Справа № 420/12090/22
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом Обслуговуючого кооперативу «ЖЕМЧУЖИНА ИТАЛЬЯНСКОГО БУЛЬВАРА» до Управління реклами Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання розглянути заяву,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом Обслуговуючого кооперативу «ЖЕМЧУЖИНА ИТАЛЬЯНСКОГО БУЛЬВАРА» до Управління реклами Одеської міської ради, в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Управління реклами Одеської міської ради щодо не розгляду заяви Обслуговуючого кооперативу «ЖЕМЧУЖИНА ИТАЛЬЯНСКОГО БУЛЬВАРА» про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами за вих. №07/07-22-1 від 07.07.2022 року;

зобов`язати Управління реклами Одеської міської ради розглянути заяву Обслуговуючого кооперативу «ЖЕМЧУЖИНА ИТАЛЬЯНСКОГО БУЛЬВАРА» про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами за вих. № 07/07-22-1 від 07.07.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Управління реклами Одеської міської ради, у тому числі і у своєму листі за вих. №01-23/1402 від 19.07.2022 року, до теперішнього часу не надало відповіді Кооперативу з приводу результатів розгляду його заяви про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами за них. №07/07-22-1 від 07.07.2022 року.

Таким чином, заява Кооперативу про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами за вих. №07/07-22-1 від 07.07.2022 року дотепер є нерозглянутою.

Така бездіяльність Управління реклами Одеської міської ради є протиправною, а спонукання Кооперативу до проходження процедури встановлення пріоритету на місце розташування рекламного засобу та погодження примірників відповідного дозволу на розміщення зовнішньої реклами, суперечить чинному законодавству України.

Так, у своєму листі від 19.07.2022 року за вих. №01-23/1402, Управління реклами Одеської міської ради, посилаючись на розділи 7-9 Правил розміщення зовнішньої реклами у місті Одесі у новій редакції, затверджені рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради віл 22.04.2008 року №434 (зі змінами та доповненнями) вказує Кооперативу на те, що для отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, йому необхідно пройти процедуру встановлення пріоритету на місце розташування рекламного засобу та погодити примірники дозволу за встановленою формою з визначеними уповноваженими органами, з якими необхідно погодити місце розташування рекламного засобу.

Проте, виходячи з положень даних Типових правил, для отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, Заявнику потрібно надати пакет документів передбачений п, 9 даних Правил. Здійснення будь-яких подальших погоджень - є обов`язком Робочого органу.

З огляду на вищезазначене Позивач вважає бездіяльність Відповідача протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Процесуальні дії.

Ухвалою суду від 31.08.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

20.09.2022 року за вх. №29777/22 Управлінням реклами Одеської міської ради надано відзив, який обґрунтований наступним.

Згідно п. 1.5. Правил № 434 Управління реклами Одеської міської ради визначене робочим органом, уповноваженим Одеською міською радою, регулювати діяльність з розміщення зовнішньої реклами у межах міста Одеси.

Надання адміністративних послуг, суб`єктом надання яких є відповідна рада (її виконавчі органи або посадові особи), здійснюється виключно через центр надання адміністративних послуг (ч. 6 ст. 12 Закону України «Про адміністративні послуги»).

Подання документів для отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами до Управління рекламну оминаючи Центр надання адміністративних послуг, не допускається. Таким чином, звертаючись безпосередньо до Управління реклами із заявою про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, позивач не дотримався порядку надання документів, встановленого чинним законодавством України та Правилами №434, що виключає можливість розгляду такої заяви по суті.

Положення Правил № 434 жодним чином не суперечать нормам Типових правил, обидва нормативно-правові акти не передбачають отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами без проходження процедури встановлення пріоритету на місце розташування рекламного засобу та встановлюють необхідність погодження обох примірників дозволу самостійно заявником.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Обслуговуючий кооператив «ЖЕМЧУЖИНА ИТАЛЬЯНСКОГО БУЛЬВАРА» є юридичною особою, яка утворена шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб, створена і діє у відповідності до Конституції України, Цивільного та Господарського кодексів України, Закону України «Про кооперацію», на підставі рішення установчих зборів на добровільних засадах, для експлуатації та управління житловим комплексом, який складається з двох багатоповерхових будинків:

багатоповерховий житловий комплекс з вбудованими приміщеннями громадського призначення та об`єктами соціального обслуговування з підземним паркінгом, за адресою: м.Одеса, Приморський район, Італійський бульвар, 1А (ЖК « 24 ЖЕМЧУЖИНА»);

багатоповерховий житловий комплекс з вбудованими приміщеннями громадського призначення та .об`єктами соціального обслуговування з підземним паркінгом, за адресою: м.Одеса, Приморський район, Італійський бульвар, 1Б (ЖК « 25 ЖЕМЧУЖИНА»).

Кооператив е неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між членами (асоційованими членами).

