Справа № 160/1058/22
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 160/1058/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпро апеляційну скаргу Київської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року (суддя Ніколайчук С.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 11.07.2022 року) у справі №160/1058/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГП Євротех» до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, визнання протиправною та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, -

в с т а н о в и в:

17.01.2022 року ТОВ «ГП Євротех» (далі по тексту позивач) звернулось до суду з позовом до Київської митниці (далі по тексту відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA100380/2021/000436/2 від 19.11.2021 року, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100380/2021/038314.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 року позовні вимоги ТОВ «ГП Євротех» задоволено.

Київська митниця не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подала до суду апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що при винесенні оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митних декларацій він керувався вимогами Митного кодексу України правилом визначення митної вартості переміщених товарів, де визначено, що якщо з наданих декларантом митної вартості товарів не можливо встановити дійсність задекларованої митної вартості, то митний орган вправі застосувати інші методи визначення митної вартості, окрім методу за прописаною вартістю у контракті або договорі. Апелянт вказував, що ним при митному оформленні товарів виявлено розбіжності у поданих до оформлення документів, декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару всіх складових митної вартості, необхідних при їх обчисленні відповідно до умов поставки, пов`язаних з транспортуванням та пакуванням товару, декларанта було повідомлено про виявлені розбіжності, однак у відповіді на запит ним недоліки не усунуто. Наявні розбіжності у частині оплати за заявлений до митного оформлення товар, до митного оформлення надано невідповідну специфікацію на товар. Контрактом передбачено надання специфікації, яка до органу митного оформлення не була надана декларантом, хоча, є обов`язковим та основним документом, який підтверджує митну вартість товару. В платіжному дорученні від 07.10.2021 року №28 вказано інвойс від 01.06.2021 року №ZHX565874AO, який не відноситься до поставки товарів, що перевозиться декларантом. Відсутні підтвердження транспортних витрат, як складової митної вартості, позивачем для підтвердження витрат на транспортування надано довідку від 05.11.2021 року №258ФФ-05, яка не належить до документів, що підтверджують транспортні витрати відповідно до МК України. Апелянт вказував, що поданий до органу митного оформлення прайс-лист від 30.08.2021 року, наданий виключно на оцінювану партію товару, що суперечить поняттю дійсності вартості товару у розумінні статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі. Позивачем, не було надано необхідних документів для підтвердження заявленої у митній декларації митної вартості та в поданих документах були розбіжності у даних щодо розрахунку ціни, різні умови формування ціни товару, тому митницею було вирішено застосувати інший метод визначення митної вартості ніж був застосований декларантом. Апелянт зазначив, що він своїм рішенням правомірно визначив митну вартість товарів, оскільки заявлена позивачем митна вартість по відпрацюванню бази даних була нижча, ніж митна вартість подібних товарів, оформлених митними органами України у попередні періоди на митну територію України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «ГП Євротех» при поданні до митного органу митної декларацій, обґрунтовано застосовано перший метод, як основний метод визначення митної вартості товарів за ціною договору. Суд першої інстанції зазначив, що Запорізька митниця не мала підстав змінювати митну вартість імпортованих товарів, оскільки позивачем було надано повний пакет документів на підтвердження визначеної ним у митній декларації вартості товарів, розбіжності не перешкоджають встановити справжню вартість товарів, документи дають змогу ідентифікувати товар та об`єктивно визначити його ціну по договору. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості товару, що між позивачем та митницею не відбувалось. Суд першої інстанції зазначав, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованих позивачем товарів від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товарів за першим методом визначення його митної вартості. Суд першої інстанції вказував, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Позивачем було надано до митного органу контракт №0103 від 01.03.2020 року та рахунок-фактура (іnvoice) №CZC21922714AO від 31.08.2021 року. Платіжне доручення від 07.10.2021 року №28, на яке посилається відповідач до митної декларації не надавалось. Інвойс наданий до митного оформлення не містить розбіжностей щодо ціни товару із іншими документами (Специфікаціями, експортними деклараціями, виписками про оплату) та мають всі необхідні реквізити. Суд першої інстанції вказував, що наявність певної суперечності щодо номеру інвойсу у різних документах, не впливає на ціну товару та інші складові митної вартості, а отже не є предметом доказування у процедурах контролю за митною вартістю товарів. Суд першої інстанції вказував, що інвойс, як і інші документи які супроводжували поставку товару, надавали можливість провести розрахунки із продавцем товару та містили інформацію щодо його банківського рахунку, а митний орган мав змогу перевірити митну вартість товару без витребування додаткових документів. Позивач надав митному органу усі необхідні документи, які надають можливість перевірити та підтвердити заявлену митну вартість товару, проте, митним органом необґрунтовано вказано про наявність недоліків, які перешкоджають митному оформленню товару, що спростовано в ході судового розгляду справи. Суд першої інстанції зазначав, що відповідно до вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України додаткові документи надаються декларантом за наявності, відтак, саме по собі подання таких документів не в повному обсязі не може бути підставою для коригування митної вартості товару. Передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування методів, зокрема, основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, на основі додавання вартості (обчислена вартість), резервний.

Відповідно до матеріалів справи, 01.03.2020 року між ТОВ «ГП Євротех» (покупець) та компанією Zhongge Rubber Group Co., LTD (Китайська Народна Республіка) (постачальник) укладено зовнішньоекономічний контракт №0103, за умовами якого, продавець продав, а продавець купив шини для сільськогосподарської та індустріальної техніки (далі товар), на умовах вказаних в цьому контракті, загальна кількість товара по даному контракту складає 500000 одиниць або комплектів, поставка товару здійснюється партіями. Умовами контракту передбачено, що ціна, кількість, країна походження, конкретної партії товару вказується в специфікації, яка є невід`ємною частиною даного контракту. Умови постачання товару відповідно до правил Інкотермс у редакції 2010 року обговорені у специфікаціях на кожну партію товару, які є невід`ємною частиною контракту. Оплата за цим контрактом здійснюється у розмірі 10000 доларів США авансового платежу, який переноситься на оплату останньої партії товару за цим контрактом. 100 % оплата партії товару проводиться за копією відвантажувальної накладної (інвойсу) протягом 20 днів з моменту відвантаження товару продавцем, плата за партію товару здійснюється шляхом прямого банківського переказу на рахунок продавця.

На виконання умов контракту сторонами було підписано специфікацію № 24 від 30.08.2021 року про постачання товару згідно номенклатури та переліку (автошини), 57 одиниць на суму 15632,40 доларів США, умовою поставки узгоджено Інкотермс FОВ Ningbo China, строк поставки до 31.12.2021 року.

11.11.2021 року ТОВ «ГП Євротех» було задекларовано до митного органу в`їзду Одеської митниці товар: шини і шино комплекти (у комплекті шина, камера, ободна стрічка, ущільнювальне кільце), пневматичні гумові нові, для використання на будівельних або промислових транспортних засобах машинах, Виробник: Zhongge Rubber Group Co., LTD, Країна виробництва: CN, шляхом подання електронної митної декларації № UA100380/2021/029693. Разом з митною декларацією подано до митного оформлення: пакувальний лист №CZC21922714AO від 31.08.2021 року, рахунок-фактура (іnvoice) №CZC21922714AO від 31.08.2021 року, коносамент (Bill of lading) №SXE21081107 від 06.09.2021 року, автотранспотну накладну (Roadconsignment note) №321 від 05.11.2021 року, документ про походження товару (Declaration of origin) №CZC21922714AO від 31.08.2021 року, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги №СФ2111-02Ф від 02.11.2021 року, довідку №258ФФ-05 від 05.11.2021 року, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 30.08.2021 року, доповнення до зовнішньоекономічного контракту №3 від 31.12.2020 року, контракт №0103 від 01.03.2020 року, договір про надання послуг митного брокера №2021-44 від 04.11.2021 року, копія митної декларації країни відправлення 16933756 від 03.09.2021 року, каталог від 05.11.2021 року. Митна вартість товару заявлена за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

Київською митницею в ході контролю правильності визначення митної вартості на підставі розгляду поданих разом з митною декларацією документів встановлено, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару відповідно до статті 53 Кодексу, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Керуючись вимогами статті 53 Митного кодексу України митницею були додатково витребувані у позивача додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів: якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, якщо здійснено страхування - страхові документи, виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, копію митної декларації країни відправлення з перекладом, транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, в тому числі документи, що містять відомості про вартість навантажувально-розвантажувальних робіт, за власним бажанням надати інші документи.

Київська митниця витребуючи додаткові документи для підтвердження митної вартості вказувала, що контрактом передбачено надання специфікації, яка до органу митного оформлення не була надана декларантом, хоча, є обов`язковим та основним документом, який підтверджує митну вартість товару. В платіжному дорученні від 07.10.2021 року №28 вказано інвойс від 01.06.2021 року №ZHX565874AO, який не відноситься до даної поставки товарів, що перевозиться декларантом, що не дає змогу органу митного оформлення однозначно ідентифікувати наданий інвойс та встановити вартість товару по даній поставці. Згідно договору транспортного експедирування між ТОВ Форца ФОРВАРДИНГ та ТОВ «ГП Євротех» від 12.06.2020 року №20/12/06 передбачено надання заявки на здійснення транспортно-експедиторського обслуговування, яка відсутня серед поданих документів до органу митного оформлення, що свідчить про недотримання та порушення з боку декларанта положень договору. Поданий до органу митного оформлення прайс-лист б/н від 30.08.2021 року, виданий виключно на товари, що поставляються за даною МД та мають персональний характер.

ТОВ «ГП Євротех» повідомило про відсутність додаткових документів до митного оформлення та повідомило, що вісі необхідні документи, підтверджуючі заявлену митну вартість подано разом з митною декларацією UA100380/2021/029693.

Згідно матеріалів справи, Київською митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів від 19.11.2021 року №UA100380/2021/000436/2 із застосуванням резервного методу у відповідності до статті 64 Митного кодексу України. Приймаючи оскаржуване рішення та коригуючи митну вартість товару, який ввозився на митну територію України, відповідач використав наявну у нього інформацію щодо раніше визнаної/визначеної митної вартості, згідно подібних поставок ВМД від 27.08.2021 року № UA100320/2021/234074 з розрахунку 3,99 доларів США за 1 кг, вартість за одиницю 1023,40 доларів США, загальна сума за партію товару 58333,80 доларів США.

На підставі рішення, відповідач оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100380/2021/038314 від 19.11.2021 року.

Відповідно до матеріалів справи, встановлено, що для випуску товару у вільний обіг, позивачем до митного підрозділу було подано митну декларацію № UA100380/2021/030545 від 19.11.2021 року де ціну товару визначено за резервним 6 методом на виконання рішення про коригування митної вартості товарів від 19.11.2021 року №UA100380/2021/000436/2.

Відповідно до ст. 49, ч. 1, ч. 3 ст. 51, ч. 2 ст. 52 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України у митних режимах, відмінних від митного режиму імпорту, здійснюється згідно з положеннями статей 65, 66 цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, передбачений перелік документів, які подаються разом з митної декларацію, які мають на меті встановити товар та визначити його вартість, вартість страхування, транспортування, упаковки, є вичерпним. У разі, коли декларантом надано повний перелік документів передбачених частиною 2 ст. 53 МК України, та можливо встановити повну, вірну ціну товару, складники, що впливають на формування його вартості, вимагати додаткові документи заборонено.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч. 2-4 ст. 57, ч. 1-2 ст. 58 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що митниця, окрім поданих документів до митної декларації просила позивача надати додаткові підтвердження заявленої митної вартості.

Отже, митний орган мав нарікання щодо вартості заявленої партії товару, строків та порядок розрахунків. Контрактом передбачено надання специфікації, яка до органу митного оформлення не була надана декларантом, хоча, є обов`язковим та основним документом, який підтверджує митну вартість товару.

Суд звертає увагу, що разом з митною декларацією № UA100380/2021/029693 подано специфікацію № 24 від 01.03.2021 року де вказано кількість одиниць у партії товару, ціну товару за кожну одиницю та загальну ціну поставки товару. Аналогічного змісту специфікації № 24 від 01.03.2021 року надано комерційний інвойс №CZC21922714AO від 31.08.2021 року, який також передбачає перелік партії товару, ціну за кожну одиницю та загальну ціну, умови поставки.

Київська митниця вказує, що в платіжному дорученні від 07.10.2021 року №28 вказано інвойс від 01.06.2021 року №ZHX565874AO, який не відноситься до даної поставки товарів. Дійсно, це є помилкою ТОВ «ГП Євротех» при оформлені платіжного документа. Проте сплачена сума та те, що такий платіжний документ надано до всього пакету документів дає можливість ідентифікувати його належність до певної партії товару.

На підтвердження транспортної складової митної вартості, позивачем надано договір транспортного експедирування між ТОВ «Форца Форвардинг» та ТОВ «ГП Євротех» від 12.06.2020 року №20/12/06, акти приймання-передачі виконаних послуг, рахунки на оплату.

Для підтвердження витрат на транспортування надано лист від ТОВ «Форца Форвардинг» від 05.11.2021 року №258ФФ-05, в якому перевізник повідомляє, що вартість доставки вантажу за умовами FОВ Ningbo China до Одеського порту, складає 365476,87 грн. або 13900 доларів США, страхування вантажу не здійснювалось, тобто у вартість не включено страхові витрати. Такий лист від перевізника Київська митниця не приймає як доказ. Хоча іншого підтверджуючого документа від перевізника ТОВ «ГП Євротех» не має, надало до митного оформлення наявний підтверджуючий лист. Дійсність лита та інформації вказаній у ньому митниця не спростовує жодним чином.

Київська митниця вказувала, що поданий до органу митного оформлення прайс-лист б/н від 30.08.2021 року, виданий виключно на товари, що поставляються за даною МД та мають персональний характер. Одночасно, Київська митниця вимагає надати прайс-лист на товари.

ТОВ «ГП Євротех» на виконання вимог Митного кодексу України (ст. 53) надає для митного оформлення прайс-лист. Додатково для митного оформлення, для підтвердження заявленої митної вартості товару надаються: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

Зауваження митниці щодо прайс-листа є необгрунтованими, оскільки норми Митного кодексу не містять вимоги до прайс-листів. Продавець самостійно, на власний розсуд, без обов`язкових умов, складає та передає покупцю прайс-лист на свій товар.

Поряд з тим, частинами 1, 2, 6 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, митниця не довела правомірність свого рішення, не обґрунтувала в чому саме, на її думку, розбіжності в документах поданих позивачем, не дають змогу визначити митну вартість товару за основним методом за ціною товару, визначеною позивачем у інвойсі до контракту.

Встановлено, що Київською митницею Держмитслужби при коригуванні митної вартості товарів, було використано інформацію щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за першим методом згідно за оформленням подібного товару, за раніше поданими ВМД, зокрема від 27.08.2021 року № UA100320/2021/234074.

В матеріалах справи наявна копія вантажно-митної декларації від 27.08.2021 року № UA100320/2021/234074, яка була взята митним органом для коригування митної вартості товару: шини і шинокомплекти (у комплекті шина, камера, ободна стрічка, ущільнювальне кільце), пневматичні гумові нові, для використання на будівельних або промислових транспортних засобах машинах, Виробник: Zhongge Rubber Group Co., LTD, Країна виробництва: CN, ввезеного на умовах FОВ Ningbo China. Натомість, декларацією взятою для коригування вартості товару підтверджується, що на територію України на умовах поставки CIF UA Одеса, ввезено товар вироби з гуми. Шини та покришки пневматичні, гумові, нові, для використання на будівельних та промислових транспортних засобах. Виробник: Guizhou Tyre Co., LTD. Декларацією підтверджується, що на територію України ввезено не ідентичний товар, на не подібних умовах транспортування, різний виробник.

Згідно умов поставки Інкотермс 2020 CIF, включає у себе страхування та фрахт (... назва місця призначення) продавець зобов`язується доставити товар названому перевізнику або у названий пункт, крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики втрати чи пошкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику.

Натомість за умовами поставки Інкотермс 2020 FOB продавець виконує постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження, це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом.

Порівнюючи умови ввезення та характеристики товару за декларацією від 11.11.2021 року № UA100380/2021/029693, та декларації, яка була використана митницею від 27.08.2021 року № UA100320/2021/234074, колегія суддів зазначає, що різними є умови транспортування, торговельна марка та виробник. Тобто, Київська митниця неправомірно використала декларацію від 27.08.2021 року № UA100320/2021/234074 для співставлення характеристик товару та умов поставки та для коригування митної вартості.

На думку суду, позивачем було вірно проведено розрахунок митної вартості, відповідно до контракту, подано документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 Митного кодексу України, вірно обрано метод визначення митної вартості товару.

Суд вказує, що частиною 7 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

При вирішенні спору, суд апеляційної інстанції враховує позиції Верховного Суду, зокрема, викладені у постановах від 14.11.2019 року у справі № 809/33/17, від 25.02.2021 року у справі № 815/6799/17, від 02.03.2021 року у справі № 809/857/17, від 12.03.2021 року у справі № 826/16699/16, 05.03.2021 року у справі № 823/1461/17, від 17.05.2022 року у справі № 814/1916/17, від 29.06.2022 року у справі № 1.380.2019.001524, від 21.06.2022 року у справі № 820/6811/16, від 08.06.2022 року у справі № 380/1197/20.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Новий розподіл судових витрат здійснюється у разі задоволення апеляційної скарги. Не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень, крім пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Київської митниці залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року у справі №160/1058/22 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова