Справа № 460/13177/21
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2022 року м. Рівне №460/13177/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1
про визнання протиправним та скасування положення пункту 3 наказу,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - В/Ч НОМЕР_1 , відповідач) про визнання протиправним та скасування пункту 3 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03.08.2021 №188 про накладення на оператора-кулеметника станції радіоперешкод взводу радіоперешкод 1 роти радіоперешкод солдата ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді суворої догани.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оспорюваним пунктом наказу на позивача накладено дисциплінарне стягнення у виді суворої догани за порушення вимог ст.ст.11, 291, 357, 359 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Позивач вважає накладення стягнення протиправним, оскільки жодних порушень він не вчиняв. В оспорюваному наказі не вказано конкретних порушень. Крім того, всупереч ст.85 Дисциплінарного статуту Збройних сил України відсутній висновок службового розслідування, а тому наведені в наказі доводи про порушення вимог ст.ст.11, 291, 357, 359 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України не підтверджені жодними письмовими доказами.

Ухвалою суду від 27.09.2021 позовна заява залишалася без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви.

Позивач недоліки позовної заяви усунув. Ухвалою суду від 18.10.2021 відкрито провадження, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено розгляд справи по суті на 16.11.2021, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 16.11.2021 розгляд справи відкладено на 07.12.2021 за клопотанням представника позивача.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно з яким ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обов`язків під час несення добового наряду, а саме: під час прийому чергування та перевірки організації служби в період з 15.07.2021 по 16.07.2021 черговим частини було виявлено слабке знання обов`язків днювального парку (позивача), 29.07.2021 о 5 год. 00 хв черговим частини під час перевірки несення служби у Військовій частині НОМЕР_1 було виявлено відсутність солдата ОСОБА_2 , який залишив місце несення добового наряду з особистим багнет-ножем, що є грубим порушенням Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. З наведених підстав, наказ від 03.08.2021 №188 в оспорюваній частині є правомірним. Відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні 07.12.2021 відкладено розгляд справи до 05.01.2022 за клопотанням представника позивача.

У судовому засіданні 05.01.2022 оголошено перерву до 10.02.2022 у зв`язку із витребуванням додаткових доказів.

12.01.2022 від позивача надійшли додаткові витребувані судом докази.

19.01.2022 від відповідача надійшли додаткові витребувані судом докази.

У судовому засіданні 10.02.2022 розгляд справи відкладено до 10.03.2022 для повторного виклику відповідача.

Ухвалою суду від 10.03.2022 розгляд справи відкладено на 07.04.2022 за клопотанням представника позивача.

Ухвалою суду від 07.04.2022 відкладено розгляд справи до закінчення в Україні воєнного стану.

Ухвалою суду від 10.08.2022 призначено розгляд справи на 01.09.2022.

Ухвалою суду від 01.09.2022 розгляд справи відкладено на 06.10.2022 за клопотанням представника позивача.

Ухвалою суду від 06.10.2022 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши позовну заяву та відзив відповідача, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.08.2020 призваний на військову службу в особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 та займав посаду оператор кулеметник станції радіоперешкод 2 взводу радіоперешкод 1 роти радіоперешкод Військової частини НОМЕР_1 (а.с.20).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03.08.2021 №188 (пункт 3) за порушення ст.ст.11, 291, 357, 359 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України оператору-кулеметнику станції радіоперешкод взводу радіоперешкод 1 роти радіоперешкод солдата ОСОБА_3 на підставі ст.ст.45, 49 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України оголошено сувору догану (а.а.с.10-16).

Позивач, вважаючи наказ в частині оголошення догани протиправним, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі Статут внутрішньої служби ЗСУ).

Статтею 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ передбачено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до пункту 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту. Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.

За визначенням, наведеним у пункті 1 Дисциплінарного статуту ЗСУ, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі (стаття 2 Статуту).

Згідно з частиною першою статті 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ, за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Статтею 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За приписами статті 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Командир відділення, головний сержант (заступник командира) взводу мають право застосовувати стягнення, передбачені пунктами "а"-"г" статті 48 цього Статуту (стаття 49 Дисциплінарного статуту ЗСУ).

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ.

Зокрема, частиною першою статті 83 цього Статуту визначено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини (частина перша статті 84 Дисциплінарний статут Збройних Сил України).

Відповідно до статті 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ, службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. Для притягнення військовослужбовця до такої відповідальності необхідно, щоб був зафіксований сам факт порушення, вину військовослужбовця повністю доведено, встановлено ступінь його вини та з`ясовано причини і умови, що сприяли вчиненню ним правопорушення.

Отже, з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та визначення ступеня вини, прийняттю рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення може передувати проведення службового розслідування.

Поряд з цим, суд зауважує, що призначення службового розслідування за приписами ст.84 Дисциплінарного статуту ЗСУ є правом, а не обов`язком командира військової частини, а тому відсутність висновку службового розслідування не може бути самостійною підставою для визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення.