Метою Кооперативу є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативу (асоційованих членів) на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат з доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.

Основна діяльність Кооперативу полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав членів (асоційованих членів) Кооперативу на володіння та користування спільним майном, належне утримання будинків та прибудинкової території, сприяння членам (асоційованим членам) Кооперативу в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами.

Видом діяльності Кооперативу є комплексне обслуговування об`єктів (Код КВЕД 81.10).

На підставі акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 12.04.2019 року, від забудовника на баланс Кооперативу були передані вищевказані багато поверхові житлові комплекси (ЖК « 24 ЖЕМЧУЖИНА» та ЖК « 25 ЖЕМЧУЖИНА»).

Разом із житловими комплексами на баланс Кооперативу перейшли і дахові конструкцій з написом «КАВОКК», які є оздобленням фасаду будинку.

21.06.2022 року Кооператив направив до Виконавчого комітету Одеської міської ради (Управління реклами Одеської міської ради) через Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради заяву з необхідним пакетом документів для отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами у межах населеного пункту, передбачених п. 9 Постанови Кабінетом Міністрів України від 29.12.2003 року №2067 «Про затвердження Типових правил розміщення зовнішньої реклами» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі за текстом - «Типові правила»).

На виконання п. 39 Типових правил, Кооперативом була отримана експертна оцінка щодо міцності, стійкості, надійності рекламної конструкції за робочим проектом, яку також додано до заяви для отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами у межах населеного пункту.

28.06.2022 року Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради надіслав Кооперативу лист від 27.06.2022 року за вих. №25/01-12, у якому зазначив що: «Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про адміністративні послуги» суб`єктом надання адміністративних послуг на кожну адміністративну послугу, яку він надає відповідно до закону, затверджується інформаційна та технологічна картки.

Пунктом 9 інформаційної картки адміністративної послуги, яка затверджена Одеським міським головою, визначено вичерпний перелік документів, необхідний для отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами:

заява суб`єкта звернення про надання адміністративної послуги, заповнена належним чином, за формою встановленою додатком 3 до Регламенту Центру надання адміністративних послуг Одеської міської ради, який затверджено рішенням Одеської міської ради від 17.12.2013 року №4187-VI «Про створення Центру надання адміністративних послуг Одеської міської ради» зі змінами;

два примірники бланку дозволу з необхідними узгодженнями (з фотокартками на третій сторінці).

Разом з цим, зі змісту надісланого пакету документів вбачається, що ОК «ЖЕМЧУЖИНА ИТАЛЬЯНСКОГО БУЛЬВАРА» наразі необхідно отримати іншу адміністративну послугу, а саме: прийняття рішення про встановлення пріоритету заявника на місце розташування рекламного засобу.

Пунктом 9 Інформаційної картки адміністративної послуги, яка затверджена Одеським міським головою, визначено вичерпний перелік документів, необхідний для прийняття рішення про встановлення пріоритету заявника на місце розташування рекламного засобу:

заява суб`єкта звернення про надання адміністративної послуги заповнена належним чином, за формою встановленою додатком 3 до Регламенту Центру надання адміністративних послуг Одеської міської ради, який затверджено рішенням Одеської міської ради від 17.12.2013 року №4187-VI «Про створення Центру надання адміністративних послуг Одеської міської ради» зі змінами;

заява про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, заповнена належним чином, за формою, встановленою Додатком 1 до Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року №2067;

фотокартка та/або комп`ютерний макет місця (розміром 9 см х 13 см), на якому планується-розташування рекламного засобу (3 шт.: 1 шт. для заяви та по 1 шт. для дозволу у двох примірниках);

ескіз рекламного засобу з конструктивним рішенням (2 шт.- - по одному у кожний примірник дозволу).

З порядком отримання вищевказаних адміністративних послуг можна ознайомитись на веб-порталі адміністративних послуг м. Одеси за посиланням: cnap.odessa.ua.

На підставі вищезазначеного, повертаємо надісланий пакет документів, питання реєстрації якого буде розглянуто після усунення зазначених зауважень».

Вказаний лист Кооператив отримав 05.07.2022 року, про що свідчить Тренінг Укрпошти від 29.08.2022 року щодо поштового відправлення за №283.

07.07.2022 року Кооператив направив лист за вих. №07/07-22 безпосередньо до Управління реклами Одеської міської ради, до якого було додано заяву про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами за вих. №07/07-22-1 від 07.07.2022 року з необхідним пакетом документів, передбаченим пунктом 9 Типових правил.

В листів Кооператив повідомив Управлінню реклами Одеської міської ради про отриману відповідь від Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 27.06.2022 року за вих. №25/01-12 щодо отримання рішення про встановлення пріоритету заявника на місце розташування рекламного засобу. Кооператив звернув увагу Управління реклами Одеської міської ради на те, що дахова конструкція з написом «КАВОКЛ» буде розміщуватися на покрівлі житлового будинку, балансоутримувачем якого є Кооператив, у зв`язку з чим пріоритетність Кооперативу на місце його розташування, відносно інших можливих заявників, є вже встановленою.

