Справа № 344/13425/22
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2022-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/195/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

представників позивача Чупірчука М.І.,

Повха В.І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

адвоката Михайлова Г.В.,

перекладача Костюк С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області до уродженця Грузії ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,-

В С Т А Н О В И В:

Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області звернулося до суду з адміністративним позовом про продовження строку затримання уродженця Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на шість місяців.

26.10.2022 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на адміністративний позов, який обґрунтовує тим, що 27.10.2005 відповідач був документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Пісочинським ВМ Харківського РВ УМВС в Харківській області, а 29.09.2008 позивач був документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон. 13.02.2014 рішенням ГУ ДМС України в Харківській області було скасовано рішення ГУ МВС в Харківській області від 27.10.2005 про набуття громадянства як таке, що було набуто унаслідок подання свідомо неправдивих відомостей. Таким чином, ОСОБА_1 з 13.02.2014 не є громадянином України. Разом з тим, Указом президента Грузії №339 від 26.10.2015 року ОСОБА_2 було припинено громадянство Грузії у зв`язку із набуттям громадянства іншої держави (тобто України) без належної перевірки такого факту, оскільки на момент припинення громадянства Грузії позивач уже не був громадянином України. В зв`язку з викладеним вище він особисто та через представників звертався до органів ДМС України із заявою про визнання особою без громадянства. Без отримання такого статусу ОСОБА_3 не має можливості покинути Україну, в т.ч. до Грузії, тобто, не може перетнути кордон України для виїзду самостійно. 07.05.2021 він звернувся до Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України через Управління ДМС України в Миколаївській області з заявою про визнання особою без громадянства (номер заяви ) та був документований довідкою про визнання особою без громадянства діючої до 05.05.2022, тобто, статусу особи без громадянства йому не надавалось. Однак 06.05.2022 йому Департаментом у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України було відмовлено у такому, про що свідчить копія витягу з реєстру заяв на визнання особою без громадянства, копією рішення від 10.05.2022 про поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які перебувають на території України громадянина ОСОБА_1 . Наразі Окружним адміністративним судом м. Києва розглядається адміністративний позов ОСОБА_1 до ДМС України про скасування рішення по відмову у визнанні особою без громадянства та підстав такої відмови залишилися відповідачем без розгляду (справа №640/15681/22). Громадянство країни походження та громадянство України Позивачу було скасовано. Наразі він являється особою, яка не розглядається, як громадянин будь-якою державою в силу дії її закону, але документально оформити даний факт для самостійного виїзду за межі України немає жодної законної можливості. Представником відповідача також зазначається, що відсутність можливості виконання судового рішення про примусове видворення відповідача за межі території України з незалежних від сторін причин протягом тривалого часу не може бути підставою для продовження строку затримання відповідача. Разом з тим, посилання позивача на воєнні обмеження, а також відсутність авіасполучення з території України не є підставою для продовження строку затримання відповідача, оскільки наведене не відноситься до обставин, передбачених статтею 289 КАС України, які є вичерпними.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Крім того зазначили, що відсутня співпраця зі сторони відповідача під час процедури його ідентифікації.

Відповідач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві та письмових поясненнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.05.2022 року вирішено затримати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на шість місяців.

Згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду 28.06.2022 рішення Івано-Франківського міського суду від 13.05.2022 в адміністративній справі №344/5518/22 залишено без змін.

Як встановлено зазначеними рішеннями внаслідок скасування 13 лютого 2014 року рішенням ГУ ДМС України в Харківській області рішення ГУ МВС в Харківській області від 27 жовтня 2005 року про набуття громадянства ОСОБА_1 відповідач із вказаної дати не має статусу громадянина України.

Разом із тим, Указом Президента Грузії № 339 від 26 жовтня 2015 року було припинено громадянство Грузії відповідача у зв`язку із набуттям громадянства іншої держави, хоча на момент припинення громадянства Грузії ОСОБА_1 уже не був громадянином України.

Відповідач ОСОБА_1 фактично вважає себе особою без громадянства і з метою правового закріплення такого статусу 15 вересня 2020 року та 07 травня 2021 року (повторно) звертався до органів міграційної служби із заявами щодо визнання особою без громадянства, однак такого статусу не набув.

Водночас у ОСОБА_1 відсутні будь-які документи, які б надавали йому право на законних підставах як перебувати на території України, так і залишити її територію.

Указом Президента України від 14 травня 2021 року №203/2021 було затверджено рішення Ради нацбезпеки і оборони України від 14 травня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)».

Додаток 1 до вказаного рішення Ради нацбезпеки і оборони України містить перелік фізичних осіб, до яких застосовуються обмежувальні заходи (санкції). Під №354 у цьому переліку перебуває ОСОБА_1 , уродженець Грузії, особа без громадянства, у відповідності до якого у пункті 13 виду обмежувальних заходів зазначено примусове видворення за межі України.

Відтак, для забезпечення виконання приписів Указу Президента України від 14 травня 2021 року №203/2021 необхідними є належна ідентифікація та документування відповідача з метою легального перетину державного кордону України.

