Справа № 540/1352/22
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/1352/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глуханчука О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Херсонського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.02.2022 року №.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Морська Г.М.) від 23 лютого 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлено відповідачу строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Зобов`язано Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі разом із відзивом на позовну заяву надати до суду належним чином завірені копії документів, які стали підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 18 березня 2022 року № 11/0/9-22, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду на Одеський окружний адміністративний суд.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2022 року, справа №540/1352/22 передана судді Глуханчуку О.В.

Одеському окружному адміністративному суду надано доступ до електронної судової справи №540/1352/22.

Ухвалою суду від 27 червня 2022 року прийнято до провадження адміністративну справу № 540/1352/22 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Обґрунтування позовних вимог

Позов мотивований тим, що 17 січня 2022 року було проведено перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та складено акт перевірки від 17 січня 2022 року № 122/21/22/РРО/ НОМЕР_1 .

За змістом акту перевірки визначено, що ФОП ОСОБА_1 допущено порушення:

п.1 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме проведення розрахункових операцій без застосування РРО;

п. 11 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме проведення розрахункових операцій через програмні РРО без використання режиму попереднього програмування найменування товарів (із зазначенням коду товарної під категорії згідно у УКТЗЕД) для підакцизних товарів та обліку їх кількості;

п. 12 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме не забезпечено наявність підтверджуючих документів походження товару та обліку товару, що реалізується на суму 7429,00 гривень.

Позивач зазначає, що ним подані заперечення на цей акт із доданими до нього накладними на товар, визначений в додатках до акту перевірки. На ці заперечення надана відповідь від 04 лютого 2022 року, відповідно до якої заперечення та документи додані до них не були прийняті до уваги.

12 лютого 2022 року позивачем отримано податкове повідомлення-рішення від 10 лютого 2022 року № , яким нараховано штрафні санкції у розмірі 12 549,00 гривень.

Позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення від 10 лютого 2022 року № в частині нарахування штрафної санкції у розмірі 7429,00 гривень, за порушення п. 12 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», є таким, що підлягає до скасування, у зв`язку з відсутністю порушень, за які застосовано штрафні санкції.

Позивач посилається на те, що згідно п.12 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкт господарювання зобов`язаний вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

У зв`язку з викладеним позивач стверджує, що ним були подані до Головного управління ДПС в Херсонській області, АРК та місті Севастополі документи, пов`язанні із обліком товарних запасів, перелік яких наведений у додатку заперечення на акт перевірки.

Позивач зазначає, що облік товарних запасів є суто бухгалтерською категорією, тому порядок ведення обліку товарних запасів здійснюється на підставі норм законодавства, що регулюють порядок ведення бухгалтерського обліку; документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку є накладні, витратні накладні, товарно-транспортні накладні, тощо; відповідно порушенням встановленого порядку ведення бухгалтерського обліку є відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей.

Розмір штрафної санкції, в даному випадку, безпосередньо залежить від вартості необлікованих товарів.

Позивач також посилається на положення п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України, яка передбачає, що якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в ПОРЯДКУ пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Однак, як вважає позивач, відповідачем не було враховано зауважень до акту перевірки, щодо необхідності підготовки документів пов`язаних із обліком товару, який на момент перевірки знаходився на реалізації у позивача (та які знаходять у самого позивача), а також не були прийняті до уваги заперечення подані ФОП ОСОБА_1 разом із доданими до них документами при розгляді матеріалів перевірки. У свою чергу, надані позивачем первинні документи свідчать про ведення позивачем обліку товарів. Підстав неврахування наданих позивачем первинних документів при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідачем не наведено.

З огляду на викладене, висновок податкового органу про порушення ФОП ОСОБА_1 порядку ведення обліку товарних запасів, позивач вважає безпідставним та необґрунтованим, а застосування штрафної санкції у розмірі 7 429,00 грн. - протиправним.

Ухвалою суду від 26 червня 2022 року, розгляд адміністративної справи №540/1352/22 розпочато спочатку зі стадії відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, згідно ч. 5 ст. 262 КАС України.

14 вересня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву.

