Справа № 640/24629/20
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 жовтня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Федотова І.В.,

Єгорової Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.09.2021 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, за участю третьої особи - Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень Військової частини НОМЕР_1 , що полягає в не реагуванні на звернення позивача щодо надання довідки про грошове забезпечення Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві з усіма видами надбавок, доплат та премії, які нараховувались ОСОБА_1 на час звільнення та зобов`язати надати довідку в ГУ ПФУ в м. Києві відповідно до видів грошового забезпечення (надбавках, доплат та премій): надбавка за стаж шифрувальної роботи понад 5 років - 10%; особи, які працюють в умовах режимних обмежень - 20%; надбавка за особливо важливі завдання - 50%; премія - 37,7%;

- визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень ГУ ПФУ в м. Києві, що полягає в не реагуванні на звернення позивача щодо проведення перерахунку пенсії з усіма видами надбавок та доплат, які нараховувались ОСОБА_1 на час звільнення та зобов`язати зробити перерахунок пенсії та здійснити відповідні перераховані виплати включно з 01.01.2018 згідно із новою переробленою довідкою наданою Військовою частиною НОМЕР_1 відповідно до чинного законодавства України у розмірі 100% виплат розміру перерахованої пенсії, основний розмір пенсії: 77% грошового забезпечення та без обмежень в розмірах та у строках виплат.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.09.2021 позов задоволено частково:

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України надати довідку до ГУ ПФУ в м. Києві про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та премії;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 та здійснити відповідні перераховані виплати включно з 01.01.2018 з урахуванням основного розміру пенсії 77%.

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити 100% суми підвищення пенсії ОСОБА_1 за період з 05.03.2019 по 03.09.2019. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить частково скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції безпідставно не вказав конкретних розмірів складових грошового забезпечення, не зобов`язав здійснювати підвищення пенсії у 100% розмірі за період з 01.01.2018 по 04.03.2019, не визнав дії відповідачів протиправними.

Військова частина НОМЕР_1 у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 після звільнення з військової служби перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 28.09.2002.

У 2018 році ОСОБА_1 було перераховано пенсію з 01.01.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років. Основний розмір пенсії при перерахунку було зменшено із 77% до 70%.

Позивач, 14.08.2020 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із рапортом, у якому просив провести перерахунок його пенсії у відповідності з діючими нормативно-правовими актами.

Військова частина НОМЕР_1 25.08.2020 повідомила ОСОБА_1 , що перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; отже звернення стосовно перерахунку пенсії, яке надійшло до Військової частини НОМЕР_1 , надіслано за належністю до ГУ ПФУ у м. Києві.

ОСОБА_1 02.09.2020 звернувся до ГУ ПФУ у м. Києві з рапортом, у якому просив провести перерахунок його пенсії та здійснити відповідні виплати у відповідності з діючими нормативно-правовими актами.

Листом № 2600-0312-8/12739 від 18.09.2020 ГУ ПФУ у м. Києві повідомило ОСОБА_1 про те, що довідка про розмір грошового забезпечення до Управління не надходила, а в разі надходження вона буде повернута без виконання.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що позивач не звертався до Військової частини НОМЕР_1 з проханням надати довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , з огляду на що відповідач не допустив протиправної бездіяльності відносно позивача у формі не реагування на звернення позивача щодо надання довідки про грошове забезпечення, оскільки таке звернення від позивача не надходило

З 05.03.2019 - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, відтак з цієї дати позивач набув право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У зв`язку із цим, суд вказав про наявність підстав для Військової частини НОМЕР_1 подати до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 для перерахунку пенсії останнього з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення. Поряд з цим, в частині, що стосується врахування при перерахунку пенсії конкретних розмірів додаткових видів грошового забезпечення, суд звернув увагу, що визначення розміру грошового забезпечення для обчислення і перерахунку пенсій належить до повноважень Військової частини НОМЕР_1 .

