Справа № 520/23554/21
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 лютого 2022 року № 520/23554/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зінченко А.В.

при секретарі Івановій А.І.

за участі представників сторін:

позивача Такідзе І.Л.

відповідача Шамілової Л.Ш., Солодова М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОБУД-ДОР" (вул. Киргизька, буд. 19,м. Харків,61105, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 12.10.2021 №8, яким було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 2 427 070,00 грн. та №8, яким було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 975 313,75 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представники відповідача проти позову заперечували, вказали, що винесене податкове повідомлення-рішення повністю відповідає вимогам діючого законодавства, а тому є законним та обґрунтованим, надали до суду відзив на позов в обґрунтування своєї правової позиції, у задоволенні позовних вимог просили відмовити.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи.

ТОВ «ТЕХНОБУД-ДОР» зареєстроване: 16.10.2018, Номер запису: 0078477 у ЄДРЮО, ФО-П та ГФ, є платником податку на прибуток на загальних підставах та платником ПДВ, ІПН платника ПДВ 05, є платником ПДВ 3 01.12.2018.

Видами господарської діяльності за КВЕД ДК009:2010 підприємства є 23.99 Виробництво неметалевих мінеральних виробів, н. в. і. у. (основний); 23.63 Виробництво бетонних розчинів, готових для використання; 23.99 Виробництво неметалевих мінеральних виробів, н.в.і.у.; 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику; 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, н.в.і.у.; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

У штаті Підприємства обліковуються 45 найманих працівників, які забезпечують ведення господарської діяльності. Трудові відносини із найманими працівниками оформлені відповідно до законодавства.

Для здійснення господарської діяльності Підприємство має у користуванні необхідну матеріально - технічну базу.

Свою господарську діяльність, а саме виготовлення асфальтобетонних та інших сумішей, що застосовуються в дорожньому будівництві Підприємство здійснює на орендованих виробничих об`єктах.

Виробничі об`єкти складаються із відкритих площадок, які використовуються для складання та заготівлі сировини і технологічного обладнання (асфальтозмішувальних установок, нагрівачів та модифікаторів бітума тощо) для виготовлення асфальтобетонних сумішей.

На виробничих об`єктах, Підприємство виробляє асфальтобетонні суміші компонентами яких, в тому числі, є щебінь і гран відсів.

На підставі наказів від 20.08.2021 р. №6320-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТЕХНОБУД-ДОР ()», від 31.08.2021 № 6543-п «Про продовження строку проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТЕХНОБУД-ДОР ()» з 25.08.2021р. по 02.09.2021 р. Головним управлінням ДПС у Харківській області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ТЕХНОБУД-ДОР ()».

За результатами перевірки було складено Акт № 15563/20-40-07-28-09/42555281 від 09.09.2021 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТЕХНОБУД-ДОР» з питань контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати усіх, передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства за період з 16.10.2018 по 30.06.2021, за висновками якого було встановлено порушення ТОВ «ТЕХНОБУД-ДОР»:

1. порушення вимог пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290 - занижено суму доходів, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування декларації з податку на прибуток на загальну суму 4334725 грн., у тому числі за 2019 рік на суму 4334725 грн.;

2. порушення вимог пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України - занижено податок на прибуток на загальну суму 780251 грн., у тому числі за 2019 рік на суму 780251 грн.;?

3. порушення вимог п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, пп. «а» п. 198.1, абзаців першого і другого п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 11649 грн., у тому числі за квітень 2020 року на суму 5162 грн., за жовтень 2020 на суму 6487 грн., та завищення податкового кредиту всього у сумі 1930007 грн., у тому числі у вересні 2019 року у сумі 1930007 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету, у розмірі 1941656 грн., у тому числі у вересні 2019 у сумі 1930007 грн., у травні 2020 року у сумі 5162 грн. та у травні 2021 року у сумі 6487 грн.. (копія додається)

Як відображено в Акті перевірки, зазначені висновки ґрунтуються на тому, що, як вважає контролюючий орган, ТОВ «ТЕХНОБУД-ДОР» задекларував неіснуючі господарські операції із ТОВ «БУДТОРГ ПОСТАЧ» (код 43049809), а саме постачання у вересні 2019 року товарів в асортименті (гран відсів, щебінь).