У відзиві зазначається, що його подано з порушенням встановленого судом строку у зв`язку із веденням в Україні воєнного стану та тимчасовою окупацією м. Херсон.

Також у відзиві заявлено клопотання про зупинення провадження у справі на період воєнного стану в Україні.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Воєнний стан в Україні триває.

Відповідно до рекомендацій Ради суддів України від 02 березня 2022 року щодо роботи судів в умовах воєнного стану, процесуальні строки по можливості продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану. Згідно рекомендацій Верховного Суду від 04 березня 2022 року, запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про зупинення провадження у справі. Поновлено Головному управлінню ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі строк для подання відзиву на позовну заяву. Прийнято до розгляду відзив на позовну заяву Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, який надійшов до суду 14 вересня 2022 року за вхід. №29131/22.

Позиція відповідача

Відповідно до відзиву, відповідач з позовними вимогами не погоджується, вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне.

Як зазначає відповідач у відзиві, ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на підставі наказу № 1-ж1 від 04.01.2022 року проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), адреса господарської об`єкту: АДРЕСА_1 .

Зазначений наказ прийнятий у відповідності до пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Відповідач зазначає, що положення пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України передбачають здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Отже, норма пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача.

Відповідно до умов та порядку допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок, передбачених законодавством, посадовими особами ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі пред`явлені направлення на перевірку та вручено копію наказу службовій особі Позивача, що фактично здійснює розрахункові операції - продавцю ОСОБА_2 , яка відмовилася розписатися у направленнях та отримати копію наказу, що відображено в акті відмови від 17.01.2022 № 15/21-22-07-06.

За результатами перевірки складено Акт про результати фактичної перевірки від 17.01.2022 року № 122/21/22/РРО/ НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено порушення, зокрема п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями), а саме: порушення обліку товарних запасів, а саме під час проведення перевірки не надано документи (у паперовій чи електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій чи електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи про внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Сума необлікованого товару становить - 7429,00 грн.

Після закінчення перевірки продавця ОСОБА_2 ознайомлено з матеріалами фактичної перевірки. Другий примірник акту фактичної перевірки залишено під підпис.

По суті порушення п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР, відповідачем зазначено, що суб`єкт господарювання зобов`язаний вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку (п. 12 ст. З Закону №265).

Пунктом 177.10 статті 177 ПК України, встановлено, що фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Відповідно до статті 20 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95 до суб`єктів господарювання за здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідач стверджує, що позивачем не було надано до перевірки документів на підтвердження обліку та походження товарів. До контролюючого органу були надіслані документи на походження товару (видаткові накладні), однак не було надано документів, які підтверджують облік відповідних товарів, що є прямим обов`язком Позивача, про що прямо викладено в Законі № 265.

Позивачем не було надано до контролюючого органу Книг обліку. Зазначене порушення підтверджується складеними під час перевірки відомостями. У додатку до акту фактичної перевірки встановлено, що у реалізації (на зберігання) знаходиться перелік ТМЦ на загальну вартість 7429,0 грн.

На підтвердження походження товару Позивачем були надані видаткові накладні, однак, необхідно зазначити, що дані накладні датуються 2020 роком, тоді як перевірка відбувалась 17.01.2022 року, що унеможливлює використання алкоголю, термін зберігання якого становить менше даного проміжку часу. Для прикладу наведено, що за видатковою накладною № 37536 від 13.05.2021 року отримано пиво «Львівське 1715» 2,3 л, кінцевий термін придатності якого до 26.10.2021 року. Вказаний алкоголь зазначений у п. 6 переліку ТМЦ. Таким чином, вказана видаткова накладна не може доводити факт отримання товару, що встановлений перевіркою та зазначений в додатку до акту перевірки від 17.01.2022 року № 122/21/22/РРО/ НОМЕР_1 .

Враховуючи вищезазначене, прийняте ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі податкове повідомлення-рішення від 10 лютого 2022 року № відповідач вважає обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню.

Інші заяви по суті справи та/або клопотання учасниками справи не надавались, додаткові докази не надходили.

