Справа № 420/20460/21
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глуханчука О.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АМЕРГО ГРУП» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «АМЕРГО ГРУП» з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (філія ДПС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «С» №8665/15-32-09-04-21 вiд 12.04.2021 року, яким визначено до сплати штрафні санкції в сумі 258 027, 60 грн. (двісті п`ятдесят вісім тисяч двадцять сім гривень 60 коп.).

Обґрунтування позовних вимог

Позов мотивований тим, що за результатами проведення фактичної перевірки ТОВ «АМЕРГО ГРУ П» складено Акт перевірки від 05.03.2021 №3383/15-32-09-04/42020401, у якому зазначено, що ТОВ «АМЕРГО ГРУП» за період з 01.07.2020 по 31.12.2020 реалізувало на експорт підакцизну групу товарів без відповідної ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями на загальну суму 128 881,59 грн., чим порушено ч. 3 ст. 15 Закону «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 р. в редакції, що діяла на момент експорту підакцизної групи товарів.

На підставі цих висновків ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення №8665/15-32-09-04-21 вiд 12.04.2021 року, яким застосовано до ТОВ «АМЕРГО ГРУП» фінансові санкції у сумі 258 027, 60 грн. за порушення ст. 15 Закону №481.

Позивач із висновками акту перевірки від 05.03.2021 №3383/15-32-09-04/42020401 та з притягненням ТОВ «АМЕРГО ГРУП» до відповідальності за порушення ст. 15 Закону №481 не погодився та звертався до контролюючих органів із запереченнями на акт перевірки та скаргою на повідомлення-рішення рішення, однак позитивної відповіді для себе не отримав.

Відтак, не погоджуючись із прийнятим ГУ ДПС в Одеській області податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Доводи позивача щодо протиправності оскарженого податкового повідомлення-рішення ґрунтуються на такому.

Стосовно висновків відповідача про те, що ТОВ «АМЕРГО ГРУП» за період з 01.07.2020 року по 31.12.2021 року реалізувало на експорт підакцизну групу товарів без відповідної ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами на загальну суму 178 881,59 грн., позивач зазначив, що відповідачем в акті перевірки, запереченні на акт та рішенні за результатами розгляду скарги на повідомлення-рішення не вказано, на підставі яких саме документів, даних та/чи відомостей податковий орган дійшов такого висновку, не наведено жодних розрахунків суми. У листуванні відповідач лише наводить в табличній формі перелік алкогольних напоїв, експорт яких здійснювався без ліцензії, але не зазначено, на підставі чого сформовану таку таблицю і які документи платника були використані при її формуванні. Інформація, якою відповідач підтверджує свою позицію, фактично взята з невідомих джерел та зафіксована в акті перевірки позивача без належного дослідження та надання оцінки первинним документам.

Позивач вказує, що штрафна санкція накладена податковим повідомленням-рішенням, але як підстава для накладання штрафної санкції зазначено порушення вимог Закону «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР.

Позивач вважає, що цей Закон за предметом правового регулювання не належить до податкового законодавства і не є законом про оподаткування. Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону № 481/95-ВР, затверджений чинною на момент перевірки постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003 р. № 790 «Про затвердження Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

У зв`язку з викладеним позивач стверджує, що застосування фінансових санкцій до суб`єкта підприємницької діяльності за порушення норм Закону № 481/95-ВР приймається у порядку та за спеціальною формою згідно з додатком до Порядку застосування фінансових санкцій № 790 (п .8 Порядку) спеціальним суб`єктом - керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, яке направляється органу державної податкової служби за місцезнаходженням платника податку для контролю за його виконанням.

Отже, позивач стверджує, що спірне податкове повідомлення-рішення №8665/15-32-09-04-21 прийняте за межами повноважень відповідача та з порушенням встановлено порядку.

Також позивач вважає, що ТОВ «АМЕРГО ГРУП» безпідставно притягнуто до відповідальності за порушення ч. 3 ст. 15 Закону №481/95-ВР, оскільки згідно частини першої статті 15 у редакції Закону України від 23.11.2018 р. №2628, із змінами, внесеними згідно із Законом України від 03.12.2019 р. №318-ІХ, який вводиться в дію з 01.07.2020 р., у редакції Закону України від 16.01.2020 р. № 465-ІХ: «Імпорт, експорт алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності без наявності ліцензії.

Пунктом 11 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено, що штрафні (Фінансові) санкції (штрафи) застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій.