Пункти 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 як частини нормативно-правового акта відповідно до статей 255, 265, 325 Кодексу адміністративного судочинства України втратили чинність з 05.03.2019. До вказаної дати ці норми права правомірно застосовувались суб`єктом владних повноважень. Тому, оскільки поетапність виплат скасована з 05.03.2019 (з дня набрання чинності судовим рішенням про скасування п. 2 Постанови № 103), то лише з 05.03.2019 позивач має право отримувати пенсію у 100%-вому розмірі. При цьому, щодо проміжку часу після 04.09.2019, то дії відповідача з приводу виплати пенсії позивача у розмірі 75% суми підвищення відповідають приписам Постанови № 103 та постанови № 804.

Оскільки Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» набрав чинності 01.04.2014, то всі обмеження максимального розміру пенсії на рівні 70 процентів застосовуються до пенсій, які призначаються після набрання цими змінами чинності. До пенсій, призначених до набрання чинності цими змінами, застосовуються приписи щодо розмірів, які були чинні на момент призначення таких пенсій.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача виплачувати пенсію без обмеження максимального її розміру, то суд зазначив, що як вбачається з матеріалів справи, права позивача в цій частині не були порушеними, оскільки під час перерахунку пенсії ОСОБА_1 обмеження пенсії максимальним розміром не підлягало застосуванню. У свою чергу, суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце в майбутньому.

Також суд вказав, що оновлена довідка Військової частини НОМЕР_1 до ГУ ПФУ м. Києві ще не надійшла, а ГУ ПФУ в м. Києві не порушило права позивача у частині перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки доводи та вимоги апеляційної скарги не стосуються рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, то колегія суддів рішення суду у цій частині не переглядає.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини першої статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист

Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

З аналізу викладеного вбачається, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Таким чином, передумовою для захисту права є його порушення. Якщо ж таке право порушеним не є, то, відповідно, воно не може бути захищеним (поновленим) судом. А тому відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Як зазначалося, позивачем заявлялися вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо нереагування на звернення позивача з питання надання довідки про грошове забезпечення та щодо проведення перерахунку пенсії.

Як вірно встановив суд першої інстанції, відповідні звернення, дійсно, направлялися позивачем. У свою чергу, відповідачами були надані на них відповіді, а тому підстав вважати допущення ними бездіяльності у цій частині вимог відсутні.

При цьому, колегія суддів наголошує на тому, що питання правомірності та обґрунтованості таких відповідей на звернення позивача, не є предметом даного спору.

За таких обставин, суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Щодо вимог в частині періоду виплати 100% підвищення до пенсії.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103) виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01 січня 2018 року у таких розмірах: з 01 січня 2018 року - 50 відсотків; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 01 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

У зв`язку із скасуванням пункту 2 Постанови №103 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії - скасовано, а відтак висновок суду першої інстанції про те, що, починаючи саме з 05.03.2019 року пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100% суми підвищення пенсії. Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду у зразковій справі №160/3586/19.

Верховним Судом, зокрема, у постанові від 22.09.2020 у справі № 1540/4041/18 в аналогічних правовідносинах висловлено правову позицію, яка полягає у тому, що у період дії пунктів 1, 2 Постанови № 103 (з моменту набрання нею чинності - 24.02.2018 до моменту набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 - 05.03.2019) вказані норми підлягали безумовному виконанню усіма суб`єктами владних повноважень, зокрема у частині забезпечення реалізації права особи на проведення з 01.01.2018 перерахунку та виплати пенсії у передбаченому цими пунктами порядку (складові, які враховуються для перерахунку пенсії, та поетапність виплати підвищення такої пенсії). При цьому, розміри складових грошового забезпечення, що враховуються при видачі відповідних довідок регулюється Постановою №704, яка набрала чинності 01.03.2018 року.