Матеріалами справи встановлено, що з метою ідентифікації Оніані Мамуки УДМС України в Івано-Франківській області впродовж всього строку затримання вживалися заходи щодо встановлення його громадянства та оформлення документу, який дає право на перетин державного кордону, а саме направлення відповідних звернень до Посольства Грузії в Україні, Генерального Консульства Республіки Румунія в Україні, МЗС України (листи № 2601.5.2-1754/26.2-22 від 17.05.2022; № 2601.5.2-1941/26.2-22 від 30.05.2022; №2601.5.2-2962/26.2-22 від 22.07.2022; №2601/5.2-2960.26.2-22 від 22.07.2022; №2601.5.2-1975/26.2-22 від 31.05.2022; № 2601.5.2-2961/26.2.-22 від 22.07.2022; №2601.5.2-6688-2022 від 13.06.2022).

Згідно відповіді від Генерального Консульства Республіки Румунія в Україні (лист №С37-22-1361 від 02.08.2022) ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) не є громадянином Республіки Румунія, а ІD-картка № НОМЕР_2 видана на ім`я іншою особи та на даний час анульована.

Згідно відповіді від Посольства Грузії в Україні (лист № 60/25969 від 26.08.2022) ОСОБА_1 не вважається громадянином Грузії з 26.10.2015.

26.09.2022 УДМС в Івано-Франківській області повторно звернулося до Посольства Грузії в Україні щодо можливості поновлення громадянства Грузії ОСОБА_1 чи виготовлення свідоцтва на повернення в Грузію (лист № 2601.5.2-4088/26.2-22 від 26.09.2022). Станом на даний час відповіді на запит не надходило.

Також УДМС України в Івано-Франківській області направлено звернення у Генеральне консульство Румунії № 26.01.5.2-4087/26.2-22 від 26.09.2022 щодо перевірки реєстрації місця проживання Відповідача на території Румунії та вивчення можливості виготовлення свідоцтва на повернення в Румунію. Станом на даний час звернення перебуває на розгляді.

Позивачем вживалися заходи з метою ідентифікації відповідача шляхом надсилання відповідних запитів, однак на повторні звернення запитувана інформація не одержана та для її отримання необхідний додатковий час.

Крім того, співпраця зі сторони відповідача під час процедури його ідентифікації відсутня. Вказане становить визначені ч. 13 ст. 289 КАС України умови, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи.

Відповідно до ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч. 11ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч. 12 ст. 289 КАС України про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Частиною 13 ст. 289 КАС України передбачено, що умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Із змісту наведених приписів слідує, що під час вирішення позову про продовження строку затримання іноземця та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, обов`язковому дослідженню судом підлягають обставини щодо неможливості ідентифікації іноземця або особи без громадянства та неможливість забезпечення примусового видворення.

Згідно з пунктом 4 розділу ІV Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України 23 квітня 2012 року № 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України від 22 січня 2018 року № 38/77), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119 (далі Інструкція), іноземці, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, поміщуються до ПТПІ на строк, необхідний для їх ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше ніж на вісімнадцять місяців.

У підпункті «f» п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Законодавством чітко встановлено максимальний строк утримання іноземця в ПТПІ, який у даному випадку не порушено, що дає змогу міграційному органу виконати всі положення законодавства для виконання рішення про видворення іноземця за межі України.

З урахуванням доведеності доводів УДМС щодо неможливості ідентифікувати особу ОСОБА_1 , відсутності у відповідача будь-якого належного документа про посвідчення особи, який не є похідним від паспорта громадянина України, виданого на підставі скасованого 13 лютого 2014 року рішенням ГУ ДМС України в Харківській області рішення ГУ МВС в Харківській області від 27 жовтня 2005 року про набуття громадянства, а також необхідності забезпечення виконання Указу Президента України від 14 травня 2021 року №203/2021, суд дійшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог.

В свою чергу про відсутність співпраці з боку відповідача під час процедури його ідентифікації свідчить відсутність звернення ОСОБА_1 про поновлення громадянства Грузії у встановленому порядку та не надання ним заяви анкети для оформлення документу на повернення в країну походження.

Що стосується посилання представника відповідача на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.09.2020 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 року у справі №490/5797/20 за позовом Управління міграційної служби України в Миколаївській області до уродженця Грузії ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, слід зазначити,

що дані позови були подані з інших підстав.

Посилання представника відповідача на те, що відповідачем оскаржено рішення по відмову у визнанні його особою без громадянства, не може бути прийнято до уваги, оскільки не підтверджує його статус та не суперечить ч.11 ст.289 КАС України.

Враховуючи, що відповідачу відмовлено в оформленні документів про визнання його особою без громадянства, відсутні правові підстави для його перебування на території України.

З урахуванням наведеного, з огляду на відсутність у відповідача документа, що дає право перебування на території України та відсутність документа, що посвідчує та дає змогу ідентифікувати його особу, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про продовження строку затримання відповідача в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 6, 7, 9, 72-77,289,371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Продовжити строк затримання уродженця Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на шість місяців, тобто до 27 квітня 2023 року включно.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.А.Татарінова