Отже, позивач вважає, що на день прийняття спірного податкового повідомлення-рішення №8665/15-32-09-04-21 вiд 12.04.2021 року підстави для застосування до ТОВ «АМЕРГО ГРУП» штрафних санкцій були відсутні, оскільки вони застосовуються в розмірі, встановленому на дату їх застосування, а не на дату скоєння нібито порушення.

Окрім того позивач посилався на ст. 223 Митного кодексу України та зазначив, що постачання алкогольних напоїв як припасів на судна під іноземним прапором не вимагає наявності будь-яких ліцензій, оскільки ліцензування є заходом нетарифного регулювання, застосування яких до припасів прямо заборонене спеціальним законодавством - Митним кодексом України. Позивач експортуючи алкогольні напої здійснював їх постачання на судна під іноземним прапором, фактично замість торгівлі здійснюючи постачання припасів.

Процесуальний рух справи

Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

26 листопада 2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву з додатковими письмовими доказами (а.с. 81-152).

10 грудня 2021 року засобами електронного зв`язку та 13 грудня 2021 року через канцелярію суду позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву (а.с. 153-183).

Ухвалою суду від 14 грудня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 28 грудня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 31 січня 2022 року 10 год. 30 хв.

Судове засідання, призначене на 31 січня 2022 року, було відкладене на 15 лютого 2022 року - 10 год. 30 хв.

У судове засідання, призначене на 15 лютого 2022 року, сторони не з`явились про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином та своєчасно.

Згідно з ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За приписами ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Позиція відповідача

Відповідно до відзиву, відповідач позов не визнає, з позовними вимогами не погоджуються, з огляду на наступне.

По-перше, відповідач вказує на дотримання порядку проведення фактичної перевірки ТОВ «АМЕРГО ГРУП», зокрема, посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області пред`явлені направлення на перевірку (№ 1886, 1887 від 23.02.2021 року), вручено копію Наказу від 23.02.2021 року № 919-п та у зв`язку з допуском проведено фактичну перевірку. За результатами перевірки складено Акт від 05.03.2021 року № 3383/15-32-09-04 та встановлено наступні порушення: ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (зі змінами та доповненнями). За результатами розгляду матеріалів перевірки ГУ ДПС в Одеській області винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 12.04.2021 року № 8665/15-32-09-04-21 на суму штрафних санкцій 258 027,60 грн.

По-друге, по суті виявлених перевіркою порушень відповідач зазначив, що ТОВ «Амерго Груп» за період з 01.07.2020 року по 31.12.2020 року реалізувало на експорт підакцизну групу товарів без відповідної ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами на загальну суму 178 881,59 грн. Загальна сума вартості підакцизних товарів, які в подальшому були реалізовані на експорт без відповідної ліцензії складала 129 013,80 грн. Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону № 481/95-ВР, імпорт і оптова торгівля алкогольними напоями здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії на оптову торгівлю. Експорт алкогольних напоїв здійснюється суб`єктами господарювання всіх форм власності на підставі ліцензії на виробництво або ліцензії на оптову торгівлю (в редакції, діючій в період з 01.07.2020 року по 31.12.2020 року).

Що стосується доводів позивача стосовно невідомих джерел інформації та документів, які були використані під час фактичної перевірки, відповідач зауважив, що під час проведеної фактичної перевірки були використані дані Єдиного реєстру податкових накладних, оборотно-сальдові відомості, вантажно-митні декларації та інші супровідні документи на підакцизний товар. Головними державними інспекторами під час перевірки було вручено керівнику ТОВ «Амерго Груп» запит «про надання документів» відповідно п. 85.2 ст. 85 ПК України щодо надання документів, пов`язаних із питанням перевірки. Оригінали відповідних документів були надані до перевірки та відображені в п. 9 Акту перевірки. Отже, відповідні документи щодо реалізованої на експорт підакцизної групи товарів наявні у Позивача. Контролюючим органом надаються до суду відповідні податкові накладні та витяг з Єдиного реєстру податкових накладних.

Щодо посилань позивача на порушення порядку прийняття рішення про застосування штрафних санкцій за порушення вимог Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР та не дотримання Порядку застосування фінансових санкцій № 790, відповідач зазначив, що оскільки відповідної ліцензії ТОВ «АМЕРГО ГРУП» не отримувало, то застосуванню підлягає штрафна санкцій у відповідності до статті 17 Закону №481/95-ВР на підставі податкового повідомлення-рішення, яке приймається контролюючим органом в рамках пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, ст. 58 Податкового кодексу України та Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень - рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 року №1204 (чинного на час винесення рішення). Оскаржуване податкове повідомлення рішення винесено згідно з додатком 19 Порядку №1204.

