Справа № 160/13906/22
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 жовтня 2022 року Справа №160/13906/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхно І.В.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛК ГРУП» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

08.09.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛК ГРУП» до Дніпровської митниці, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів UA110140/2022/0000014/1 від 28 січня 2022 року Дніпровської митниці, якою ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПЛК ГРУП» () відмовлено в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Ухвалою Дніпропетровського адміністративного окружного суду від 13.09.2022 адміністративний позов було залишено без руху та запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду:

- уточненого адміністративного позову з уточненими позовними вимогами у відповідності до вимог КАС України або обґрунтуванням заявлених позовних вимог, а також його копії для направлення відповідачу/відповідачам у справі;

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску.

20.09.2022 копію зазначеної ухвали, враховуючи припинення фінансування суду за кошторисними призначеннями для придбання поштових марок на 2022 рік через військове вторгнення російської федерації на територію України та введенням на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/202 воєнного стану, направлено позивачу засобами телекомунікаційного зв`язку на адресу електронної пошти, зазначену останнім особисто в позовній заяві. Тобто, строк для усунення недоліків з урахуванням ч.6 ст.120 КАС України до 26.01.2022.

26.09.2022 від позивача до суду на виконання ухвали надійшли заява про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та уточнений адміністративний позов, в якому позовній вимоги викладені в такій редакції:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів UA110140/2022/0000014/1 від 28 січня 2022 року Дніпровської митниці та Картку відмови картки відмови № UA110140/2022/000032, якими ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПЛК ГРУП» () відмовлено в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 поновлення позивач строк звернення до суду; прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали на подання відзиву на позов та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача; витребувано від відповідача для залучення до матеріалів справи додаткові докази та встановлено строк для їх подання.

Відповідно до інформації КП «ДСС» копію означеної ухвали надіслано одержувачу ТОВ «ПЛК «ГРУП» за допомогою підсистеми «Електронний суд» в його електронний кабінет. За даними КП «ДСС» копію адміністративного позову 08.09.2022 надіслано одержувачу Дніпровській митниці за допомогою підсистеми «Електронний суд» в його електронний кабінет, а копію ухвали про відкриття провадження з уточненим адміністративним позовом 05.10.2022, що підтверджується матеріалами справи. Тобто, строк на подання відзиву 20.10.2022.

Крім того, 06.10.2022 копію зазначеної ухвали, враховуючи припинення фінансування суду за кошторисними призначеннями для придбання поштових марок на 2022 рік через військове вторгнення російської федерації на територію України та введенням на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/202 воєнного стану, направлено засобами телекомунікаційного зв`язку на адресу електронної пошти позивача, зазначену в позовні заяві, що підтверджується матеріалами справи.

18.10.2022 через систему «Електронний суд» від Дніпровської митниці надійшов відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні.

21.10.2022 на виконання ухвали суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла ЕМД ТОВ «ПЛК» №UA110140/2022/000807, за якою розмитнено спірні товари, із зазначенням у графі 47 рядків з кодом способу розрахунку 55 по кожному з товарів, до якої також було надано «Підсумки по графі В», згідно з якими сума по способу платежу 55 «Різниця між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю, визначеною декларантом, і митною вартістю, визначеною митним органом (у разі внесення грошової застави на відповідний рахунок митного органу)» становить 789 369,67 грн.

Під час дослідження матеріалів справи судом поставлено питання про відповідність позовної заяви вимогам статей 160, 161 КАС України, вирішуючи яке, суд виходить із наступного.

Положеннями частини 13 статті 171 КАС України встановлено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно з приписами частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем до матеріалів позовної заяви було надано квитанцію від 07.09.2022 №14 про сплату судового збору у сумі 11 840, 60 грн.

Зі змісту адміністративного позову судом встановлено, що вказаний позов містить вимоги про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості №UA110140/2022/0000014/1 від 28 січня 2022 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110140/2022/000032, прийнятих Дніпровською митницею.

Вказане рішення про коригування митної вартості товару, прийняте суб`єктом владних повноважень, є підставою для зміни майнового стану позивача. Реалізація такого рішення може призвести до зменшення або збільшення майна особи, що звернулась до суду, і, відповідно, його оскарження спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що заявлена у даному спорі вимоги позивача носить майновий характер.

