Справа № 420/1099/22
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1099/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глуханчука О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане речове майно впродовж проходження військової служби із застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу, а також не за цінами предметів обмундирування станом на 1 січня 2019 року;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за не отримане речове майно впродовж проходження військової служби, без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу за цінами предметів обмундирування, визначеними Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 1 січня 2019 року з відрахуванням раніше проведених виплат.

Обґрунтування позовних вимог
Позов мотивований тим, що з 17.12.2019 року наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.12.2019 року № 482-ОС виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення ОСОБА_1 , звільненого з військової служби в запас наказом від 18.11.2019 року №435-ОС за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з правом носіння військової форми одягу.

Позивач вказує, що при звільненні з військової служби він не мав інформації щодо переліку майна, яке не отримав протягом 26 років військової служби, а також щодо вартості неотриманого майна станом на рік звільнення. Про застосування правил на зменшення суми компенсації при проведенні обчислення позивач дізнався 10.12.2021 року, отримавши лист відповідача від 01.12.2021 року № 7039-9283-21 з додатками.

У відповідь на адвокатський запит позивачем через свого представника отримано лист НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 17.12.2021 року №703-9695-21, яким повідомлено, що закупівельна вартість станом на 1 січня поточного року застосовується до найменувань, право на отримання яких виникло у поточному році.

Разом з тим, ОСОБА_1 з 17.12.2019 року був виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення наказом від 17.12.2019 року № 482-ОС, тому позивач вважає, що розрахунок вартості речового майна мав бути здійснений за цінами встановленими Адміністрацією Державної прикордонної служби України на 1 січня 2019 року та без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу позивача.

Також у позові вказано, що 17.01.2022 року позивачем через представника отримано лист (відповідь) від відповідача за № 14-190-22 від 12.01.2022 року, яким відмовлено у досудовому врегулюванні спору щодо грошової компенсації за неотримане речове майно.

На підставі викладеного позивач вважає, що термін звернення до суду має обраховуватися від дати отримання позивачем відмови відповідача щодо виплати належної суми розрахунку вартості неотриманого речового майна, а саме з 17.01.2022 року, який (строк звернення до суду) на дату подання цього позову не пропущений.

По суті позовних вимог позивачем також зазначено, що при вивченні довідки № 98 про вартість речового майна, що належить до видачі підполковнику старшому прапорщику ОСОБА_1 , ним виявлено, що розрахунок вартості неотриманого речового майна не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178 «Про затвердження Порядку витати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно» (далі - Постанова 178).

Згідно довідки № 98 позивачу була нарахована та виплачена грошова компенсація за належне, але неотримане впродовж проходження військової служби речове майно в сумі 46 330,47 грн.

Однак, позивач вважає, що відповідачем протиправно при нарахуванні грошової компенсація за належне, але неотримане речове майно:

1) Використанні ціни на речове майно, які були в момент набуття права на отримання відповідного майна;

2) Не відповідно до закупівельної вартості речового майна, розрахованої Адміністрацією Держприкордонслужби України станом на 1 січня 2019 року;

3) Застосовано пропорцію часу, що минув з дня виникнення права на отримання майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу.

Позивач стверджує, що оскільки ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 17.12.2019 року, то розрахунок вартості речового майна мав бути здійснений за цінами встановленими Адміністрацією Державної прикордонної служби України на 1 січня 2019 року та без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу позивача. Всупереч цьому відповідач у довідці № 98 про вартість речового майна визначив вартість майна за цінами минулих років.

Позивач посилається на те, що відповідно до п.5 Порядку № 178, довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої станом на 1 січня поточного року та оформляється згідно з додатком.

Оскільки вартість речового майна з часом змінюється, обов`язок застосовувати ціни саме станом на 1 січня поточного року покликаний гарантувати права осіб, які звертаються з відповідними заявами (рапортами), на отримання грошової компенсації у розмірі, що хоча б приблизно відповідає вартості вказаного майна. Проте, відповідачем було застосовано пропорцію часу, що минув з дня виникнення в позивача права на отримання речового майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу (до 17.12.2019 року).

Отже, посилаючись на те, що внаслідок неправомірних дій відповідача при розрахунку грошової компенсації за належне, але неотримане впродовж проходження військової служби речове майно сума компенсації значно зменшена, позивач звернувся до суд з даним позовом.

Процесуальний рух справи
Ухвалою суду від 24 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

21 лютого 2022 року до суду через канцелярію надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 39-46).

Позиція відповідача
Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

По-перше, відповідач вказує на те, що після закінчення проходження військової служби - 17.12.2019 року спору між позивачем та НОМЕР_3 прикордонним загоном щодо зазначених в адміністративному позові позовних вимог не було.