Стосовно посилання Позивача на скасування положень Закону №481 щодо необхідності наявності ліцензії на експорт алкогольних напоїв у 2021 році відповідач зазначив, що відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України, законодавчі та нормативно-правові акти, що пом`якшують чи скасовують відповідальність юридичних осіб, не мають зворотної сили у часі. У зв`язку з цим, притягнення до відповідальності юридичної особи має здійснюватись відповідно до законодавчих та нормативно-правових актів, що діяли в період здійснення правопорушення, незалежно від подальших змін в законодавстві.

Відповідач вважає, що позивач, будучи обізнаним про те, що в період з 01.07.2020 року по 31.12.2020 року на експорт алкогольних напоїв необхідна відповідна ліцензія, не здійснив ніяких заходів щодо отримання відповідної ліцензії, що у свою чергу свідчить про бездіяльність, а саме платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності відповідно ст. 112 ПК України, що призвело до умисного вчинення податкового правопорушення, а саме реалізацію на експорт алкогольних напоїв без відповідної ліцензії.

Згідно положень абз. 7 ч. 2 ст. 17 Закону №481, до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у разі оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами без наявності ліцензій у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Як зазначає відповідач, загальна вартість отриманої партії алкогольних напоїв, які в подальшому були реалізовані на експорт складала 129 013,80 грн., тому на позивача накладені штрафні санкцій у сумі 258 027,60 грн., про що прийняте податкове повідомлення-рішення від 12.04.2021 року № 1665/15-32-09-04-21, яке, на його думку, є законним та винесеним згідно з вимогами чинного законодавства.

Відповідь на відзив

Позивач у відповіді на відзив апелював доводам відповідача у відзиві, зокрема стосовно порядку проведення фактичної перевірки, вказуючи, що у наказі на проведення фактичної перевірки від 23.02.2021 №920-п зазначено, що перевірка проводиться на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України «з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв», однак така підстава проведення перевірки відсутня в пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Стосовно джерел інформації та документів, які були використані під час фактичної перевірки позивач заперечував щодо доводів відповідача про те, що при розрахунку суми штрафних санкцій було використано дані реєстрів та первинні документи, перелічені в п.9 Акту перевірки, оскільки п. 9 Акту не містить нічого, крім загального посилання на всі наявні у позивача документи за певний період. Також в п.9 Акту перевірки пункт «Інші супровідні документи на підакцизний товар», з якого взагалі не можна встановити про дослідження яких документів йдеться. Податкові накладні, додані до відзиву, на думку позивача, є неналежними доказами оскільки вони можуть слугувати виключно на підтвердження факту сплати попередньої оплати чи закупівлі товарів, та у жодному разі не слугують підґрунтям для встановлення кількості продукції, яка відвантажувалась на судна в якості суднового постачання.

Щодо повноважень відповідача на застосування штрафних санкцій на підставі Закону №481, позивач зазначив, що порушення Закону №481/95-ВР не є податковим правопорушенням, а Закон №481 є спеціальним відносно Податкового кодексу, який взагалі не регулює відносини ліцензування, тому прийняття податкового повідомлення-рішення за порушення Закону №481 є протиправним.

Щодо необхідності наявності ліцензії на експорт алкогольних напоїв, позивач зазначив, що редакція Закону №481/95-ВР, яка передбачає право на здійснення експорту алкогольних напоїв без наявності ліцензії набрала чинності 27.02.2020 року.

На підставі викладеного позивач вважає, що, накладаючи штраф у формі податкового повідомлення-рішення, податковий орган, який не мав підстав для здійснення фактичної перевірки, діяв поза межами наданих йому повноважень та з порушенням чинного законодавства.

Інші заяви по суті справи учасниками справи не подавались, додаткові докази не надходили.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням вищенаведеного, справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлені наступні обставини та факти.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «АМЕРГО ГРУП» (далі ТОВ «АМЕРГО ГРУП»), , зареєстроване у якості юридичної особи із внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, ФОП та ГО, дата запису: 26 березня 2018, номер запису: 1 556 806 (а.с. 10-11).

Місцезнаходження юридичної особи: Україна, Одеська область, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5/4, офіс 25н.