Крім того, за практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Щокін проти України») вимога про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, є майновою.

Верховний Суд у постанові від 16.03.20 у справі № 1.380.2019.001962 відступив від правової позиції, викладеної в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду, та сформулював правовий висновок, відповідно до якого при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову в розумінні пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» є різниця митних платежів, що підлягали сплаті з урахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З наданих відповідачем до матеріалів справи доказів вбачається, що різниця митних платежів від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої Відповідачем, склала 789 369,67 грн., що відображено в графі 47 ЕМД № UA110140/2022/000807,.

Таким чином, оскаржуване рішення №UA110140/2022/0000014/1 від 28 січня 2022 року порушує майнові права позивача в частині різниці між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною Декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом на суму 789 369,67 грн., а тому така вимога є майновою.

Разом із цим, в адміністративному позову позивачем також заявлена вимога щодо визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.10.2020 року № UA110140/2022/000032, яка є немайновою.

Отже, вказаний позов одночасно містить 1 вимогу немайнового характеру та 1 вимогу майнового характеру.

Відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (далі Закон №3674-VI) за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За положеннями частини 1 статті 4 Закону №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Абзацом четвертим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 №1928-IX передбачено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2022 року становить 2 481,00 гривень.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 3 статті 4 Закону №3674-VI ставки судового збору встановлюються у таких розмірах:

- за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано: суб`єктом владних повноважень, юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивач мав сплатити судовий збір за подання цього адміністративного позову у розмірі 14321,60 грн. (за майнову вимогу 11 840,60 грн. (789 369,67 грн. х 1,5% ) та за вимогу немайнового характеру 2 481,00 грн.).

Отже, за подання даної позовної заяви до суду позивачу необхідно доплати судовий збір у розмірі 2481,00 грн. (11 840,60 грн. 2 481,00 грн.).

За наведених обставин позивачу необхідно сплатити судовий збір за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Чечелівському районі міста Дніпра, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA4004632, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: судовий збір у розмірі 2481 гривня 00 копійок, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпропетровський окружний адміністративний суд, код ЄДРПОУ(суду) 34824364.

Поряд із цим, суд звертає увагу, що частиною 7 статті 161 КАС України визначено, що до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача клопотання про його витребування.

За положеннями частини 1 статті 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно з частиною 2 вказаної статті у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

При цьому, суд звертає увагу, що наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 затверджені: форма рішення про коригування митної вартості товарів; Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів; Перелік додаткових складових до ціни договору.

Так, затверджена означеним наказом форма рішення про коригування митної вартості товарів містить, зокрема, графу 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості».

У пункті 2.1 розділу ІІ Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів встановлено порядок заповнення граф рішення, зокрема графи 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості», згідно з яким у графі зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Суд звертає увагу, що позивачем до суду надано копію оскаржуваного рішення про коригування митної вартості №UA110140/2022/0000014/1 від 28 січня 2022 року, яка не містить графи 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості».

Тобто, в порушення вищевказаних норм оскаржуване рішення надано позивачем до матеріалів справи не в повному обсязі. При цьому, жодних пояснень щодо неможливості подання оскаржуваного рішення в повному обсязі позивачем в позовній заяві не наведено.

Крім того, всупереч наведеним вимогам до суду не надано окремого клопотання про витребування оскаржуваного рішення у відповідності до приписів статті 80 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, позивачеві необхідно надати до суду оригінал або копії оспорюваного рішення або засвідчений витяг з нього, а у його разі відсутності у позивача обґрунтоване клопотання про його витребування у відповідності до вимог КАС України.

На підставі викладеного суд залишає подану заяву без руху та пропонує позивачу усунути наступні недоліки шляхом надання до суду:

- документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі та порядку, встановлених чинним законодавством України.

- оригіналу або копії оспорюваного рішення або засвідчений витяг з нього, а у його разі відсутності у позивача обґрунтованого клопотання про його витребування у відповідності до вимог КАС України;

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 248, 256 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛК ГРУП» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду.

Роз`яснити позивачу що, відповідно до абзацу 2 частини 3 Прикінцевих положень КАС України суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача для виконання, відповідачу до відома.

Роз`яснити позивачеві, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та в самостійному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Юхно