З огляду на заявлені позивачем вимоги, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне.

17.01.2022 року посадовими особами Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі проведена фактична перевірка господарської одиниці магазин за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Перевірка проведена у присутності продавця - ОСОБА_2 .

На момент перевірки ФОП ОСОБА_1 перебувала на загальній системі оподаткування.

За результатами перевірки складений акт фактичної перевірки від 17.01.2022 року №122/21/22/РРО/ НОМЕР_1 (а.с. 4-8), у висновку якого зафіксовані порушення: п. 1, п. 11, п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями), а саме:

- п. 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР - проведення розрахункової операції без застосування РРО, на суму 20,00 грн.;

- п. 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР - порушено використання режиму програмування найменування товарів без зазначення коду товарної підкатегорїї згідно УКТ ЗЕД для підакцизних товарів;

- п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР - порушення обліку товарних запасів, а саме під час проведення перевірки не надано документи (у паперовій чи електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій чи електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи про внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Сума не облікованого товару становить - 7429,00 грн.

З актом ознайомлений та примірник отримав продавець ОСОБА_2 , якою підписано акт із зауваженнями про те, що з актом не згодна; у зв`язку із тим, що є потреба підготовки великого обсягу документів, вони будуть надані додатково.

Додатки до акта: звіт, додаток №1 (перелік ТМЦ, що знаходяться на реалізації), фотофіксація.

Згідно Додатку 1 до акту фактичної перевірки (а.с. 8), встановлено, що у реалізації (зберіганні) знаходяться наступні види ТМЦ:

1. Горілка «Прайм» 0, 5 л, кількість - 4, ціна 90 грн., вартість 360;

2. Горілка «Козацька рада» 0, 5 л, кількість - 3, ціна 100 грн., вартість 300;

3. Горілка «Хлібний дар» 1 л, кількість - 3, ціна 194 грн., вартість 582;

4. Пиво «Львівське світле» 0,5 л, кількість - 9, ціна 20 грн., вартість 180;

5. Пиво «Львівське світле» 2,5 л, кількість - 37, ціна 48 грн., вартість 1776;

6. Пиво «Львівське 1715» 2,3 л, кількість - 12, ціна 64 грн., вартість 768;

7. Пиво «Славутич Корабельне» 2 л, кількість - 54, ціна 42 грн., вартість 2268;

8. Пиво «Жигулівське» 2,5 л, кількість - 5, ціна 73 грн., вартість 365;

9. Коньяк «Шабо VS 3 зірки» 0,5 л, кількість - 3, ціна 160 грн., вартість 480;

10. Коньяк «Шабо V.S.О.Р. 5 зірки» 0,5 л, кількість - 2, ціна 175 грн., вартість 350 грн.

Усього на суму 7429, 00 грн.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки від 17.01.2022 року № 122/21/22/РРО/ НОМЕР_1 , позивач, відповідно до п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, скористався своїм правом та подав до контролюючого органу заперечення на акт (а.с. 9-10).

Згідно цих заперечень, ФОП ОСОБА_1 стосовно порушення п.12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР та обов`язку надати контролюючим органам (у паперовій або електронній формі) документи, що підтверджують облік та походження товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), зазначила, що на час перевірки вона була обмежена у часі щодо надання вказаних документів, оскільки була наявні необхідність опрацювання великої кількості первинних документів.

Таким чином з метою спростування порушення п. 12 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» щодо здійснення ведення обліку товарних запасів, ФОП ОСОБА_1 надані документи на товар визначений у додатку до акту фактичної перевірки, а саме копії видаткових накладних (а.с. 11-29), зокрема:

видаткова накладна №37536 від 13.05.2021;

видаткова накладна №61303 від 08.07.2021;

видаткова накладна №2624 від 13.01.2022;

видаткова накладна №98553 від 01.10.2020;

видаткова накладна №111372 від 12.11.2020;

видаткова накладна №57029 від 02.07.2020;

видаткова накладна №115039 від 02.12.2021;

видаткова накладна №4008 від 06.08.2019;

видаткова накладна №4017 від 06.07.2021;

видаткова накладна №245 від 19.01.2021;

видаткова накладна №1887979 від 13.10.2021;

видаткова накладна №1943251 від 05.01.2022;

видаткова накладна №21 від 04.01.2022;

видаткова накладна №1718651від 03.03.2021.