Також, посилаючись на положення Типових правил, Кооператив просив Управління реклами Одеської міської ради розглянути заяву про розміщення зовнішньої реклами у межах населеного пункту.

26.07.2022 року на адресу Кооперативу надійшов лист від Управлінню реклами Одеської міської ради за вих. №01-23/1402 датований 19.07.2022 року, про що свідчить Трекінг Укрпошти від 29.08.2022 року щодо поштового відправлення за №356.

Із змісту вказаного листа вбачається, що у листі Кооперативу за вих. №07/07-22 від 07.07.2022 року: «...міститься посилання на норми Типових правил розміщення зовнішньої реклами, які визначені незаконними з моменту прийняття та скасовані у судовому порядку (Постанова Окружною адміністративного суду м. Києва від 22,06.2016 року по справі №826/2002/16, Ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 25.08.2016 року).

На теперішній час, ані діюча редакція Типових правил розміщення зовнішньої реклами, ані Правил розміщення зовнішньої реклами у місті Одесі не передбачає отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами без проходження процедури встановлення пріоритету на місце розташування рекламного засобу та погодження обох примірників дозволу заявником.

В свою чергу, процедура отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами встановлена розділом 7-9 Правил розміщення зовнішньої реклами у місті Одесі у новій редакції, затверджених рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.04.2008 року №434 (зі змінами та доповненнями).

Враховуючи викладене, для отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами за адресою: м. Одеса, Італійський бульвар, 1-Б, ОК «ЖЕМЧУЖИНА ИТАЛЬЯНСКОГО БУЛЬВАРА» необхідно звернутись до Управління реклами Одеської міської ради через Центр надання адміністративних послуг із заявою та відповідним пакетом документів, передбаченим п. 7.1 Правил розміщення зовнішньої реклами у місті Одесі для розгляду робочим органом по суті».

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Система та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно з пп. 13 п. «а» ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в якій визначені повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить надання дозволу в порядку, встановленому законодавством, на розміщення реклами.

Крім того, відповідно до пп. 7 п. «а» та ц. 13 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в У країні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо організації благоустрою населених пунктів.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до повноважень виконавчих органів сільських, селищних міських рад належить, зокрема, забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів.

Постановою Кабінету Міністрів України №2067 від 29.12.2003 були затверджені Типові правила розміщення зовнішньої реклами (далі по тексту - Типові правила), які регулюють відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами.

Відповідно до визначення термінів, що містяться у п. 2 Типових правил, виконавчий орган ради - виконавчий комітет сільської (сільський голова), селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міськдержадміністрації; дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці.

Згідно з п. 3 Типових правил зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління (далі - робочий орган) (п. 5 Типових правил).

Як визначено п. 6 Типових правил, до повноважень робочого органу належать, зокрема:

розгляд заяв розповсюджувачів зовнішньої реклами на надання дозволу, внесення змін у дозвіл, переоформлення дозволу та продовження строку його дії;

надання у разі потреби розповсюджувачам зовнішньої реклами архітектурно- планувальних завдань на опрацювання проектно-технічної документації для розташування складних (дахових) рекламних засобів;

прийняття рішення про встановлення пріоритету заявника на місце розташування рекламного засобу, продовження строку, на який встановлено зазначений пріоритет, або про відмову в установленні такого пріоритету;

підготовка проекту рішення виконавчого органу ради щодо надання дозволу (у тому числі погодження з органами та особами, зазначеними у пункті 16 цих Правил) чи про відмову у його наданні;

видача дозволу на підставі рішення виконавчого органу ради;

ведення інформаційного банку даних місць розташування рекламних засобів, плану їх розміщення та надання в установленому порядку інформації для оновлення даних містобудівного кадастру населених пунктів;

подання територіальним органам спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі матеріалів про порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами;

підготовка і подання виконавчому органу ради пропозицій щодо розмірів плати за надання послуг робочим органом на підставі калькуляції витрат для прийняття відповідного рішення.

Робочий орган здійснює інші повноваження відповідно до законодавства. У відповідності до ст. 16 Закону України «Про рекламу», п. 3 Типових правил Виконавчий комітет Одеської міської ради своїм рішенням №434 від 22.04.2008 затвердив Правила розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі (далі по тексту - Правила №434), які регламентують порядок надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами та процедуру їх переоформлення, зміни й анулювання, визначають вимоги до технічного стану, художньо-естетичного вигляду та порядку розміщення рекламних засобів, умови користування місцями для розміщення зовнішньої реклами, що перебувають у комунальній власності, підстави та порядок здійснення демонтажу протиправно розміщених рекламних засобів, а також порядок здійснення контролю за Дотриманням положень цих Правил.