Незастосування пунктів 1, 2 Постанови №103 у період їх дії допускається винятково у ситуації, за якої всупереч імперативним вимогам статті 22 Конституції України відбулося звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод особи в частині зменшення розміру пенсії, яку особа вже отримувала. Разом з тим, таких обставин у ході розгляду цієї справи матеріали справи не містять, адже доказів того, що фактичний розмір пенсії позивача зменшився, останнім не наведено, а судом не встановлено.

Разом з тим, колегією суддів враховується, що, як вірно зазначив Окружний адміністративний суд міста Києва, 14.08.2019 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 804, яка набрала чинності 04.09.2019.

Відповідно до пункту 1 цієї постанови виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

У свою чергу, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.01.2020 у справі № 640/19133/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020, визнано неправомірними дії Кабінету Міністрів України при прийнятті Постанови №804 та визнано цю постанову протиправною та нечинною повністю.

Відтак, на переконання судової колегії, у тому числі з урахуванням наведених вище висловлених Верховним Судом позицій про застосування аналогічних за змістом нормативних актів до спірних правовідносин, позовні вимоги з 04.09.2019 задоволенню не підлягають, оскільки відповідач протиправних дій при виплаті позивачу підвищення до пенсії на підставі Постанови № 804, не вчиняв. При цьому, оскільки сама постанова визнана нечинною у 2020 році, а доказів того, що відповідач продовжував обмежувати виплати підвищення пенсії позивачу матеріали справи не містять, то підстави для задоволення вимог за цей період відсутні.

Аналогічна позиція у подібних правовідносинах висловлена Верховним Судом у постановах від 13.04.2021 у справі №560/2720/19, від 12.08.2021 у справі № 200/8751/20-а, від 19.08.2021 у справі № 640/5451/20.

Також суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що обставити призначення позивачу пенсії до 01.01.2018 жодним чином не впливають на обґрунтованість висновків суду першої інстанції в цій частині.

Щодо визначення у довідці конкретних складових грошового забезпечення та зобов`язання щодо здійснення обчислення пенсії без обмеження максимального розміру, колегія суддів зазначає таке.

Як зазначалося, захисту у суді підлягає виключно порушене право. У зв`язку із цим, слід звернути увагу, що спірним у даній справі, окрім іншого, порушене право позивача, яке пов`язане із невидачею оновленої довідки про розмір грошового забезпечення. Тобто у спірних правовідносинах, які склалися на час звернення позивача до суду, відповідної довідки видано не було. Відповідно, предметом доказування та безпосереднім предметом спору у цій частині є питання наявності правових підстав для видачі такої оновленої довідки, а не її конкретного змісту.

У зв`язку із викладеним, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що відповідач не відмовляв позивачу у включенні до оновленої довідки певних складових у тому чи іншому розмірі. Тому, за даних обставин, адекватним та ефективним способом захисту прав позивача є саме зобов`язання видати оновлену довідку про розмір грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та премії.

Обставини отримання позивачем розміру пенсії з моменту її призначення з урахуванням конкретних складових грошового забезпечення та їх конкретного розміру, не є підставою для задоволення позову у даному спору саме у вказаний позивачем спосіб.

З цих же підстав передчасними є вимоги про здійснення виплати пенсії без обмеження максимальним розміром, оскільки такі вимоги фактично заявлені на майбутнє та щодо правовідносин, які ще не виникли й не є спірними у даній справі.

Таким чином, рішення суду у цій частини позовних вимог також є правильним.

Щодо посилань не неправомірне обмеження розміру судового збору, що підлягає відшкодуванню в порядку розподілу судових витрат, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позов було задоволено частково, а у відповідності до частини третьої статті 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Впевненість позивача у тому, що всі його пенсійні права у даному спорі є порушеними, не свідчить про неправильне застосування судом першої інстанції згаданих норм частини третьої статті 139 КАС.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення в частині позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.09.2021 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя І.В. Федотов

Суддя Н.М. Єгорова