Основним видом економічної діяльності підприємства є: 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

З 26 березня 2018 року ТОВ «АМЕРГО ГРУП» перебуває на податковому обліку.

У період з 25 лютого 2021 року по 04 березня 2021 року посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області, відповідно до наказу від « 23» лютого 2021 року № 919-п та направлень № 1886/15-32-09-04 від « 23» лютого 2021року, № 1887/15-32-09-04 від « 23» лютого 2021 року, проведено фактичну перевірку ТОВ «АМЕРГО ГРУП» з питань додержання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального.

За результатами перевірки складено Акт фактичної перевірки № 3383/15-32-09-04/42020401 від 05 березня 2021 року (а.с. 13-15, 96-99), у якому зафіксовано порушення ст.15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (зі змінами), за що передбачена відповідальність ст. 17 вищевказаного Закону.

Суть порушення: ТОВ «АМЕРГО ГРУП» () за період з 01.07.2020 року по 31.12.2020 року реалізувало на експорт підакцизну групу товарів без відповідної ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами на загальну суму 178 881,59 грн., чим порушено ст.15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (зі змінами).

З актом ознайомлений та примірник отримав директор ОСОБА_1 , який підписав акт із зауваженнями про те, що з висновком акту не згоден, заперечення будуть надані додатково.

Акт складений з Додатком (найменування, кількість, сума закупівлі та вартість реалізації товару, що постачався без наявності ліцензії) (а.с. 99).

Не погоджуючись із висновками акту перевірки № 3383/15-32-09-04/42020401 від 05 березня 2021 року, позивач, відповідно до п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, скористався своїм правом та подав до контролюючого органу заперечення на акт (а.с. 17-20).

За результатами розгляду заперечень ТОВ «АМЕРГО ГРУП» на акт фактичної перевірки № 3383/15-32-09-04/42020401 від 05 березня 2021 року, Головне управління ДПС в Одеській області надало відповідь від 05 квітня 2021 року №1975/КПР/15-32-09-04-05, якою висновок акту перевірки залишено без змін (а.с. 21-23).

12 квітня 2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі акту фактичної перевірки № 3383/15-32-09-04/42020401 від 05 березня 2021 року та заперечень прийнято податкове повідомлення-рішення №8665/15-32-09-04-21 (а.с. 12), яким на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та ст. 17 Закону України від 06.07.1995 №265/95-В «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами) застосовано до ТОВ «АМЕРГО ГРУП» штрафні (фінансові) санкції у сумі 258 027, 60 грн. за порушення ст. 15 Закону України від 06.07.1995 №265/95-В «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Прийняте Головним управлінням ДПС в Одеській області податкове повідомлення-рішення №8665/15-32-09-04-21 від 12 квітня 2021 року було оскаржене ТОВ «АМЕРГО ГРУП» в адміністративному порядку до ДПС України (а.с. 24-29).

Рішенням ДПС України від 13 вересня 2021 року №30940/6/99-00-06-03-02-06 про результати розгляду скарги, податкове повідомлення-рішення №8665/15-32-09-04-21 від 12 квітня 2021 року залишено без змін, а скаргу підприємства без задоволення (а.с. 30-32).

Отже, не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням №8665/15-32-09-04-21 від 12 квітня 2021 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини в межах заявлених позовних вимог, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Відповідно до пп. 20.1.4, пп. 20.1.10, пп. 20.1.11 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів; проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів;

Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України).

Статтею 80 Податкового кодексу України визначений порядок проведення фактичної перевірки.

Згідно з п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

За приписами п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

80.2.1. у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

80.2.4. неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;

80.2.6. у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;

80.2.7. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Як встановлено судом з матеріалів справи, фактична перевірка ТОВ «АМЕРГО ГРУП» призначена наказом Головного управління ДПС в Одеській області від 23 лютого 2021 року №919-п, з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв, за перевіряємий період з 01.01.2020 року по дату закінчення фактичної перевірки, на підставі пп. 19-1.1.4, пп. 19-1.1.14 п. 19-1 ст. 19-1, ст. 20, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України (а.с. 90-91).

Як вже було зазначено, на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється контролюючим органом, зокрема (а також здійснення функцій) на реалізацію функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Так, відповідно до ст. 19-1 ст. 19 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу:

19-1.1.4. здійснюють контроль, зокрема за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів;

19-1.1.13. здійснюють ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами і рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та контроль за таким виробництвом;

19-1.1.14. здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері;

19-1.1.16. здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального;

19-1.1.17. проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Тобто, підставою призначення фактичної перевірки за пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України є не тільки наявність інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

З огляду на вищевказане правове регулювання, судом відхиляються твердження позивача стосовно відсутності підстав для проведення фактичної перевірки ТОВ «АМЕРГО ГРУП».