Згідно п. 6.1. Правил №434 розміщення зовнішньої реклами в межах міста провадиться на підставі дозволів, які видаються робочим органом на підставі відповідного рішення виконавчого комітету Одеської міської ради. Пунктом 6.2. Правил №434 передбачено, що виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення рекламного засобу.

Згідно п. 1.5. Правил №434 Управління реклами Одеської міської ради визначене робочим органом, уповноваженим Одеською міською радою, регулювати діяльність з розміщення зовнішньої реклами у межах міста Одеси. За змістом п, 3.1. Правил № 434 робочий орган, зокрема:

впроваджує Правила розміщення зовнішньої реклами у місті Одесі;

розглядає заяви юридичних осіб та фізичних осіб на отримання дозволів, внесення змін у дозволи, переоформлення дозволів, анулювання та/або продовження строку їх дії;

приймає рішення про встановлення пріоритету заявника на місце розташування рекламного засобу, його продовження або відмову у встановленні такого пріоритету;

готує та подає в установленому порядку проекти рішень виконавчого комітету Одеської міської ради щодо надання дозволів, відмови у їх наданні або анулюванні;

реєструє та видає дозволи на підставі відповідних рішень виконавчого комітету Одеської міської ради.

Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами (п. п. 9-11, 13, 15) визначено наступну процедуру оформлення дозволу на розміщення зовнішньої реклами.

Для одержання дозволу заявник подає робочому органу заяву за формою згідно з додатком 1, до якої додаються:

фотокартка або комп`ютерний макет місця (розміром не менш як 6x9 сантиметрів), на якому планується розташування рекламного засобу, та ескіз рекламного засобу з конструктивним рішенням;

копія свідоцтва про державну реєстрацію заявника як юридичної особи або фізичної особи - підприємця.

За наявності документів, передбачених пунктом 9 цих Правил, заява протягом трьох днів з дати її надходження реєструється робочим органом в журналі реєстрації заяв та дозволів на розміщення зовнішньої реклами (далі - журнал реєстрації), який ведеться за формою згідно з додатком 2.

Робочий орган протягом п`яти днів з дати реєстрації заяви перевіряє місце розташування рекламного засобу, зазначене у заяві, на предмет наявності на це місце пріоритету іншого заявника або надання на заявлене місце зареєстрованого в установленому порядку дозволу. Після перевірки місця керівник робочого органу приймає рішення про встановлення за заявником пріоритету на заявлене місце або про відмову у встановленні пріоритету. У разі прийняття рішення про встановлення пріоритету робочий орган видає заявнику для оформлення два примірники дозволу за формою згідно з додатком 3 та визначає заінтересовані органи (особи), з якими необхідно їх погодити.

У разі прийняття рішення про відмову у встановленні пріоритету робочий орган протягом трьох днів надсилає заявникові вмотивовану відповідь із зазначенням дати встановлення пріоритету іншого заявника на заявлене місце розташування рекламного засобу або дати і номера рішення виконавчого органу ради про надання дозволу на заявлене місце іншій особі та повертає всі подані заявником документи.

Пріоритет заявника на місце розташування рекламного засобу встановлюється строком на три місяці з дати прийняття керівником робочого органу відповідного рішення. Строк встановлення пріоритету на місце розташування рекламного засобу може бути продовжений керівником робочого органу не більш як на три місяці у разі:

продовження строку оформлення дозволу у зв`язку з потребою виконання архітектурно-планувальних робіт та розроблення проектно-технічної документації;

письмового звернення заявника щодо продовження строку оформлення дозволу.

У разі продовження строку оформлення дозволу з підстав, передбачених абзацами третім і четвертим цього пункту, робочий орган письмово повідомляє про це заявника.

Протягом строку, зазначеного у пункті 11 цих Правил, заявник оформлює обидва примірники дозволу та подає їх робочому органу разом із супровідним листом, в якому зазначається реєстраційний номер заяви.

У разі недодержання заявником строку, зазначеного в пункті 11 цих Правил, та у разі ненадання ним в установлений строк документів, зазначених у пункті 13 цих Правил, заява вважається неподаною, пріоритет на місце розташування рекламного засобу втрачається. Документи повертаються заявнику, про що робочий орган робить відповідний запис в журналі реєстрації.

У відповідності до п. 16 Типових правил дозвіл погоджується з власником місця або уповноваженим ним органом (особою) і спеціально уповноваженим органом з питань містобудування та архітектури.

На вимогу робочого органу дозвіл погоджується з:

Державтоінспекцією - у разі розміщення зовнішньої реклами на перехрестях, біля дорожніх знаків, світлофорів, пішохідних переходів та зупинок транспорту загального користування;

відповідним центральним або місцевим органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини та об`єктів природно-заповідного фонду - у разі розміщення зовнішньої реклами на пам`ятках історії та архітектури, в межах зон охорони таких пам`яток і в межах об`єктів природно-заповідного фонду;

утримувачем інженерних комунікацій - у разі розміщення зовнішньої реклами в межах охоронних зон цих комунікацій.

