Справа № 522/14588/22
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/385/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Кулябко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Туреччини ОСОБА_1 про примусове видворення,

ВСТАНОВИВ:

До суду 28.10.2022 року надійшов адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Туреччини ОСОБА_1 про примусове видворення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.08.2022 р. під час проведення оперативно-профілактичних заходів з виявлення нелегальних мігрантів співробітниками ГУ ДМС в Одеській області було виявлено за адресою: АДРЕСА_1 , який назвався громадянином Туреччини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В результаті проведеної перевірки відібраних пояснень у відповідача було встановлено, що громадянин Туреччини ОСОБА_2 , порушив правила перебування іноземців в Україні ухилився від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування. Громадянин Туреччини ОСОБА_2 , пояснив, що прибув до України 10.06.2021 р. легально через КПП «Міжнародний аеропорт «Одеса» за паспортним документом громадянина Туреччини для виїзду за кордон з терміном дії з 10.11.2020 р. по 10.11.2030 р. На день прийняття процесуальних дій та рішень, останній мав при собі внутрішній паспорт громадянина Туреччини серія та номер НОМЕР_1 , терміном дії до 10.10.2030 р. Під час виявлення, діючий паспортний документ для виїзду за кордон у відповідача був відсутній. ГУ ДМС в Одеській області встановлено, що громадянин Туреччини ОСОБА_2 , на території України знаходиться не законно, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має.

08.08.2022 р. за порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме: ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стосовно громадянина Туреччини ОСОБА_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 008601 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 08.08.2022 р. ПН МОД № 008493 відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. За вчинення адміністративного правопорушення відповідачем добровільно сплачено адміністративне стягнення у розмірі 1700 грн.

ГУ ДМС в Одеській області прийнято рішення від 08.08.2022р. № 563 про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства громадянина Туреччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 06.09.2022р.

Рішення від 08.08.2022 р. №563 про примусове повернення відповідач не оскаржував, проте у встановлений термін до 06.09.2022 р. громадянин Туреччини ОСОБА_2 самостійно територію України не залишив.

27.10.2022 р. ОСОБА_2 повторно виявлений співробітниками ГУ ДМС в Одеській області.

27.10.2022 р. за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто ухилення від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування в Україні стосовно громадянина Туреччини ОСОБА_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД №009066 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 27.10.2022 р. ПН МОД №009151 був притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 1700 грн.

Проаналізувавши всі обставини перебування Відповідача на території України було встановлено наступне:

1. Відомості про перебування на території України на законних підставах у Відповідача відсутні, що вказує на грубе порушення з боку відповідача норм Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

2. Громадянин Туреччини ОСОБА_2 прибув на територію України 10.06.2021 р. З моменту потрапляння на територію України відповідач не вчинив жодних спроб для легалізації власного становища.

3. Відповідач був затриманий працівниками ГУ ДМС в Одеській області за порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме проживав без документів на право проживання в Україні та ухилився від виїзду після закінчення відповідного перебування в Україні.

4. Після прийняття рішення від 08.08.2022 р. №563 про примусове повернення відповідач не вчинив жодних дій направлених на виконання зазначеного рішення чи оскарження його в судовому порядку та не залишив територію України.

ГУ ДМС в Одеській області вважає за необхідне зазначити про наявність фактів порушення відповідачем законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, незаконного перебування його на території України, не виконання ним рішення про примусове повернення, а також небажання залишати територію України.

Правом звернутися в установленому законом порядку із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту відповідач не скористався.

Ухвалою суду від 28.10.2022 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду на 31.10.2022 року.

У судовому засіданні 31.10.2022 року були присутні:

Представник міграційної служби, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Підтвердив, що відповідач дійсно намагався виїхати через Польщу та там необхідна була віза, але у нього залишалось ще 14 днів, однак, більше нічого відповідач не зробив задля виїзду.

Відповідач ОСОБА_2 через перекладача Ляхову Н.С. в судовому засіданні вказав, що позов визнає, може в короткий строк повернутися до країни походження. В добровільному порядку він рішення ДМС не виконав, тому до нього застосували заборону в`їзду на територію України строком на три роки, тобто до 2025 р. Відповідач на території України перебуває близько 2 років, намагався виїхати до Польщі, але у нього не було візи, тому рішення не виконав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи судом встановлено, що 08.08.2022 р. під час проведення оперативно-профілактичних заходів з виявлення нелегальних мігрантів співробітниками ГУ ДМС в Одеській області було виявлено за адресою: АДРЕСА_1 , який назвався громадянином Туреччини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В результаті проведеної перевірки відібраних пояснень у відповідача було встановлено, що громадянин Туреччини ОСОБА_2 , порушив правила перебування іноземців в Україні ухилився від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування. Громадянин Туреччини ОСОБА_2 , пояснив, що прибув до України 10.06.2021 р. легально через КПП «Міжнародний аеропорт «Одеса» за паспортним документом громадянина Туреччини для виїзду за кордон з терміном дії з 10.11.2020 р. по 10.11.2030 р. На день прийняття процесуальних дій та рішень, останній мав при собі внутрішній паспорт громадянина Туреччини серія та номер НОМЕР_1 , терміном дії до 10.10.2030 р. Під час виявлення, діючий паспортний документ для виїзду за кордон у відповідача був відсутній. ГУ ДМС в Одеській області встановлено, що громадянин Туреччини ОСОБА_2 , на території України знаходиться не законно, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має.

08.08.2022 р. за порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме: ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стосовно громадянина Туреччини ОСОБА_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 008601 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 08.08.2022 р. ПН МОД № 008493 відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

За вчинення адміністративного правопорушення відповідачем добровільно сплачено адміністративне стягнення у розмірі 1700 грн., що підтверджено квитанцією від 08.08.2022 р.

ГУ ДМС в Одеській області прийнято рішення від 08.08.2022р. № 563 про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства громадянина Туреччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 06.09.2022 р.

Рішення від 08.08.2022 р. №563 про примусове повернення відповідач не оскаржував, проте у встановлений термін до 06.09.2022 р. громадянин Туреччини ОСОБА_2 самостійно територію України не залишив.

27.10.2022 р. ОСОБА_2 повторно виявлений співробітниками ГУ ДМС в Одеській області.

27.10.2022 р. за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто ухилення від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування в Україні стосовно громадянина Туреччини ОСОБА_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД №009066 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 27.10.2022 р. ПН МОД №009151 був притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 1700 грн.

Рішенням ГУ ДМС України в Одеській області від 14.09.2022 р. №310 заборонено громадянину Туреччини на установчі дані ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 в`їзд в Україну терміном на 3 роки з 14.09.2022 р. до 14.09.2025 р.

Інформація щодо оскарження відповідачем рішення ГУ ДМС в Одеській області від 08.08.2022 р. №563 про примусове повернення в країну походження та зобов`язання покинути територію України у термін до 06.09.2022 р. в матеріалах справи відсутня.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземця або осіб без громадянства за межі території України врегульовано ст. 288 КАС України.

Порядок регулювання суспільних відносин у сфері примусового повернення чи примусового видворення іноземця або осіб без громадянства за межі території України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VI ( далі - Закон № 3773-VI).

Згідно п. 7 ч.1 ст. 1 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Частиною 3 статті 9 Закону №3773-VI передбачено, що строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

У силу вимог ст.26 наведеного Закону Іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до п. 1 Порядку обчислення строку тимчасового перебування в Україні іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 20 липня 2015 року № 884 (далі Порядок) громадяни держав з безвізовим порядком в`їзду можуть тимчасово перебувати на території України не більше ніж 90 днів протягом 180 днів, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

З урахуванням вищенаведеного вбачається, що громадяни Туреччини можуть тимчасово перебувати на території України не більше ніж 90 днів протягом 180 днів.

Під час перебування на території України обчислення дозволеного іноземцю строку перебування здійснюють посадові особи ДМС шляхом відрахування 180 днів назад від дня контролю (дня, на який необхідно визначити законність перебування іноземця на території України). Іноземець не порушив зазначений строк, якщо в межах цього 180-денного періоду він перебував на території України не більше 90 днів.

Згідно до п. 14 ст. 1 Закону № 3773-VI нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону № 3773-VI, рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення.

Порядок провадження за заявами іноземців та осіб без громадянства про добровільне повернення визначається Кабінетом Міністрів України.

У силу вимог ч. 1 ст. 26 Закону №3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч. 5 ст. 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства").

Статтею 30 Закону №3773-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, із змісту наведеної норми видно, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обов`язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 07.02.2018 року № 743/432/16-а (К/9901/3819/18 К/9901/3821/18).

З аналізу наведених норм вбачається, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеної постанови адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення.

Таке рішення відповідачем не виконанно у встановлений строк.

Статтею 31 Закону № 3773-VI наведений вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Судом під час розгляду даної справи не було встановлено наявності обставин, передбачених ст.ст. 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які забороняють примусове видворення відповідача.

Крім того, відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, оскільки громадянин Туреччини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виконав у встановлений строк без поважних причин рішення міграційної служби про примусове повернення; не має доказів легального перебування на території України; відсутній паспорт, відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; з заявами щодо продовження легального терміну перебування в Україні до компетентних органів не звертався, зважаючи на те, що відповідач порушив правовий режим знаходження його на території України, суд дійшов висновку про наявність підстав для примусового видворення відповідача за межі території України. При цьому суд враховує, що відповідач позовні вимоги визнав.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст.2, 5, 7-9,72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 288, 289, 371 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Туреччини ОСОБА_1 про примусове видворення - задовольнити.

Примусово видворити за межі території України громадянина Туреччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Повний текст рішення складено та підписано 31.10.2022 року.

Суддя Л.В. Домусчі