Судом встановлено, що у наказі Головного управління ДПС в Одеській області від 23 лютого 2021 року №919-п про призначення фактичної перевірки ТОВ «АМЕРГО ГРУП» вказано, що перевірку призначено на підставі пп. 19-1.1.4, пп. 19-1.1.14 п. 19-1 ст. 19-1, ст. 20, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.

У матеріалах справи наявна Доповідна записку №112/15-32-09-04 від 12.052.2021 в.о. начальника управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС в Одеській області, адресована заступнику начальника Головного управління ДПС в Одеській області, про надання дозволу на проведення фактичної перевірки ТОВ «АМЕРГО ГРУП» з метою здійснення контролю, недопущення порушень у сфері обігу підакцизних товарів, на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПКУ (...здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

У цій доповідній записці зазначено про відсутність у ТОВ «АМЕРГО ГРУП» ліцензії на право роздрібної/оптової торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами. При цьому зазначено, що інформація щодо порушень норм чинного законодавства у сфері обігу підакцизних товарів від інших структурних підрозділів не надходила (а.с. 92-93).

Згідно з п. 80.5 ст. 80 Податкового кодексу України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Як передбачено п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

З матеріалів справи судом встановлено, що уповноваженій особі ТОВ «АМЕРГО ГРУП» Міщенко Н.М. (за дорученням) були пред`явлені направлення та остання засвідчила підписом у цих направленнях про ознайомлення із ними, без застережень щодо правильності їх оформлення (а.с. 94-95).

На підставі викладеного суд не приймає твердження позивача про порушення порядку проведення перевірки, як підставу для скасування прийнятого за наслідками такої перевірки рішення.

Верховний Суд у постанові від 16 квітня 20220 року по справі №815/1978/18 навів такі правові висновки: Норма цього підпункту (пп. 80.2.5 п. 80.2 статті 80 Податкового кодексу України) дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача (мається на увазі орган ДПС). Контролюючий орган мав право на проведення фактичної перевірки позивача на підставі здійснення контролюючим органом функцій (відповідно до положень ст. 19-1 ПК України), визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального та рішення керівника контролюючого органу.

Щодо висновків акту перевірки про порушення ТОВ «АМЕРГО ГРУП» ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, у зв`язку з реалізацією на експорт підакцизної групи товарів без відповідної ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами.

Як зазначено в акті перевірки та не заперечується самим позивачем, у перевіряємий період з 01.01.2020 року по 04.03.2021 року у ТОВ «АМЕРГО ГРУП» були відсутні ліцензії на право здійснення роздрібної/оптової торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі Закон від 19.12.1995 № 481/95-ВР), ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку. Алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД. Оптова торгівля - діяльність по придбанню і відповідному перетворенню товарів для наступної їх реалізації суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) роздрібної торгівлі, іншим суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва). Роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Стаття 15 Закону від 19.12.1995 № 481/95-ВР регламентує питання щодо імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним та зберігання пального, а в редакції Закону № 465-IX від 16.01.2020 й рідинами, що використовуються в електронних сигаретах.

Спірні правовідносини стосуються періоду з 01.07.2020 року по 31.12.2020 року.

Отже, суд використовує положення статті 15 Закону від 19.12.1995 № 481/95-ВР у редакціях, що діяли у цей проміжок часу.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону від 19.12.1995 № 481/95-ВР (у редакції Закону від 23.11.2018 № 2628-VIII, який набув чинності 01.01.2019), «Імпорт, експорт алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності без ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями та тютюновими виробами здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії».

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону від 19.12.1995 № 481/95-ВР (у редакції Закону від 03.12.2019 № 318-IX, який набув чинності 14.12.2019, а вводився в дію 01.07.2020 року), «Імпорт і оптова торгівля алкогольними напоями здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії на оптову торгівлю. Експорт алкогольних напоїв здійснюється суб`єктами господарювання всіх форм власності на підставі ліцензії на виробництво або ліцензії на оптову торгівлю».

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону від 19.12.1995 № 481/95-ВР (у редакції Закону від 16.01.2020 № 465-IX, який набув чинності 27.02.2020), «Імпорт, експорт алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності без наявності ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії».