За результатами розгляду заперечень позивача на акт перевірки від 17.01.2022 року № 122/21/22/РРО/, Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі надало відповідь від 04.02.2022 року вих. №2211/6/21-22-07-06-14 (а.с. 30-32), якою повідомлено про таке.

Зокрема, перевіркою встановлено порушення п.12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-В «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами) - порушення обліку товарних запасів, а саме під час проведення перевірки не надано документ (у паперовій чи електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Сума не облікованого товару становить - 7429,00 грн. Після закінчення перевірки продавця ОСОБА_2 ознайомлено з матеріалами фактичної перевірки. Другий примірник акту фактичної перевірки залишено під підпис.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 повідомлено, що подані зауваження не можуть бути прийняті до уваги, а висновок акту перевірки щодо порушення вимог чинного законодавства залишається без змін.

10 лютого 2022 року Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на підставі акту фактичної перевірки від 17.01.2022 року № 122/21/22/РРО/ НОМЕР_1 та заперечень прийнято податкове повідомлення-рішення № (а.с. 33), яким на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, п. 7 ст. 17, ст. 20 Закону України від 06.07.1995 №265/95-В «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами) застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні санкції у сумі 12 549, 00 грн., з яких 7429, 00 грн. штраф за порушення п.12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-В у розмірі вартості необлікованих товарів (а.с. 34).

Відповідно до змісту позовної заяви, позивач не погоджується із податковим повідомленням-рішенням № від 10.02.2022 року в частині застосування штрафу за порушення п.12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-В у розмірі вартості необлікованих товарів у сумі 7429, 00 грн., що стало підставою звернення до суду із цим позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини в межах заявлених позовних вимог, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Відповідно до пп. 20.1.4, пп. 20.1.10, пп. 20.1.11 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів; проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України).

Статтею 80 Податкового кодексу України визначений порядок проведення фактичної перевірки.

Згідно з п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

За приписами п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: 80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Отже, згідно з пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється контролюючим органом, зокрема на реалізацію функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Так, відповідно до ст. 19-1 ст. 19 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу:

19-1.1.4. здійснюють контроль, зокрема за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів;

19-1.1.14. здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Верховний Суд у постанові від 16 квітня 20220 року по справі №815/1978/18 навів такі правові висновки: Норма цього підпункту (пп. 80.2.5 п. 80.2 статті 80 Податкового кодексу України) дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача (мається на увазі орган ДПС). Контролюючий орган мав право на проведення фактичної перевірки позивача на підставі здійснення контролюючим органом функцій (відповідно до положень ст. 19-1 ПК України), визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального та рішення керівника контролюючого органу.

Відповідно до п. 80.4, п. 80.5 ст. 80 Податкового кодексу України, перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція. Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Як встановлено судом з матеріалів справи, посадові особи Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі були допущені до проведення фактичної перевірки господарської одиниці магазин за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Перевірка проведена у присутності продавця - ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Матеріали перевірки - це:

акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною;

заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду);

пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до абзацу другого підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу I цього Кодексу.

Згідно з п. 86.5 ст. 86 Податкового кодексу України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, акт фактичної перевірки від 17.01.2022 року № 122/21/22/РРО/ НОМЕР_1 (а.с. 4-8) підписаний продавцем - ОСОБА_2 , яка була присутня під час проведення перевірки, та примірник акта отримано цією особою, про що наявний її підпис в акті перевірки. Акт підписано акт із зауваженнями про те, що з актом не згодна; у зв`язку із тим, що є потреба підготовки великого обсягу документів, вони будуть надані додатково.

Згідно з п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

У відповідності з пп. 86.7.1 п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу.

Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У відповідності з пп. 86.7.5 п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки від 17.01.2022 року № 122/21/22/РРО/ НОМЕР_1 , позивач, відповідно до п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, скористався своїм правом та подав до контролюючого органу заперечення на акт (а.с. 9-10).