Зазначені в абзацах першому, третьому - п`ятому цього пункту органи та особи погоджують дозвіл протягом п`яти робочих днів з дати звернення заявника.

Перелік органів та осіб, з якими погоджується дозвіл, є вичерпним. Погодження дійсне протягом строку дії дозволу.

Разом з цим, у відповідності до п. 7.1 Правил № 434 для одержання дозволу заявник подає робочому органу заяву за встановленою формою через Центр надання адміністративних послуг, до якої додаються наступні документи:

фотокартка або комп`ютерний макет місця (розміром 9 х 13 хм), на якому планується розташування рекламного засобу;

ескіз рекламного засобу з конструктивним рішенням.

Перелік документів, що додаються до заяви, є вичерпним.

Згідно п.7.4. Правил № 434 за наявності всіх документів, передбачених пунктом 7.1 цих Правил, робочий орган протягом п`яти днів з дати реєстрації заяви перевіряє заяву та додані документи щодо наявності підстав, зазначених у пункті 7.3 цих Правил, після чого керівник робочого органу приймає рішення про встановлення пріоритету або про його відмову.

У разі прийняття вказаного рішення робочий орган протягом трьох днів надає вмотивовану відповідь заявнику та повертає всі подані ним документи, у тому числі до Центру надання адміністративних послуг.

Так, п. 7.3. Правил № 434 встановлено, що робочий орган відмовляє у встановлені пріоритету юридичній особі або фізичній особі - підприємцю (заявнику) у разі:

подачі неповного комплекту документів;

оформлення поданих документів не відповідає встановленим вимогам;

виявлення у документах, поданих заявником, недостовірних відомостей;

на вказане заявником місце вже виданий дозвіл;

на вказане заявником місце вже встановлено пріоритет;

якщо обрані заявником формат, вид та/або тип рекламного засобу та/або спосіб його розташування чи зовнішній вигляд не відповідають вимогам, визначеним розділами 6, 12 цих Правил.

Перелік підстав для відмови у встановлені пріоритету є вичерпним.

За приписами п. 7.5. Правил № 434 у разі прийняття робочим органом рішення про встановлення пріоритету на місце розташування рекламного засобу, заявнику, у строк, встановлений для надання йому відповіді, надаються два примірники бланка дозволу за встановленою формою із зазначенням переліку уповноважених органів (осіб) з якими необхідно погодити місце розташування рекламного засобу.

ВИСНОВКИ СУДУ

Конституція України (в редакції станом на 30.09.2016 року) містить статтю 124 «…Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.», яка визначає можливість судового захисту за наявності юридичного спору.

Юридичний спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права. Правові спори виникають внаслідок порушення суб`єктивних прав у результаті протиправних дій, а також у разі невизнання або оспорювання суб`єктивних прав.

Ознака адміністративно-правового спору - він існує у зв`язку з виникненням між суб`єктами адміністративних правовідносин як конфліктних, так і безконфліктних ситуацій, зумовлених різним розумінням цими суб`єктами своїх прав і обов`язків.

Спір виникає на підставі юридичного факту й саме цим породжує відповідні правовідносини.

Юридичний спір в даній справі виник у зв`язку із бездіяльністю відповідача щодо не прийняття рішення про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами або відмови у його наданні.

Оцінюючи твердження позивача щодо наявності обставин протиправної бездіяльності відповідача, суд зазначає, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь зацікавлених осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Як встановлено судом, обслуговуючим кооперативом «ЖЕМЧУЖИНА ИТАЛЬЯНСКОГО БУЛЬВАРА» 21.06.2022 року направлено до Виконавчого комітету Одеської міської ради (Управління реклами Одеської міської ради) через Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради заяву з необхідним пакетом документів для отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами у межах населеного пункту, передбачених п. 9 Постанови Кабінетом Міністрів України від 29.12.2003 року №2067 «Про затвердження Типових правил розміщення зовнішньої реклами».

Відповідно до Типових правил дана заява протягом трьох днів з дати її надходження реєструється робочим органом в журналі реєстрації заяв та дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

Робочий орган протягом п`яти днів з дати реєстрації заяви перевіряє місце розташування рекламного засобу, зазначене у заяві, на предмет наявності на це місце пріоритету іншого заявника або надання на заявлене місце зареєстрованого в установленому порядку дозволу. Після перевірки місця керівник робочого органу приймає рішення про встановлення за заявником пріоритету на заявлене місце або про відмову у встановленні пріоритету. У разі прийняття рішення про встановлення пріоритету робочий орган видає заявнику для оформлення два примірники дозволу за формою згідно з додатком 3 та визначає заінтересовані органи (особи), з якими необхідно їх погодити.