Аналіз наведених положень ч. 1 ст. 15 Закону від 19.12.1995 № 481/95-ВР зі змінами свідчить про те, що у спірний період з 27.02.2020 по 31.12.2020 року, відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону від 19.12.1995 № 481/95-ВР (у редакції Закону від 16.01.2020 № 465-IX, який набув чинності 27.02.2020) експорт алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснювався суб`єктами господарювання всіх форм власності без вимоги щодо наявності ліцензії.

Закон від 16.01.2020 № 465-IX прийнятий до введення в дію Закону від 03.12.2019 №318-IX.

Необхідно зауважити, що станом на день прийняття Закону № 465-ІХ, тобто на 16.01.2020, ч. 1 ст. 15 Закону від 19.12.1995 № 481/95-ВР (у редакції Закону від 23.11.2018 № 2628-VIII, який набув чинності 01.01.2019) мала редакцію «Імпорт, експорт алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності без ліцензії.».

Тобто, єдина відмінність між редакцією ч. 1 ст. 15 Закону № 481/95-ВР, що існувала до змін та зміненою Законом № 465-ІХ редакцією цієї ж статті полягає у поширенні вказаної норми закону, серед пішого на рідини, що використовуються в електронних сигаретах.

Таким чином, законодавець вніс зміни до зазначеної норми закону, у зв`язку з появою нового об`єкта законодавчого регулювання.

У свою чергу, відповідно до Прикінцевих положень Закону № 465-ІХ від 16.01.2020, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, окрім деяких положень, які набирають чинності з 01.01.2021 року, на що посилався відповідач.

Водночас, відповідно Прикінцевих положень Закону № 465-ІХ від 16.01.2020, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (27.02.2020), крім положень в частині регулювання рідин для електронних сигарет, який набирають чинності з 1 січня 2021 року.

Тобто з 01.01.2021 набирають чинності зміни до Закону № 481/95-ВР лише в частині регулювання рідин для електронних сигарет (щодо нового об`єкта законодавчого регулювання), в іншій частині зміни до ч. 1 ст. 15 закону набирають чинності з дня, наступного за днем опублікування Закону № 465-ІХ від 16.01.2020, як це зазначено в абз. 1 п. 1 Прикінцевих положень Закону № 465-ІХ від 16.01.2020.

При цьому Закон № 465-ІХ від 16.01.2020 був опублікований в офіційному друкованому виданні Голос України № 37 від 26.02.2020, а отже набрав чинності 27.02.2020.

Відтак, редакція ч. 1 ст. 15 Закону № 481/95-ВР, яка передбачає право здійснення експорту алкогольних напоїв суб`єктами господарювання всіх форм власності без наявності ліцензії набрала чинності 27.02.2020. А тому висновки контролюючого органу про зміну редакції ч. 1 ст. 15 Закону № 481/95-ВР лише з 01.01.2021, щодо здійснення експорту алкогольних напоїв та тютюнових виробів без ліцензії, суд відхиляє.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону від 19.12.1995 № 481/95-ВР (у редакції, чинній станом на момент прийняття оскарженого повідомлення-рішення), за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно абз. 7 частини другої статті 17 Закону від 19.12.1995 № 481/95-ВР, до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Однак, враховуючи те, що у спірний період з 27.02.2020 по 31.12.2020 року, відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону від 19.12.1995 № 481/95-ВР (у редакції Закону від 16.01.2020 № 465-IX, який набув чинності 27.02.2020) експорт алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснювався суб`єктами господарювання всіх форм власності без вимоги щодо наявності ліцензії, суд дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення ТОВ «АМЕРГО ГРУП» до відповідальності, передбаченої ст. 17 Закону від 19.12.1995 № 481/95-ВР, за порушення ст.15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (зі змінами).

Що стосується повноважень податкового органу щодо накладення штрафних санкцій на суб`єктів господарювання за порушення Закону від 19.12.1995 № 481/95-ВР.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону від 19.12.1995 № 481/95-ВР (ВР (у редакції, чинній станом на момент прийняття оскарженого повідомлення-рішення), рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Отже, Закон № 481/95-ВР прямо передбачає застосування до суб`єкта господарювання штрафних (фінансових) санкцій податковими органами, тому суд відхиляє доводи позивача про відсутність у Головного управління ДПС в Одеській області повноважень на застосування штрафних санкцій на підставі Закону №481/95-ВР.

Що стосується форми рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою статті 17 Закону від 19.12.1995 № 481/95-ВР.

Позивач стверджує, що оскільки порушення Закону №481/95-ВР не є податковим правопорушенням, а цей Закон є спеціальним відносно Податкового кодексу, який взагалі не регулює відносини ліцензування, тому прийняття податкового повідомлення-рішення за порушення Закону №481/95-ВР є протиправним.

Надаючи оцінку наведеним доводам позивача, суд зазначає про таке.

Механізм застосування фінансових санкцій визначено Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790 (далі Порядок №790).

Згідно п. 2 Порядку №790. фінансові санкції застосовуються за порушення, передбачені статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

Відповідно до п. 6 Порядку №790, рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним (ДПС та її територіальні органи), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держпродспоживслужби відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

Разом з тим, надаючи оцінку доводам позивача щодо форми прийняття рішення про застосування фінансових санкцій, суд погоджується, що приписи статті 17 Закону №481/95-ВР не встановлюють форми та вимог до рішення про застосування санкцій за порушення законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Пунктом 8 Порядку №790 визначено, що рішення про застосування фінансових санкцій до суб`єкта господарювання за порушення норм Закону складається за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Водночас, пунктом 10 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України встановлено, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування (в тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу. Зважаючи на викладене, будь-які норми, що прийняті до набрання чинності ПК України або одночасно з ним, можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам цього Кодексу.

Як вже було зазначено, відповідно до ст. 19-1 ст. 19 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: 19-1.1.4. здійснюють контроль, зокрема за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів; 19-1.1.14. здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до підпункту 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 ПК України, штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 ПК України, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу.

Зазначена норма встановлює, що в разі, коли контролюючий орган діє на підставі статті 54 цього Кодексу (тобто коли він зобов`язаний визначити, зокрема, суму штрафу за порушення вимог законодавства, дотримання якого ним контролюється), такий орган приймає податкове повідомлення-рішення.

У відповідності з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Системний аналіз положень підпункту 14.1.265 пункту 14.1 статті 14, пункту 58.2 статті 58 Податкового кодексу України свідчить, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган. Поняття грошового зобов`язання охоплює всі суми коштів, які підлягають сплаті як штрафні санкції за порушення вимог законодавства, дотримання якого контролюють контролюючі органи, в тому числі і штрафні санкції за порушення законодавства, яке регулює обіг спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Враховуючи наведене, у випадку порушенням суб`єктом господарювання вимог Закону № 481/95-ВР, контролюючий орган повинен складати та надсилати (вручати) такому суб`єкту господарювання податкове повідомлення-рішення за штрафними (фінансовими) санкціями.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року по справі № 814/724/17, від 27 січня 2022 року по справі № 140/3909/19.

Окрім того, слід зазначити, що згідно п. 2 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень - рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 31 грудня 2020 року № 846), відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами:

«С» - у разі застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та/або пені за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (додатки 18, 19). Згідно Додатку 19, Форма «С» заповнюється після 01 січня 2021 року.

Оскаржуване податкове повідомлення рішення винесено згідно з додатком 19 Порядку №1204.

На підставі викладеного суд констатує, що контролюючий орган у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, якщо таке порушення тягне за собою застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», уповноважений прийняти податкове повідомлення-рішення в порядку статті 54 Податкового кодексу України.

Що стосується доводів позивача стосовно невідомих джерел інформації та документів, які були використані під час фактичної перевірки, а саме на підставі чого сформований перелік алкогольних напоїв та тютюнових виробів, експорт яких здійснювався без ліцензії.

Як встановлено судом з матеріалів справи, на початку проведення фактичної перевірки керівнику ТОВ «АМЕРГО ГРУП» адресований запит про надання документів від 23 лютого 2021 року №918/КПР/15-32-09-04, який вручений уповноваженій особі підприємства за дорученням Міщенко Н.М. (а.с. 100-101).