Разом із запереченнями надані документи на товар визначений у додатку до акту фактичної перевірки.

За результатами розгляду заперечень від 24.01.2022 року на акт перевірки від 17.01.2022 року № 122/21/22/РРО/, Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі надало відповідь від 04.02.2022 року вих. №2211/6/21-22-07-06-14 (а.с. 30-32), згідно якої висновки акту перевірки залишені без змін.

10 лютого 2022 року Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на підставі акту фактичної перевірки від 17.01.2022 року № 122/21/22/РРО/ НОМЕР_1 та заперечень платника прийнято податкове повідомлення-рішення № (а.с. 33), яким на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, п. 7 ст. 17, ст. 20 Закону України від 06.07.1995 №265/95-В «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами) застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні санкції у сумі 12 549, 00 грн., з яких 7429, 00 грн. штраф за порушення п.12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-В у розмірі вартості не облікованих товарів (а.с. 34).

Відповідно до змісту позовної заяви, позивач не погоджується із податковим повідомленням-рішенням № від 10.02.2022 року в частині застосування штрафу за порушення п.12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-В у розмірі вартості не облікованих товарів у сумі 7429, 00 грн.

Отже, суд надає оцінку правомірності оскарженого податкового повідомлення-рішення від 10.02.2022 року № в частині застосування штрафу за порушення п.12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-В.

Так, відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (у редакції від 01.01.2022, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон від 06.07.1995 № 265/95-ВР), суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

12) вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

У такій редакції абз. 1 пункту 12 статті 3 Закону від 06.07.1995 № 265/95-ВР викладено відповідно до Закону № 1914-IX від 30.11.2021 (набув чинності 01.01.2022).

До цих змін пункт 12 статті 3 Закону від 06.07.1995 № 265/95-ВР діяв у редакції Закону № 128-IX від 20.09.2019, яка передбачала:

« 12) вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).».

Судом встановлено, що на момент перевірки ФОП ОСОБА_1 перебувала на загальній системі оподаткування, відтак на неї поширюються обов`язок ведення обліку товарних запасів, передбачений п. 12 ст. 3 Закону від 06.07.1995 № 265/95-ВР.

Відповідно до п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, фізичні особи - підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет.

Облік доходів і витрат від виробництва та реалізації власної сільськогосподарської продукції ведеться окремо від обліку доходів і витрат від здійснення інших видів господарської діяльності.

Типова форма, за якою здійснюється облік доходів і витрат, та порядок ведення такого обліку визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пунктів 19, 20 розділу І Закону України від 14 липня 2020 року № 786-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб - підприємців», пункту 44.1 статті 44 глави 1 розділу II Податкового кодексу України та підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375, наказом Міністерства фінансів України від 13 травня 2021 року № 261 затверджено Типову форму, за якою здійснюється облік доходів і витрат фізичними особами - підприємцями і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність та Порядок ведення типової форми, за якою здійснюється облік доходів і витрат фізичними особами - підприємцями і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність (надалі Порядок ведення типової форми № 261).

Абзацом 2 пункту 1 розділу І Порядку ведення типової форми №261 визначено, що на підставі первинних документів за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід/понесено витрати, здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Згідно пункту 2 розд. І Порядку ведення типової форми №261, облік доходів і витрат ведеться в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі засобами електронного кабінету у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", Податкового кодексу України та підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375, Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 № 496 затверджений Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку (надалі Порядок №496).

Порядок №496 набув чинності 26.11.2021 року.

У пункті 2 розд. І Порядку №496 наведені значення термінів, що вживаються у ньому, зокрема:

документи, які підтверджують облік та походження товарів - Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку (далі - Форма обліку), та первинні документи;

первинні документи - опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару.

