних координат паркувального майданчика та схему майданчика для платного паркування транспортних засобів.

Так, на наявних у матеріалах справи фотознімках до постанови РАП 742898744, зафіксовано транспортний засіб Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на відведеному майданчику для платного паркування, код майданчика для платного паркування В2006, вул.Княгині Ольги, географічні координати: 49.808326, 23.998739. На фотознімках, зокрема, відображено дату 10 серпня 2022 року і час вчинення порушень. Зокрема, перший знімок фотофіксації зроблений о 17:29:23, а останній о 17:48:20, що підтверджує факт неоплати вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування.

При цьому слід зазначити, що позивачка не доводить свої вимоги фактом здійснення оплати за паркування належного їй автомобіля та наявністю платіжного документа про сплату послуг за користування майданчиком для платного паркування.

Також, позивачка належність їй вказаного транспортного засобу не оспорює.

Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що автомобілем Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачці, здійснено користування майданчиком для платного паркуванням В2006, вул.Княгині Ольги, географічні координати: 49.808326, 23.998739, з неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування.

Щодо доводів позивачки про те, що вона не була водієм даного транспортного засобу на момент вчинення правопорушення та відсутність її вини, то такі суд вважає необґрунтованими, зважаючи на правове регулювання, встановлене нормами КУпАП, згідно з якими адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа, а саме фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб, а не водій, який безпосередньо керував ним в момент вияснення порушення, на що безпідставно посилається позивач.

Враховуючи наведене та оскільки позивачка ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1 , що не заперечують сторони у справі, а тому з врахуванням положень ч.1ст.14-2 КУпАП позивачка є особою, яка несе адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в режимі фотозйомки.

При цьому, процедура та підстави звільнення відповідальної особи від адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки, чітко визначені ч. 1 ст. 279-3 КУпАП, відповідно до якої відповідальна особа, зазначена у частині 1 ст. 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Однак суду не надано відомостей та доказів того, що з моменту вчинення правопорушення, викладеного у спірній постанові, будь-хто звертався до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання факту вчинення зазначеного адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності із наданням документу про сплату відповідного штрафу.

За таких обставин суд приходить висновку про відсутність правових підстав для звільнення позивачки від адміністративної відповідальності за порушення правил паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки з підстав вчинення цього порушення іншою особою.

Крім того, суд зазначає, що розгляд спірної справи про адміністративне правопорушення за відсутності позивача не є порушенням вимог законодавства та її прав, оскільки така процедура безпосередньо встановлена ч. 1 ст. 268 та ч. 5 ст. 279-1 КУпАП.

Щодо доводів позивачки про неналежність та недопустимість доказів відповідача, то суд зазначає наступне.

Фотознімки транспортного засобу Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1 , що були зроблені інспектором з паркування та надані суду, повністю відповідають вимогам примітки до ст. 14-2 КУпАП, оскільки мають географічні координати, які підтверджують знаходження транспортного засобу саме на паркувальному майданчику за адресою: В2006, вул.Княгині Ольги.

Про проведення фотозйомки на місті правопорушення зазначено в постанові про накладення адміністративного стягнення, в оскаржуваній постанові є посилання на загальнодоступний веб-сайт в мережі Інтернет https://inspector.lviv.ua., а отже, надані відповідачем до матеріалів справи фотознімки суд визнає належними доказами і такі докази, на переконання суду, відповідають вимогам ст.251 КУпАП.

Щодо доводів позивачки про те, що надані відповідачем фотографії не доводять факту перебування її автомобіля на платному майданчику для паркування тривалістю більше 10 хв через те, що такими фотознімками не зафіксовано безперервності перебування її авто більше 10 хвилин, то суд такі відхиляє, з огляду на наступне.

Так, з наявних в матеріалах справи фототаблиць вбачається, що автомобіль Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходиться на кожному фотознімку в однаковому місці на майданчику для платного паркування, розташування транспортного засобу на зображеннях однакове (тобто не змінювалось), він припаркований на тому ж паркувальному місці та розміщений однаково по відношенню до паркувального майданчика, нерухомих об`єктів та прилеглої території, що свідчить про постійне знаходження транспортного засобу на майданчику у зазначений в постанові проміжок часу, тобто більше 10 хвилин.

Інші доводи позивача не спростовують правомірності оскаржуваної постанови. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення серії РАП №742898744 від 25.08.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.152-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 100 грн, ухвалена уповноваженою посадовою особою, в порядку та спосіб, встановлені законодавством та є правомірною, а тому відсутні підстави для її скасування, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України понесені позивачкою судові витрати зі сплати судового збору у зв`язку із відмовою в позові слід залишити за нею.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 72-78, 241-246, 250, 271, 272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Копію судового рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Відомості щодо учасників справи:

- Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- Відповідач: Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, місцезнаходження: м.Львів, площа Ринок, 1.

Повний текст судового рішення складено та проголошено 27.10.2022 року.

Суддя А.В. Кушнір