У свою чергу цей висновок, контролюючий орган зробив виходячи із аналізу даних ДПС України та узагальненої податкової інформації, а саме не можливість підтвердження реальності придбання ТОВ «БУДТОРГ ПОСТАЧ» товарів по ланцюгу постачання, відсутність інформації про наявність у ТОВ «БУДТОРГ ПОСТАЧ» необхідного кадрового та матеріально-технічного забезпечення для здійснення діяльності по реалізації товарів, які в подальшому були поставлені ТОВ «ТЕХНОБУД-ДОР».

Таким чином, беручи за основу цей висновок, контролюючий орган встановлює завищення сум податкового кредиту всього у сумі 1930007,00 грн., за взаємовідносинами із контрагентом постачальником ТОВ «БУДТОРГ ПОСТАЧ», та заниження суми доходів, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування декларації з податку на прибуток на загальну суму 4334725,00 грн. - занижено податок на прибуток на загальну суму 780251,00 грн.

На підставі зазначеного Акту винесені податкові повідомлення - рішення від 12.10.2021 № 8 та № 8, які отримані ТОВ «ТЕХНОБУД-ДОР» 01.11.2021р. засобами поштового зв`язку (копії додаються).

Податковим повідомленням - рішенням від 12.10.2021 № 8 визначено порушення вимог п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, пп. «а» п. 198.1, абзаців першого і другого п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України - занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 11649 грн., у тому числі за квітень 2020 року на суму 5162 грн., за жовтень 2020 на суму 6487 грн., та завищення податкового кредиту всього у сумі 1930007 грн., у тому числі у вересні 2019 року у сумі 1930007 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету, у розмірі 1941656 грн., у тому числі у вересні 2019 у сумі 1930007 грн., у травні 2020 року у сумі 5162 грн. та у травні 2021 року у сумі 6487 грн.

Та було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 2 427 070,00 грн., в тому числі базова сума 1941656,00 грн. та сума фінансових санкцій 485 414,00 грн.

Податковим повідомленням - рішенням від 12.10.2021 № 8 визначено порушення вимог пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України - занижено податок на прибуток на загальну суму 780251 грн., у тому числі за 2019 рік на суму 780251 грн.

Та було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 975313,75 грн., в тому числі базова сума 780251,00 та сума фінансових санкцій 195 062,75 грн.

Для забезпечення потреб господарської діяльності ТОВ «ТЕХНОБУД-ДОР» закуповувало товари у ТОВ «БУДТОРГ ПОСТАЧ», а саме у вересні 2019 року Гранвідсів 0- 5, Щебінь фр. 5-10 мм, Щебінь фр. 10-20 мм, на загальну суму 11 580 042,00 грн., в тому числі ПДВ 1 930007,00 грн.

Факт поставок по господарським операціям підтверджується видатковими накладними № 1-306, № 1-307 від 19.09.2019, № 1-312, № 1-311 від 20.09.2019, № 1-322, № 1-323 від 23.09.2019, № 1-327, № 1-328 від 24.09.2019, № 1-331, № 1-332 від 25.09.2019, № 1-339, № 1- 340 від 26.09.2019, № 1-343, № 1-344 від 27.09.2019, № 1-364 від 30.09.2019 (копії додаються)

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при

їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Господарською операцією, згідно зі ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Отже вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Наявні у платника податків первинні документи та дані бухгалтерського обліку платника податків свідчать, що господарські операції по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками мали вплив на показники рахунків бухгалтерського обліку.

Ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 р. № 996-XIV та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Мінфіну України від 24.05.95 р. № 88 (зареєстровано в Мін`юсті України 05.06.95 р. за № 168/704) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Виходячи із системного аналізу норм Податкового кодексу України та інших законодавчих актів з питань оподаткування, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Виникнення у платника податку права на податковий кредит та витрати не ставиться у залежність від дотримання вимог податкового законодавства і сплатою податку до бюджету іншими суб`єктами господарювання.