місце продажу (господарський об`єкт) - стаціонарний або будь-який пересувний об`єкт, у тому числі транспортний засіб, частина пересувного чи стаціонарного об`єкта, у тому числі транспортного засобу, де здійснюються розрахункові операції під час продажу товарів (надання послуг);

місце зберігання - стаціонарний або будь-який пересувний об`єкт, у тому числі транспортний засіб, частина пересувного чи стаціонарного об`єкта, у тому числі транспортного засобу, земельна ділянка, де зберігаються товарні запаси, що належать ФОП;

товарні запаси - сукупність товарів, що утримуються ФОП для подальшого продажу (надання послуг).

Згідно пункту 1 розд. ІІ Порядку №496, облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку.

ФОП, яка здійснює діяльність у декількох місцях продажу (господарських об`єктах), веде облік товарних запасів також за кожним окремим місцем продажу (господарським об`єктом) на підставі первинних документів, які підтверджують отримання товарів такою ФОП або окремим місцем продажу (господарським об`єктом), та/або первинних документів на внутрішнє переміщення товарів між ФОП та його окремими місцями продажу (господарськими об`єктами). Первинні документи на внутрішнє переміщення товарів є невід`ємною частиною такого обліку.

Первинні документи, на підставі яких внесено записи до Форми обліку, є обов`язковими додатками до такої форми. Внесення даних до Форми обліку щодо надходження товарів на підставі первинних документів здійснюється до початку їх реалізації.

Відповідно до пункту 2 розд. ІІ Порядку №496, форма обліку ведеться за вибором ФОП у паперовій або в електронній формі

Згідно пунктів 3-5 розд. ІІ Порядку №496, ФОП вносить до Форми обліку відомості в такому порядку:

1) у графі 1 зазначається порядковий номер рядка, в якому здійснено відповідний запис;

2) у графі 2 - дата здійснення запису;

3) у графах 3-6 - реквізити первинного документа (вид первинного документа, дата його складання, номер первинного документа (за наявності), найменування суб`єкта господарювання - постачальника або отримувача, його РНОКПП або код згідно з ЄДРПОУ / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті);

4) у графі 7 - загальна вартість товару відповідно до первинного документа про надходження товару;

5) у графі 8 - загальна вартість товару відповідно до первинного документа про вибуття товарів (крім даних щодо продажу через реєстратор розрахункових операцій / програмний реєстратор розрахункових операцій).

Вибуттям товарів для цілей цього Порядку вважається:

продаж товарів з розрахунком в безготівковій формі, який здійснено у встановлених законодавством випадках без застосування реєстраторів розрахункових операцій / програмних реєстраторів розрахункових операцій;

внутрішнє переміщення товару між належними одній ФОП місцями продажу (господарськими об`єктами) та/або місцями зберігання;

знищення або втрата товару;

повернення товару постачальнику;

використання товарів на власні потреби;

6) у графі 9 зазначаються примітки, передбачені цим Порядком.

Записи у Формі обліку ведуться в хронологічному порядку надходження або вибуття товарів.

Для ФОП, в яких виникає обов`язок щодо ведення обліку товарних запасів, перший запис, що вноситься ФОП до Форми обліку, має відображати інформацію про залишки товарів, наявних у такої ФОП на дату набуття ним обов`язку щодо ведення обліку товарних запасів.

Пунктом 9 розд. ІІ Порядку №496 заборонено продаж товарів, на які у місцях продажу таких товарів (господарських об`єктах) відсутні:

1) первинні документи, записи про які внесено до Форми обліку;

2) відповідні записи у Формі обліку про наявні первинні документи;

3) первинні документи і записи у Формі обліку про такі первинні документи.

Згідно пункту 10 розд. ІІ Порядку №496, Форма обліку, первинні документи на товари мають зберігатись у місці продажу (господарському об`єкті) до моменту вибуття останньої одиниці товару, відображеної в таких первинних документах.

Такі документи щомісячно групуються в хронологічному порядку їх відображення у Формі обліку та/або підшиваються для подальшого зберігання разом із Формою обліку, в якій інформацію про такі документи відображено.

Згідно вимог пункту 11 розд. ІІ Порядку №496, Форма обліку, первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, надаються посадовій особі контролюючого органу на її вимогу під час проведення перевірки. У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії таких первинних документів з подальшим пред`явленням їх оригіналів до закінчення перевірки (за потреби).