Перевіряючи обставини, які ставили підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у виді суворої догани за порушення ним вимог статей 11, 291, 357, 359 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, судом з`ясовав таке.

Як вбачається з матеріалів справи та спірного наказу, 29.07.2021 солдат ОСОБА_4 покинув місце несення служби добового наряду (днювальним парку), знявши та залишивши спорядження (багнет-ніж) у чергового парку.

Вказані обставини, в тому числі підтверджуються журналом рапортів з питань контролю за несенням служби добовим нарядом та виконання розпорядку дня Військової частини НОМЕР_1 . Зокрем - рапортом чергового частини В/Ч НОМЕР_1 , молодшого лейтенанта ОСОБА_5 (згідно з яким в період з 28.07.2021 по 29.07.2021 черговим частини під час перевірки несення служби парку Військової частини НОМЕР_1 , 29.07.2021 о 5 год. 00 хв. було виявлено відсутність на місці несення служби солдата ОСОБА_2 , який залишив місце несення добового наряду з особистим багнет-ножем (а.с.61)), графіком несення служби особового складу Військової частини НОМЕР_1 на липень 2021 року(а.с.108), витягом із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 27.07.2022 №140-НР, яким добовий наряд на 28.07.2021 призначено у складі днювального парку оператор-кулеметник станції радіоперешкод взводу радіоперешкод 1 роти радіоперешкод солдата ОСОБА_4 (а.с.109), книгою видачі зброї та боєприпасів чергового Військової частини НОМЕР_1 (а.а.с.110-111), книгою перевірки несення служби добовим нарядом по парку Військової частини НОМЕР_1 (а.а.с.112-113).

Згідно з пунктом 291 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, усі військовослужбовці добового наряду повинні твердо знати, неухильно й сумлінно виконувати свої обов`язки, наполегливо домагаючись додержання розпорядку дня та правил внутрішнього порядку.

Без дозволу чергового частини військовослужбовці добового наряду не мають права припиняти чи передавати будь-кому виконання своїх обов`язків.

Про всі події, що сталися під час несення служби, а також обставини, які викликали зміни в порядку несення служби, військовослужбовці добового наряду повинні негайно доповідати черговому військової частини та своїм командирам (начальникам).

Днювальний парку призначається з рядового чи сержантського складу. Він відповідає за додержання встановленого порядку в парку і правильний випуск машин із парку та впуск їх до нього, збереження сховищ, техніки на відкритих майданчиках, майна парку, які здані йому під охорону. Днювальний парку підпорядковується черговому парку (пункт 357 Статуту внутрішньої служби ЗСУ).

Черговий днювальний виставляється біля входу до парку, днювальний вільної зміни під час роботи в парку перебуває на території парку і стежить за внутрішнім порядком і додержанням вимог пожежної безпеки. Днювальному заборонено залишати парк без дозволу чергового парку (пункт 359 Статуту внутрішньої служби ЗСУ).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 29.07.2021 о 5 год. 00 хв. залишив місце несення добового наряду з особистим багнет-ножем, що є порушенням статей 11, 291, 357, 359 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та підставою для накладення на нього дисциплінарного стягнення на підставі ст.ст.45, 49 Дисциплінарного статуту ЗСУ.

Зазначених вище обставин та виявлених порушень належними та допустимими доказами позивач не спростував.

Суд враховує, що постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 16.09.2021 у справі №564/2222/21, яка набрала законної сили 01.12.2021 відповідно до постанови Рівненського апеляційного суду, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Вказаною постановою, поміж іншого, встановлено, що 29.07.2021 ОСОБА_1 під час несення добового наряду днювального парку Військової частини НОМЕР_1 покинув місце служби, що підтверджується показаннями свідків, командира взводу зв`язку ОСОБА_6 та чергового парку ОСОБА_7 .

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина 1 статті 72 КАС України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 статті 73 КАС України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 74 КАС України).

Згідно зі статтею 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (частина 1 статті 77 КАС України).

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на наведене, суд вважає, що позивач не довів наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оспорюваного наказу, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Жодних доказів зворотного судом не здобуто та матеріали справи не містять.

Решта доводів та аргументів учасників справи судом не оцінюються, оскільки не впливають на правомірність оспорюваного рішення, а тому не мають значення для правильного вирішення судового спору по суті та не спростовують встановлені судом обставини справи та висновки, викладені вище.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, приймаючи наказ від 03.08.2021 №188 в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді суворої догани діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а відтак вказаний наказ (в оспорюваній частині) відповідає критеріям правомірності і підстави для його скасування у суду відсутні.

З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд відмовляє.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування положення пункту 3 наказу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_3 ).

Рішення складено 27 жовтня 2022 року.

Суддя О.М. Дудар