По-друге, щодо виплати грошової компенсації замість належного до видачі речового майна, відповідач зазначив, що на підставі рапорту старшого прапорщика ОСОБА_2 здійснено розрахунок коштів, що підлягають до виплати замість належного до видачі речового майна за період проходження служби.

Згідно довідки № 98 про вартість речового майна, що належить до видачі старшому прапорщику ОСОБА_3 , дана сума складає 46330,47 грн.

Відповідно до п.3-5 постанови КМ України від 16.03.2016 №178, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі, зокрема, звільнення з військової служби. Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої станом на 1 січня поточного року.

Також відповідач посилається на Інструкцію про порядок речового забезпечення військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України в мирний час та особливий період, затверджену наказом МВС України від 31.10.2016 № 1132 (далі Інструкція №1132), яка визначає, що речове майно особистого користування військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, видається в їхню власність. За неотримане згідно із встановленими нормами речового забезпечення речове майно їм виплачується грошова компенсація у порядку, визначеному чинним законодавством України. Нарахування грошової компенсації військовослужбовцям під час їхнього звільнення з військової служби в запас, відставку або загибелі (смерті), за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно здійснюється пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу. За бажанням військовослужбовця йому видаються предмети форменого одягу на суму грошової компенсації.

Тобто при визначенні суми, що підлягає до виплати важливо звертати увагу на момент коли у військовослужбовця виникає право на отримання відповідного речового майна та ціна на дане майно в момент виникнення права відповідно до вищевказаних розрахунків, що затверджені розпорядженнями АДПСУ від 11.02.2017 №33, від 06.01.2018 №30, від 30.01.2019 №22 та від 17.02.2020 №41.

На підставі вищевказаного відповідач стверджує, що позивачу відповідно до довідки №98 про вартість речового майна, що належить до видачі була нарахована грошова компенсація в сумі 46330,47 грн. та з урахуванням сплати всіх передбачених законом податків та зборів, в подальшому була виплачена.

У свою чергу, позивачем не була оскаржена вищевказана довідка № 98, яка є чинною.

Таким чином відповідач вказує, що позивач дійсно має право на грошову компенсацію замість неотриманого речового майна та вказане право було у повному обсязі реалізовано відповідачем оскільки дана виплата була здійснена, отже підстави для задоволення позову відступні.

Інші заяви по суті справи учасниками справи також не надавались, додаткові докази не надходили.

З урахуванням вищенаведеного, суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Розглянувши подані заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив військову службу, з якої звільнений у запас Збройних Сил України за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з наданням права носіння військової форми одягу, Наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 № 435-ОС від 18 листопада 2019 року.

05 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 з рапортом про виплату недоотриманого під час проходження військової служби речового майна (а.с. 13).

Згідно витягу з Наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17 грудня 2019 року №482-ОС, старшого прапорщика ОСОБА_4 (П НОМЕР_4 ), інспектора прикордонної служби - майстра групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип А) відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_4 " І категорії (тип Б), звільненого Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 № 435-ОС від 18 листопада 2019 року в запас Збройних Сил України, за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з наданням права носіння військової форми одягу, виключено зі списків особового складу загону та знято з усіх видів забезпечення з 17 грудня 2019 року (а.с. 10).

Пунктом цього наказу визначено виплатити грошову компенсацію за не отримане речове майно з урахуванням утриманих податків та інших утримань у сумі 46330 грн. 47 коп.

25 листопада 2021 року представник ОСОБА_1 звернувся до начальника НОМЕР_3 прикордонного загону з адвокатським запитом, у якому просив надати інформацію стовного того чи виплачена грошова компенсація за належне але неотримане речове майно ОСОБА_1 у повному обсязі (а.с. 11).

У відповідь на адвокатський запит листом НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 01 грудня 2021 року №703-9283-21 повідомлено, що відповідно до Довідки №98 від 17.12.2019 року вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 , становить 46330, 47 грн. та згідно п. 7 постанови КМУ №178 виплата грошової компенсація здійснена в межах бюджетних призначень на закупівлю речового майна, передбачених Адміністрацією Державної прикордонної служби України (а..с 12).

Разом із цією відповіддю позивачу надіслано копію Довідки №98 про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 .

За цією довідкою сума грошової компенсації нарахована у розмірі 47 036, 01 грн., до виплати з урахуванням утриманих податків та зборів 46330, 47 грн. (а.с. 14-16).

Згідно виписки по банківському рахунку, 29 грудня 2019 року на картковий рахунок ОСОБА_1 зараховані кошти у розмірі 46330, 47 грн. від Військової частини НОМЕР_2 (а.с. 22).

13 грудня 2021 року представник ОСОБА_1 звернувся до начальника НОМЕР_3 прикордонного загону з адвокатським запитом (а.с. 17-18), у якому просив:

переопрацювати довідку про вартість речового майна, що належить до видачі старшому прапорщику ОСОБА_1 , відповідно Постанови 178 без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу та за цінами предметів обмундирування, визначеними Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 1 січня 2020 року;

виплатити ОСОБА_1 з відрахуванням раніше проведених виплат, грошову компенсацію за належне, але неотримане протягом проходження військової служби речове майно, відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної. прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2016 року №178, без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу за цінами предметів обмундирування, визначеними Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 1 січня 2020 року.

Листом від 17 грудня 2021 року вих. №703-9695-21 у відповідь на вказаний запит повідомлено, що кошти, які надійшли на картковий рахунок в розмірі 46330,47 грн., відповідають сумі, що належала до виплати як грошова компенсація за належне, але неотримане протягом проходження військової служби речове майно. Щодо не здійснення розрахунку вартості речового майна виходячи із закупівельної вартості станом на 1 січня 2020 року повідомлено, що при розрахунку компенсації за належне, але неотримане речове майно, закупівельна вартість речового майна станом на 1 січня 2020 року застосовується до найменувань, право на отримання яких виникло в 2020 році (а.с. 19).

05 січня 2022 року представник позивача звернувся до начальника НОМЕР_3 прикордонного загону з черговим адвокатським запитом, у якому, з метою досудового врегулювання спору, повторно просив переопрацювати довідку про вартість речового майна №98 від 17.12.2019 року та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за належне, але неотримане протягом проходження військової служби речове майно без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу за цінами предметів обмундирування, визначеними Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 1 січня 2019 року (а.с. 20).

На вказаний запит надана відповідь листом від 12 січня 2022 року вих. №14-190-22, у якому зазначено, що розрахунок вартості за належне, але неотримане речове майно громадянину ОСОБА_1 було здійснено виходячи із закупівельної вартості станом на 1 січня календарного року в якому виникало право на отримання такого майна (а.с. 21).

Не погоджуючись із порядком розрахунку грошової компенсації за належне, але неотримане протягом проходження військової служби речове майно, та нарахованою сумою цієї компенсації, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

Стаття 1 цього Закону визначає, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Статтю 1-2 Закону №2011-XII передбачено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Стаття 9-1 Закону №2011-XII регулює питання про продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців.

Згідно ч. 1 ст. 9-1 Закону №2011-XII, речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абзацем 1 пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі по тексту - Положення №1153/2008) після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Відповідно до абзацу 3 пункту 242 Положення №1153/2008 особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 р. № 178 затверджений Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (надалі Порядок №178, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Цим Порядком затверджена також форма Довідки про вартість речового майна, що належить до видачі.

Відповідно до пункту 3 Порядку №178, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі, зокрема, звільнення з військової служби.

Згідно пункту 4 Порядку №178, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Згідно пункту 5 Порядку №178, довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Згідно пункту 7 Порядку №178, виплата грошової компенсації здійснюється в межах бюджетних призначень на закупівлю речового майна, передбачених Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецзв`язку, Головному управлінню розвідки Міноборони та Управлінню державної охорони на відповідний рік.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи та не оспорюється учасниками справи, позивачу у зв`язку зі звільненням з військової служби в запас Збройних Сил України, на підставі його рапорту, згідно Наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17 грудня 2019 року №482-ОС та Довідки №97, виплачено грошову компенсація за належне, але неотримане речове майно, у розмірі 46330,47 грн.

Згідно виписки по банківському рахунку, 29 грудня 2019 року на рахунок ОСОБА_1 зараховані кошти у розмірі 46330, 47 грн. від військової частини НОМЕР_2 (а.с. 22).

Тобто, саме право позивача на грошову компенсацію замість неотриманого речового майна при звільненні з військової служби не оспорюється у даній справі та визнається сторонами.

Відповідач вказує, що позивач його реалізував, отримавши грошову компенсацію в сумі 46330,47 грн.

Натомість позивач не погоджується із порядком розрахунку грошової компенсації за належне, але неотримане протягом проходження військової служби речове майно, та нарахованою сумою цієї компенсації.

Позивач вважає, що нарахування грошової компенсації замість неотриманого речового майна при звільненні з військової служби має бути проведено відповідачем за цінами на предмети речового майна станом на 1 січня 2019 року та без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу.

Відповідач заперечував щодо здійснення розрахунку вартості речового майна виходячи із закупівельної вартості станом на 1 січня 2019 року, оскільки закупівельна вартість речового майна визначається за цінами, встановленими на момент виникнення права на отримання такого майна.

Надаючи оцінку наведеним обставинам справи, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, грошову компенсація за належне, але неотримане позивачем речове майно, у розмірі 46330,47 грн. визначено відповідачем у Наказі начальника НОМЕР_3 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17 грудня 2019 року №482-ОС (а.с. 10).

29 грудня 2019 року на банківський рахунок ОСОБА_1 зараховані кошти у розмірі 46330, 47 грн. (а.с. 22).

Відповідно до Довідки №98 про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 , сума компенсації вартості неотриманого позивачем речового майна складає 46330, 47 грн., загальна сума з відрахуванням податку з доходів фізичних осіб та військового збору - 47036,01 грн.

Як вбачається з Довідки №98, нарахування цієї компенсації проведено відповідачем за цінами минулих років на предмети речового майна.

Проте, суд звертає увагу, що застосування у даному випадку закупівельних цін за минулі роки на речове майно при виплаті позивачу грошової компенсації замість належного до видачі речового майна є таким, що не відповідає вимогам пункту 5 Порядку №178, яким визначено, що довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої станом на 1 січня поточного року.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена у постановах від 17.03.2020 року по справі №815/5826/16 та від 28.01.2021 по справі № 520/1190/2020, згідно з якими, грошова компенсація замість належного до видачі речового майна розраховується виходячи із закупівельної вартості такого майна станом на 1 січня року, в якому проведено виплату.

Отже, враховуючи, що звільнення позивача, розрахунок та виплата йому грошової компенсації за належне, але неотримане речове майно, відбулось у 2019 році, то вартість речового майна визначається, виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої станом на 1 січня поточного, тобто 2019 року (станом на 1 січня 2019 року).

Суд не приймає до уваги посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що при нарахуванні грошової компенсації за окремими видами речового майна необхідно обов`язково враховувати такі складові, як момент виникнення права на отримання майна, ціну на час набуття права, оскільки приписами Порядку № 178 не передбачено такого механізму розрахування суми грошової компенсації, натомість закріплено обов`язок повноважного органу нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористане речове майно виходячи із закупівельних цін, визначених на 1 січня поточного року.

Також, суд вважає безпідставними посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що у спірних правовідносинах необхідно враховувати пункт 5 Постанови № 178 з прив`язкою до пункту 3 цієї Постанови, оскільки вказані пункти несуть різне змістовне навантаження, зокрема, пункт 3 визначає, що військовослужбовці мають право на виплату грошової компенсації з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення, у той же час, пункт 5 регулює питання оформлення довідки про вартість речового майна, що належить до видачі.

Виплата грошової компенсації вартості неотриманого речового майна має на меті покрити фактичні (дійсні) витрати, які військовослужбовець поніс у зв`язку з придбанням предметів, речей для забезпечення потреб, пов`язаних з проходженням військової служби. Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої станом на 1 січня поточного року, тобто року, в якому здійснено таку виплату (року виключення позивача зі списків особового складу й здійснення виплати компенсації).

Аналогічний правовий висновок Верховним Судом в постановах від 17 березня 2020 року у справі №815/5826/16, а також від 14 листопада 2018 року у справі №809/1488/16.

При цьому, суд зазначає, що при нарахуванні та виплаті грошової компенсації вартості за неотримане речове майно слід керуватися актом вищої юридичної сили, тобто Порядком №178, тоді як норми Інструкції №1132 підлягають використанню лише в частинах, які не суперечать такому акту.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що позивач має право на компенсацію за неотримане речове майно за період проходження військової служби, нарахування якої повинно здійснюватися за цінами, виходячи із закупівельної вартості такого майна, станом на 1 січня 2019 року, відтак дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами минулих років, станом не на 01 січня 2019 є протиправними, а належним способом захисту порушеного права позивача у даному випадку є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за неотримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2019 року, з урахуванням проведених виплат.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення з урахуванням наведених висновків суду.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI, позивач був звільнений від сплати судового збору, відповідно, підстави для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, відсутні. Інших судових витрат не заявлено.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72-77, 90, 241-246, 250, 255-258, 262, 295, 297 КАС України,

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане речове майно впродовж проходження військової служби не у повному обсязі.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за належне, але неотримане речове майно впродовж проходження військової служби, з відрахуванням раніше проведених виплат, без застосування часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про звільнення, за цінами предметів обмундирування, визначеними Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 1 січня 2019 року, відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач Військова частина НОМЕР_1 - НОМЕР_6 прикордонний загін (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ; АДРЕСА_2 ).

Суддя О.В. Глуханчук