Такі документи надаються особисто ФОП або особою, яка фактично здійснює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такої ФОП.

Отже, із прийняттям Порядку №261 та Порядку №496 існує чіткий встановлений законодавством порядок обліку товарних запасів (їх походження і обліку) в розумінні положень пункту 12 статті 3 Закон №265/95-ВР.

У свою чергу статтею 20 Закону від 06.07.1995 № 265/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Наявність самих по собі документів про "походження" (придбання) товарів, без щоденного ведення (заповнення) Типової форми, не робить їх документами, які засвідчують "облік" товарних записів.

Надаючи оцінку фактичним обставинам справи у співставленні з вищевказаними приписами п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, Порядку ведення типової форми №261 та Порядку ведення обліку товарних запасів №496, суд дійшов таких висновків.

Позивачем не надано будь-яких доказів ведення Книги обліку доходів і витрат, Типової форми, Форми ведення обліку товарних запасів, тобто документів, які підтверджують облік та походження товарів, як станом на момент проведення фактичної перевірки (17.01.2022), після її проведення, а також під час розгляду даної адміністративної справи.

При цьому, саме необлікування станом на 17.01.2022 на об`єкті перевірки наявного товару стало юридичною підставою для висновку про порушення позивачем пункту 12 статті 3 Закон №265/95-ВР, а саме не здійснення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації у встановленому законодавством порядку.

Що стосується видаткових накладних, які позивачем надано до контролюючого органу після проведення фактичної перевірки разом із запереченнями на акт.

Як передбачено пунктом 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Відповідно до п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Дійсно судом встановлено, що з метою спростування порушення п. 12 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» щодо здійснення ведення обліку товарних запасів, ФОП ОСОБА_1 надано до контролюючого органу та до суду разом із позовом документи на товар визначений у додатку до акту фактичної перевірки, а саме копії видаткових накладних: видаткова накладна №37536 від 13.05.2021; видаткова накладна №61303 від 08.07.2021; видаткова накладна №2624 від 13.01.2022; видаткова накладна №98553 від 01.10.2020; видаткова накладна №111372 від 12.11.2020; видаткова накладна №57029 від 02.07.2020; видаткова накладна №115039 від 02.12.2021; видаткова накладна №4008 від 06.08.2019; видаткова накладна №4017 від 06.07.2021; видаткова накладна №245 від 19.01.2021; видаткова накладна №1887979 від 13.10.2021; видаткова накладна №1943251 від 05.01.2022; видаткова накладна №21 від 04.01.2022; видаткова накладна №1718651від 03.03.2021.

Однак, як вже було зазначено, статтею 20 Закону від 06.07.1995 № 265/95-ВР передбачено, що наявність самих по собі документів про "походження" (придбання) товарів, без щоденного ведення (заповнення) Типової форми, не робить їх документами, які засвідчують "облік" товарних записів.

За таких обставин, видаткові накладні самі по собі не можуть вважатися документами, які підтверджують ведення обліку товарних запасів.

Отже, зважаючи на правове визначення статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», у зв`язку з не відображенням позивачем обліку товарних запасів за місцем їх реалізації за встановленим порядком, застосування до нього передбачених цією статтею штрафних санкцій є виправданим та обґрунтованим.

Верховний Суд у 2020 році сформував ідентичні правові висновки у даних спірних правовідносинах та, зокрема, висловився щодо правового регулювання пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР і наказу Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 за №481 "Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення" (надалі по тексту також Наказ №481).

Слід зазначити, що Наказ №481 за своїм змістом дублює норми правової поведінки платника податків, які визначені в наказом Міністерства фінансів України від 13.05.2021 за №261 і яким затверджено Типову форму, за якою здійснюється облік доходів і витрат фізичними особами-підприємцями і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядок її ведення.

Верховний Суд переглядаючи в касаційному порядку адміністративній справи №816/2932/15 і №808/2540/16 дійшов наступних висновків:

- « 15. Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Платник податків у разі ненадання документів під час проведення перевірки не позбавлений права надання таких і після завершення такої перевірки, які мають бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення. Протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, визначені в акті перевірки як відсутні.