Згідно п. 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 № 727 факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів. Акт перевірки не містить конкретних зауважень щодо форми та змісту первинних документів платника податків, висновки про нереальність господарських операцій платника податків спираються виключно на податкову інформацію, отриману від інших органів фіскальної служби.

Наявні у платника податків витяги з єдиного реєстру податкових накладних свідчать, що видані контрагентами-постачальниками податкові накладні пройшли перевірку ДПС України та успішно включені до єдиного реєстру податкових накладних. На момент здійснення господарської операції платник податків не отримував від податкових органів жодних застережень щодо ризиків укладення договорів із зазначеним контрагентом.

Відповідно до положень п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, контролюючий орган має передбачені законом повноваження для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у разі сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу. Як слідує з наявних у платника податків квитанцій про реєстрацію податкових накладних та даних реєстру податкових накладних, контролюючий орган не скористався своїми повноваженнями щодо зупинення реєстрації податкових накладних, отже на момент здійснення господарських операцій він не вважав їх ризиковими.

Що стосується посилання контролюючих органів на суперечливу за своїм змістом податкову інформацію, отриману ГУ ДПС України в Харківській області від інших органів державної податкової служби. Зокрема, як слідує зі змісту Акту, податкові органи не мали інформації про наявність трудових ресурсів, їх рівня освіти, про транспортування, зберігання, навантаження та розвантаження, оренду складу, про власні або орендовані фонди, матеріально-технічне забезпечення наших контрагентів. При цьому відповідачем без проведення податкової перевірки контрагентів позивача чи зустрічних звірок розрахунків між ними та позивачем встановлено відсутність трудових ресурсів, власних або орендованих виробничих чи складських приміщень, відсутність основних засобів тощо.

Зіставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб`єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків, законодавчо врегульовано Порядком проведення контролюючими органами зустрічних звірок, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 р. №1232 з наступними змінами та доповненнями. Як слідує з п. З цього Порядку з метою проведення зустрічної звірки контролюючий орган (ініціатор) надсилає контролюючому органу (виконавцю), на обліку в якому перебуває суб`єкт господарювання, запит про проведення зустрічної звірки для підтвердження отриманих від платника податків та зборів даних.

Висновки податкового органу про можливі порушення податкового законодавства зі сторони контрагентів позивача не є підставою для висновку про порушення саме позивачем вимог податкового законодавства та про відсутність у покупця права на формування податкового кредиту. В силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» позивач та контрагенти позивача є окремими суб`єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак позивач та контрагенти позивача є окремими платниками податку на додану вартість та податку на прибуток. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника податків, яка відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Ця правова позиція знайшла своє втілення у правовій позиції, висловленій у постановах Верховного Суду України від 31.01.2011 року у справі № 21-47а10 , від 31.10.2014 року у справі № 21-318а14, від 20.06.2017 р. у справі № 21-1807а16, від 27.01.2016 р. у справі № 21- 5333а15.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 19.03.2021 № 460/143/19, «будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не е належним доказом в розумінні процесуального Закону...».

Зазначена позиція також узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини, яку суди України застосовують як джерело права, відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини". Так, Європейський Суд з прав людини, у своєму рішенні від 22.01.2009 р. у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню.

Наявні в справі документи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентами взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад з метою проведення безтоварних операцій та отримання незаконної податкової вигоди.

Відтак, при складанні акту перевірки контролюючим органом використано необґрунтовані дані, а також суб`єктивні припущення, які не мають підтверджуючих доказів та належного обґрунтування.

Таким чином, висновки акту податкової перевірки є необґрунтованими, а винесені на його основі повідомлення-рішення - протиправними.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

А згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать діючому законодавству та фактичним обставинам справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОБУД-ДОР" до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 12.10.2021 №8, яким було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 2 427 070,00 грн. та №8, яким було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 975 313,75 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОБУД-ДОР" (вул. Киргизька, буд. 19,м. Харків,61105, ) сплачений судовий збір в сумі 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлений 23 лютого 2022 року.

Суддя Зінченко А.В.