Згідно цього запиту, Головне управління ДПС в Одеській області повідомило про необхідність надання документів, які належать до предмету фактичної перевірки за період з 01.01.2020 року по дату закінчення фактичної перевірки, а саме:

залишки підакцизної продукції в розрізі найменувань станом на початок перевірки;

залишки підакцизної продукції в розрізі найменувань на початок місяця, починаючи з 01.01.2020;

копії ліцензій, довідок, дозволів на підставі яких здійснюється діяльність у сфері обігу підакцизних товарів та документи які стали підставою для їх отримання;

копії прибуткових та видаткових накладних, ТТН на підакцизний товар за період з 01.01.2020 по дату початку проведення фактичної перевірки;

розрахункові документи, які підтверджують оплату за отриманий підакцизний товар;

зворотно - сальдові відомості (розгорнуті у розрізі найменувань) по рахункам 203, 361, 631, 28 на дату початку проведення фактичної перевірки;

копії наказів на призначення посадових осіб та матеріально-відповідальних осіб підприємства;

інші документи, які належать або пов`язані з предметом перевірки.

У пункті 9 Акту фактичної перевірки № 3383/15-32-09-04/42020401 від 05 березня 2021 року зазначало, що при перевірці використано:

Реєстр податкових накладних, оборотно-сальдові відомості;

Вантажно-митні декларації;

Інші супровідні документи на підакцизний товар, - які перевірені за період з 01.01.2020 по дату закінчення перевірки.

Акт складений з Додатком (найменування, кількість, сума закупівлі та вартість реалізації товару, що постачався без наявності ліцензії) (а.с. 99).

Що стосується використання податкових накладних та витягу з Єдиного реєстру податкових накладних, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п. 201.7 ст. 201 ПК України).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Згідно із підпунктом 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Податкова накладна (залежно від фактичних обставин певної справи) може бути допустимим доказом, на підставі якого суд установлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним, якщо сторона, яка заперечує факт поставки, вчинила юридично значимі дії: зареєструвала податкову накладну; сформувала податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом тощо, оскільки підставою для виникнення у платника права на податковий кредит є факт лише реального (фактичного) здійснення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг із метою їх використання у власній господарській діяльності.

Такий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 910/23097/17.

Судом встановлено, що перелік експорту алкогольних напоїв та тютюнових виробів, наведений у Додатку до Акту фактичної перевірки № 3383/15-32-09-04/42020401 від 05 березня 2021 року, відповідає даним із Єдиного реєстру податкових накладних та податкових накладних, складених та поданих на реєстрацію ТОВ «АМЕРГО ГРУП».

Отже, суд відхиляє доводи позивача на те, що інформація (перелік алкогольних напоїв, експорт яких здійснювався без ліцензії), якою відповідач підтверджує свою позицію, взята з невідомих джерел та зафіксована в акті перевірки без належного дослідження та надання оцінки первинним документам.

Що стосується посилання позивача на ст. 223 Митного кодексу України, в контексті того, що експорт підакцизних товарів здійснювався виключно в рамках їх постачання на судна під іноземним прапором, як постачання припасів.

Стаття 223 Митного кодексу України визначає загальні положення щодо порядку переміщення припасів через митний кордон України, зокрема, що припаси при дотриманні умов, установлених цим Кодексом, переміщуються через митний кордон України із звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Водночас суд зауважує, що поняття постачання припасів стосується питань митного контролю (зокрема, звільнення від митного оформлення) та не стосуються податкового контролю (система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - визначення податкового контролю згідно п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

На підставі викладеного, враховуючи не підтвердження висновків відповідача про порушення позивачем у перевіряємий період ст.15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (зі змінами), суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «С» №8665/15-32-09-04-21 вiд 12.04.2021 року, яким застосовано до ТОВ «АМЕРГО ГРУП» штрафні (фінансові) санкції у сумі 258 027, 60 грн. за порушення ст. 15 Закону України від 06.07.1995 №265/95-В «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Проте, згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на зазначене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповіда

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подачу позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 3870,41 грн. згідно платіжного доручення №3593 від 23 жовтня 2021 року (а.с. 9).

На підставі викладеного, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу здійснені ним документально підтверджені судові витрати, які складаються з витрат зі сплати судового збору, у розмірі 3870,41 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 139, 205, 242-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «АМЕРГО ГРУП» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області форми «С» №8665/15-32-09-04-21 вiд 12.04.2021 року про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю «АМЕРГО ГРУП» штрафних (фінансових) санкцій у сумі 258 027, 60 грн. за порушення ст. 15 Закону України від 06.07.1995 №265/95-В «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166; 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АМЕРГО ГРУП» (; 65113, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5/4, офіс 25-Н) сплачений судовий збір у розмірі 3870,41 грн. (три тисячі вісімсот сімдесят гривень 41 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «АМЕРГО ГРУП» (; 65113, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5/4, офіс 25-Н).

Відповідач Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166; 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5).

Суддя О.В. Глуханчук