У разі якщо до закінчення перевірки або у зазначений вище термін платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують відповідні показники, вважається, що такі документи у платника податків відсутні.

16. … фізичні особи-суб`єкти підприємницької діяльності, які перебувають на загальній системі оподаткування, відповідно до вимог пункту 12 статті 3 та статті 6 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зобов`язані вести облік товарних запасів у порядку, визначеному чинним законодавством.

17. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку, зокрема Книги обліку доходів і витрат є, накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні. Відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей є порушенням встановленого порядку ведення бухгалтерського обліку.

18. Книга обліку доходів і витрат - документ установленої форми, що застосовується відповідно до законодавства України для відображення руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Фізичні особи-суб`єкти підприємницької діяльності, які перебувають на загальній системі оподаткування зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат.

19. До суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі передбачену статтею 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

21. Так, судами встановлено та фактично підтверджено позивачем, зокрема в запереченні на акт перевірки, що у Підприємця на час здійснення перевірки, були відсутні первинні документи на товар або розгублені, проте які саме документи були наявні та на який товар, позивачем в запереченні вказано не було, як не було і долучено до заперечення на акт перевірки жодного первинного документу.

З метою підтвердження відсутності порушень при здійсненні позивачем господарської діяльності у магазині, Підприємцем, до адміністративного позову, та в подальшому під час розгляду справи частинами надавалися первинні бухгалтерські документи (видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, посвідчення якості, платіжні доручення, тощо).

Слід зазначити, що з огляду на приписи пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України, вважається, що документи, які не були надані під час перевірки (чи на протязі 5 днів після її проведення) вважаються відсутніми у такого платника податків.".

22. Судами також було враховано і те, що позивачем до суду першої інстанції надана копія витягу з Книги обліку доходів і витрат, у графах 5 та 6 якої не відображена жодна інформація про витрати Підприємця та не вказані реквізити первинних документів (накладних, видаткових накладних), що підтверджують понесені підприємцем витрати. Тобто зі змісту вказаної Книги не можливо встановити, що позивачем придбавалися підакцизні товари щодо яких у акті наявний висновок про відсутність їх обліку за місцем реалізації та відповідно були понесені витрати на їх придбання, вказане також підтверджує факт відсутності обліку товару у відповідності до вимог законодавства".

Посилання позивача на те, що ведення обліку товарно-матеріальних цінностей за місцем реалізації підтверджується не Книгою обліку доходів і витрат, а первинними документами - податковими, видатковими, товарно-транспортними накладними, також не заслуговують на увагу, оскільки визначальним у даній справі є те, що для підтвердження ведення обліку товарно-матеріальних цінностей за місцем реалізації мають бути наявні саме первинні документи, проте таких позивачем до перевірки надано не було, а відсутність у Книзі обліку доходів і витрат заповнених графах 5 (реквізити документа, що підтверджує понесені витрати) та 6 (сума витрат, пов`язаних з придбанням товарів (робіт, послуг)) підтверджує факт відсутності у позивача таких перинних документів, адже їх реквізити мали бути занесені саме в графу 5, а суму витрат в графу 6.» (постанова Верховного Суду від 23.10.2020 у справі №816/2932/15);

- «Судом першої інстанції також встановлено, що на момент здійснення перевірки фізична особа-підприємець не надала контролюючому органу доказів ведення обліку товарів, що в свою чергу унеможливило перевірити порядок ведення позивачем обліку товарів, а також здійснення ним продажу лише тих товарів, які відображені в такому обліку.» (постанова Верховного Суду від 12.03.2020 у справі №808/2540/16).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У той же час, в адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4 частини 3 статті 2, частини 2, 4 статті 9, частина 3 статті 77, частина 6 статті 94 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, оцінюючи докази, які є у справі, в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.02.2022 року № в частині, що оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову, розподіл судових витрат, які складаються з витрат на сплату судового збору, не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 139, 242-246, 250, 255-258, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ).

Відповідач Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (код ЄДРПОУ ВП 43995495; 73022, м. Херсон, просп. Ушакова, 75).

Суддя О.В. Глуханчук

.