У разі прийняття рішення про відмову у встановленні пріоритету робочий орган протягом трьох днів надсилає заявникові вмотивовану відповідь із зазначенням дати встановлення пріоритету іншого заявника на заявлене місце розташування рекламного засобу або дати і номера рішення виконавчого органу ради про надання дозволу на заявлене місце іншій особі та повертає всі подані заявником документи.

Такі ж приписи містяться і у Правилах №434.

Разом з цим, Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради у листі від 28.06.2022 року за вих.№25/01-12 зазначено, що ОК «ЖЕМЧУЖИНА ИТАЛЬЯНСКОГО БУЛЬВАРА» наразі необхідно отримати іншу адміністративну послугу, а саме: прийняття рішення про встановлення пріоритету заявника на місце розташування рекламного засобу.

На підставі зазначеного пакет документів позивачу повернено.

Саме такі дії Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради стали підставою для повторного звернення позивача до Управління реклами Одеської міської ради, як до робочого органу, визначеного Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими Постановою КМУ №2067 від 29.12.2003 р. та Правилами розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі, затвердженими рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №434 від 22.04.2008 р.

Однак, Управління реклами ОМР листом №01-23/1402 від 19.07.2022 р. рекомендувало позивачу звернутись з необхідним пакетом документів через Центр надання адміністративних послуг.

Оцінюючи такі дії суб`єкта владних повноважень на відповідність їх вимогам національного законодавства, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом". Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Як зазначено вище, згідно приписів Типових правил, для одержання дозволу заявник подає робочому органу заяву за формою згідно з додатком 1, до якої додаються:

фотокартка або комп`ютерний макет місця (розміром не менш як 6 х 9 сантиметрів), на якому планується розташування рекламного засобу, та ескіз рекламного засобу з конструктивним рішенням;

копія свідоцтва про державну реєстрацію заявника як юридичної особи або фізичної особи - підприємця.

За наявності документів, передбачених пунктом 9 цих Правил, заява протягом трьох днів з дати її надходження реєструється робочим органом в журналі реєстрації заяв та дозволів на розміщення зовнішньої реклами (далі - журнал реєстрації), який ведеться за формою згідно з додатком 2.

Робочий орган протягом п`яти днів з дати реєстрації заяви перевіряє місце розташування рекламного засобу, зазначене у заяві, на предмет наявності на це місце пріоритету іншого заявника або надання на заявлене місце зареєстрованого в установленому порядку дозволу. Після перевірки місця керівник робочого органу приймає рішення про встановлення за заявником пріоритету на заявлене місце або про відмову у встановленні пріоритету. У разі прийняття рішення про встановлення пріоритету робочий орган видає заявнику для оформлення два примірники дозволу за формою згідно з додатком 3 та визначає заінтересовані органи (особи), з якими необхідно їх погодити.

Як уже зазначалось судом, робочим органом у даних правовідносинах є Управління реклами ОМР, яке відповідно до зазначеного повинно було вчинити визначені нормативно-правовими актами дії, а саме: перевірити місце розташування рекламного засобу, зазначене у заяві, на предмет наявності на це місце пріоритету іншого заявника або надання на заявлене місце зареєстрованого в установленому порядку дозволу. Однак, такі дії робочим органом не вчинено. Натомість, документи позивачу повернено.

Виходячи з положень даних Типових правил, для отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, Заявнику потрібно надати пакет документів передбачений п, 9 даних Правил. Здійснення будь-яких подальших погоджень - є обов`язком Робочого органу.

Відповідно до Типових правил, у разі прийняття рішення про відмову у встановленні пріоритету робочий орган протягом трьох днів надсилає заявникові вмотивовану відповідь із зазначенням дати встановлення пріоритету іншого заявника на заявлене місце розташування рекламного засобу або дати і номера рішення виконавчого органу ради про надання дозволу на заявлене місце іншій особі та повертає всі подані заявником документи.

Інформація про подані заяви та встановлені робочим органом пріоритети є відкритою і повинна надаватися будь-якій особі за її письмовою заявою.

Дозвіл погоджується з власником місця або уповноваженим ним органом (особою) і спеціально уповноваженим органом з питань містобудування та архітектури.

Виходячи з того, що в перелік документів передбачених для отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами не входить подання заявником рішення про встановлення пріоритету на місце розташування рекламного засобу, отже дане рішення приймається в разі необхідності робочим органом в комплексі з іншими погодженнями, без залучення заявника.

Окрім цього, як вже зазначалося раніше, у листі від 07.07.2022 року за вих. 07/07-22 Кооперативом зазначено, що дахова конструкція з написом «KADORR» буде розміщуватися на покрівлі житлового будинку, балансоутримувачем якого є Кооператив. У зв`язку з цим пріоритетність Кооперативу відносно інших можливих заявників є встановленою.

За визначенням одного з відомих професорів Оксфордського університету Д. Галлігана з теми fair procedure, поняття «процедури» - це кроки, які вживаються, або способи, які застосовуються для прийняття рішення та запроваджують дії або вирішують справу певним чином в юридичному або адміністративному контексті. А поняття «процес» - це зручний загальний термін, який включає сукупність процедур стосовно рішення чи дії (D.J.Galligan. Due Process and Fair Procedures. A Study of Administrative Procedures. - Oxford University Press Inc., New York. - Reprinted. 2004. р.8).

Принципи правової процедури вже стали універсальними через рішення Європейського суду з прав людини і поширюються як на процесуальне судочинство, так і на правові процедури, яких повинні дотримуватися суб`єкти владних повноважень під час прийняття відповідних актів стосовно прав, свобод та законних інтересів людини.

Втім, вказана доктрина правової процедури по суті була використана в практиці Конституційного Суду України. У рішеннях від 28 лютого 2018 року про визнання неконституційним закону про мову та від 26 квітня 2018 року про визнання неконституційним закону про референдум Конституційний Суд України, вказавши на прямий зв`язок дотримання «належної процедури» та гарантій прав і законних інтересів людини і громадянина, фактично надав процедурним принципам владного обов`язкового значення. Тобто, якщо було порушено належну правову процедуру в парламенті чи в іншому органі публічної влади - немає сенсу перевіряти змістову частину відповідного акта, оскільки він є нікчемним.

Доктрина «правова процедура» є найдавнішим і кардинальним принципом обмеження влади, записаним у статті 39 Великої хартії вольностей (1215). Завдяки цьому принципу пізніше «закон країни» став розглядатися як синонім «дотримання належної правової процедури». В українській юридичній науці доктрину, яка в європейській системі права називається fairprocedure, в американській системі права - due process, перекладають по-різному: «правова процедура», «процедурна справедливість», «юридична справедлива процедура», «юридична (правова) процедура», «належна правова процедура». Поняття «належна правова процедура» вживається в статті 2 Кримінального процесуального кодексу України.

Обираючи переклад доктрини fair procedure як «правова процедура», Касаційний адміністративний суд виходив із сутнісного розуміння поняття «право».

Саме поняття «право» (англ. law) охоплює не лише конституції, міжнародне право, статутне право та підзаконні акти, а й також - де доречно - суддєстворене право (judge-made law), як-то норми загального права (всі вони - зобов`язальної природи). Як зазначено в пункті 46 коментаря до документа Європейської комісії «За демократію через право» (Венеційська комісія) «Мірило правовладдя» (ухвалений Венеційською комісією на 106 пленарному засіданні 11-12 березня 2016 року), будь-який припис права має бути приступним і передбачуваними. (2017 року)

Викладене дозволяє вжити поняття «правова процедура», що цілком охоплюється розумінням rule of law - принципом верховенства права (або мірилом правовладдя). Про це йдеться в зазначеному коментарі до документа Венеційської комісії «Мірило правовладдя».

Засаднича вимога правовладдя полягає в тому, що повноваження органів публічної влади має бути визначено приписами права. Позаяк законність висунуто щодо дій посадовців публічної влади, вона так само вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії і надалі діяли в межах наданих їм повноважень і, як наслідок - дотримувалися процесових і матеріальних приписів права (пункт 45 згаданого коментаря).

Таким чином, дотримання процесових, у тому числі, процедурних норм, є юридичною вимогою, згідно з якою держава, яка керується принципом верховенства права (мірило правовладдя), повинна поважати і враховувати права особи, а також визначати процедурні межі здійснення повноважень органами публічної влади.

Саме ж верховенство права, відповідно до юридичної позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 року, - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема в закони, які за змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Як зазначено в цьому ж Рішенні Конституційного Суду України, справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Таким чином, ця юридична позиція Конституційного Суду України поширюється і на необхідність врегулювання органами публічної влади «правової процедури», яка визначає критерії справедливого ставлення органів публічної влади до особи.

Варто знати, що доктрина «правова процедура» міститься в статті 6 (1) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (D.J.Galligan. Due Process and Fair Procedures. A Study of Administrative Procedures. - Oxford University Press Inc., New York. - Reprinted. 2004. р.219). Положення цієї статті проникнуті принципом верховенства права, ця стаття поширює гарантії захисту і на публічно-правові спори між особою і державою.

Вказана Конвенція є невід`ємною частиною українського національного законодавства, і її положення корелюють з положеннями Конституції України. Так, положення частини 1 статті 6 Конвенції співвідносяться з положеннями статті 129 Конституції України, які й містять основні принципи здійснення судочинства і можуть виступати за аналогією також критеріями (стандартами) для перевірки дотримання правової процедури, у разі відсутності в законодавстві такої, органами публічної влади у відносинах з особою.

Тобто принципи «правової процедури» застосовуються не тільки в процесуальному судочинстві, їх також дуже важливо застосовувати у досудовому порядку урегулювання спору, а також у всіх інших спорах між особою і суб`єктами владних повноважень, у яких здійснюються «правові процедури».

Відповідні критерії правової процедури (стандарти) у процесі прийняття актів органами публічної влади відображені в рішеннях Європейського суду з прав людини, згідно з якими має бути забезпечене право особи: бути вислуханою; на допомогу і представництво; ознайомитися з матеріалами справи; обґрунтувати органом влади прийняття несприятливих актів; визначити порядок їх оскарження, відшкодувати заподіяну шкоду.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципів «належного врядування», які зобов`язують державні органи запровадити внутрішні процедури, що посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок.

Незважаючи на велику кількість різних перекладів «правова процедура», її основна мета - щоб суб`єкти права, і передусім державні посадові особи, діяли правомірно, тобто належно, згідно з визначеними нормами права, але такими нормами права, які відповідають критеріям природного права, моральності, розумності, справедливості, а також загальноправовим принципам, що встановлені органами правосуддя.

Сам же принцип верховенства права спершу постав ідеалом процедурної справедливості, а тепер загалом, як спосіб застосування законів і політичних дій до конкретних осіб, окрім того, суттєво впливає на допустимий зміст цих законів і дій (Аллан Т.Р.С. Конституційна справедливість: Ліберальна теорія верховенства права. Київ: Видавничий дім «Києво-Могилянська академія», 2008. с.9).

Тому для правової процедури необхідне встановлення критеріїв належності, тобто послідовності етапів, стадій вчинення окремих юридично значущих дій, дотримання формально закріпленого порядку здійснення відповідного виду юридичної діяльності.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 5-р/2019, Конституція України містить низку фундаментальних положень щодо здійснення державної влади, передбачених статтями 3, 5, 6, 8, 19 Основного Закону. Названі конституційні приписи перебувають у взаємозв`язку, відображають фундаментальне положення конституціоналізму щодо необхідності обмеження державної влади з метою забезпечення прав і свобод людини та зобов`язують наділених державною владою суб`єктів діяти виключно відповідно до усталених Конституцією України цілей їх утворення.

Тому, коли йдеться про вчинення дискреції суб`єктом владних повноважень, такі суб`єкти зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Як вказано у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №826/16495/17, потреба у визначеності не означає, що органові, який ухвалює рішення, не повинні надаватись дискреційні повноваження (де це необхідно) за умови наявності процедур, що унеможливлюють зловживання ними. У цьому контексті закон, яким надаються дискреційні повноваження певному державному органові, повинен вказати чітко і зрозуміло на обсяг такої дискреції. Зокрема, Верховний Суд зазначив, що не відповідатиме верховенству права, якщо надана законом виконавчій владі дискреція матиме характер необмеженої влади. Отже, закон повинен вказати на обсяг будь-якої такої дискреції та на спосіб її здійснення із достатньою чіткістю, щоб особа мала змогу відповідним чином захистити себе від свавільних дій.

Таким чином, повноваження на здійснення дискреції для органу, по суті, дуже часто перетворюється на свавілля, потребує унормованого визначення правової процедури ним самим.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У рішенні по справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене та згідно із ст.139 КАС України судові витрати Обслуговуючого кооперативу «ЖЕМЧУЖИНА ИТАЛЬЯНСКОГО БУЛЬВАРА» в загальній сумі 4962,00 грн., сплачені згідно платіжного доручення №281 від 30.08.2022 року підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Управління реклами Одеської міської ради.

Керуючись ст. ст. 2-9, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Обслуговуючого кооперативу «ЖЕМЧУЖИНА ИТАЛЬЯНСКОГО БУЛЬВАРА» до Управління реклами Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання розглянути заяву - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Управління реклами Одеської міської ради щодо не розгляду заяви Обслуговуючого кооперативу «ЖЕМЧУЖИНА ИТАЛЬЯНСКОГО БУЛЬВАРА» про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами за вих. №07/07-22-1 від 07.07.2022 року.

Зобов`язати Управління реклами Одеської міської ради розглянути заяву Обслуговуючого кооперативу «ЖЕМЧУЖИНА ИТАЛЬЯНСКОГО БУЛЬВАРА» про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами за вих. № 07/07-22-1 від 07.07.2022 року.

Стягнути з Управління реклами Одеської міської ради на користь Обслуговуючого кооперативу «ЖЕМЧУЖИНА ИТАЛЬЯНСКОГО БУЛЬВАРА» суму судового збору за подання адміністративного позову за платіжним дорученням №281 від 30.08.2022 року у сумі 4962,00 грн. (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві гривні 00 коп.).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Обслуговуючий кооператив «ЖЕМЧУЖИНА ИТАЛЬЯНСКОГО БУЛЬВАРА» (адреса: 65012, Одеська область, м. Одеса, Італійський бульвар, буд. 1А, , електронна пошта: )

Управління реклами Одеської міської ради (адреса: 65091, Одеська область, м. Одеса, вул. Косовська, 2-Д, , телефон: , електронна пошта: )

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА