Справа № 187/1113/22
Суддя: Іщенко І. М.
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1113/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2022 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Іщенко І.М., за участі секретаря судового засідання

Клисак Н.Г., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Петриківського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства

В С Т А Н О В И В

07.10.2022 року до суду звернувся представник позивача адвокат

Швець М.В. із зазначеним , посилаючись на те, що 30.08.2022 року начальником Петриківського сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, ОСОБА_2 прийнято рішення № 4 про зобов`язання покинути територію України громадянина Тунісу ОСОБА_1 у термін до 30.09.2022 року та про примусове повернення до країни походження, оскільки позивач порушує правила перебування іноземців на території України, прибувши на територію України 06.11.2011 року із Тунісу для навчання, по паспорту серії НОМЕР_1 , виданого 22.08.2008 року, строком дії якого закінчився 21.08.2013 року в Тунісі. Местірі Валід проживає без реєстрації та без документів на право проживання в Україні за адресою: АДРЕСА_1 , за що на нього складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН № 003949 від 30.08.2022 року за ч. 1 ст. 203 КУпАП, з адміністративним стягненням у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

ОСОБА_1 проживає разом із співмешканкою ОСОБА_3 та їхніми спільними дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вільно володіє державною мовою, наприкінці лютого 2022 року, виїжджаючи із зони бойових дій у Луганській області втратив свій закордонний паспорт № ТІ66076 Республіки Туніс, станом на сьогодні в державі Україна відсутнє посольство Республіки Туніс, оскільки на початку лютого 2022 року, у зв`язку із збройною агресією Россійської Федерації проти України, виїхало за межі України, він станом на сьогодні подав заявку на отримання закордонного паспорта до посольства Республіки Туніс у Варшаві, процедура триває і паспорт ним буде отримано у найближчий час, що дасть змогу йому офіційно зареєструвати своє місце перебування на території України, зареєструвати шлюб з цивільною дружиною, внести зміни у свідоцтва про народження своїх біологічних дітей та зазначити себе батьком, також реалізовувати свої громадянські права на території України. Громадянин Республіки Туніс ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , більше 10-ти років проживає на території Україна, має сталі зв`язки з державою Україна, має сім`ю та постійне місце проживання, найближчим часом він отримає свій закордонний паспорт, враховуючи викладене повністю не погоджується із прийнятим щодо нього рішенням, вважає його незаконним та таким, що порушує його права людини та громадянина.

Представник позивача просить суд визнати протиправним та скасувати рішення начальника Петриківського сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, ОСОБА_2 від 30.08.2022 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Республіки Туніс ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду (а.с. 19).

В судове засідання представник позивача адвокат Швець М.В. надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 64).

Представником Петриківського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надано заяву про розгляд справи у їх відсутності проти позову заперечувала (а.с. 65).

Оглянувши матеріали справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд приходить до висновку про відмову в позовних вимогах представника позивача з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.08.2022 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН № 003949 за ч. 1 ст. 203 КУпАП, з адміністративним стягненням, у вигляді штрафу, в розмірі 1700 грн, за проживання без документів на право проживання в Україні, ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, що підтверджується копією протоколу (а.с. 9).

Рішенням головного спеціаліста Петриківського сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області № 4 від 30.08.2022 року зобов`язано громадянина Тунісу ОСОБА_7 покинути територію України у термін до 30.09.2022 року та примусово повернутися до країни походження, оскільки він порушує правила перебування іноземців на території України, проживає без реєстрації та документів із 06.11.2011 року ,

не має права проживання в Україні із 21.08.2013 року, що підтверджується копією рішення (а.с. 7-8).

Як вбачається з вищевказаного рішення 06.11.2011 року із Тунісу для навчання прибув на територію України громадянин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по паспорту серії НОМЕР_1 , виданого 22.08.2008 року, строком дії до 21.08.2013 року в Тунісі.

З 06.11.2011 року ОСОБА_7 проживає без реєстрації та без документів на право проживання в Україні за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.7,8)

30.06.2022 року ОСОБА_9 подав заяву про втрату закордонного паспорта № НОМЕР_1 , виданого 22.08.2008 року, при вимушеному виїзді із зони проведення активних бойових дій, а саме: з Луганської області, що підтверджується інформацією відділення поліції № 10 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 18.07.2022 року (а.с. 14).

Громадянин Тунісу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , подав заяву на отримання паспорта, що підтверджується довідкою № 39/2022 від 26.09.2022, виданою Посольством Республіки Туніс у Варшаві (а.с. 10).

Пунктом 7 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Вимогами ч. 1 ст. 203 КУпАП передбачена відповідальність за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до положень п. п. 1, 2, 3 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 360 від 20.08.2014 року, Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів. ДМС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Основними завданнями ДМС є: 1) реалізація державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів; 2) внесення на розгляд Міністра внутрішніх справ пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

За змістом п. 9, п. 4 Положення про Державну міграційну службу України, ДМС відповідно до покладених на неї завдань приймає рішення про продовження (скорочення) строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, про добровільне повернення або примусове повернення іноземців та осіб без громадянства до країн їх громадянської належності або країн походження, звертається до судів з позовами про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, здійснює заходи, пов`язані з примусовим видворенням іноземців та осіб без громадянства з України.

Як вбачається з матеріалів справи громадянин ОСОБА_1 прибув на територію України 06.11.2011 року із Тунісу для навчання, строк дії паспорту в нього скінчився 21.08.2013 року, проживає в України в АДРЕСА_1 без реєстрації та документів на право проживання в Україні, порушив строки перебування в Україні, а сам факт вчинення правопорушення не заперечує його представник.

За змістом оскарженого рішення відповідача позивач зобов`язався не пізніше 30 вересня 2022 року залишити територію України, та ознайомлений з вимогами ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» щодо видворення в примусовому порядку у разі ухилення від виїзду за межі України у визначений строк. Отже, на момент прийняття оспореного рішення відповідача позивач знаходився на території України нелегально, що є грубим порушенням з боку позивача законодавства про правовий статус іноземців, що відповідно було підставою для відповідача для прийняття рішення про примусове зобов`язання позивача покинути територію України.

Згідно ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду. Виходячи з положень частини першої статті 288 Кодексу адміністративного судочинства України, позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

В силу частини п`ятої - шостої статті 26 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв. Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій (ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»). Порушення іноземцями правил перебування на території України є підставою для винесення рішення про примусове повернення їх з території України. Іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення.

У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України. Рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду. Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту (ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»). Отже, іноземець або особа без громадянства підлягає примусовому поверненню в країну походження або третю країну за рішенням уповноваженого на це органу виключно за умови наявності у їх діях ознак порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або якщо вони суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України. Зважаючи на наведені вище обставини, суд констатує наявність беззаперечних підстав для застосування до позивача такого заходу як примусове повернення.

З огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку, що рішення головного спеціаліста Петриківського сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Гусар Я.М. № 4 від 30.08.2022 року про зобов`язання покинути територію України громадянина Тунісу ОСОБА_7 до 30.09.2022 року та примусово повернути його до країни походження, прийнято відповідно до вимог чинного законодавства України і порушень з боку посадових осіб Петриківського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області судом не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 19, 26 Конституції України, ст. ст. 1, 3, 4, 26, 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", ст. ст. 2, 6, 77, 246, 250, 288, 293 КАС України, суд,

У Х В А Л И В

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Петриківського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня проголошення

Суддя: І. М. Іщенко