Справа № 454/324/22
Суддя: Адамович М. Я.
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 454/324/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2022 року Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Адамович М. Я.

за участю секретаря: Калиш В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з даним позовом та просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо нього.

Свої вимоги мотивує наступним.

Постановою від 02.11.2021р. на нього накладено стягнення за вчинення ним завідомо неправдивого виклику працівників поліції.

Він не погоджується з даною постановою, оскільки 02.11.2021р. він не здійснював телефонних дзвінків до спеціальних служб, в тому числі до органів поліції з метою їх виклику.

Погодився з тим, що ввечері 02.11.2021р. працівники поліції прибули до його автомобіля, проте він їх не викликав та в них відбулася розмова щодо інших обставин.

Оскаржувану постанову отримала його мати в той період часу, коли він перебував за межами України, виконуючи роботу. На територію України він повернуся лише ввечері 20.01.2022р., після чого був змушений перебувати на самоізоляції протягом семи діб.

З огляду на зазначене, просить поновити строк звернення до суду з даним позовом.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, відзиву на позовну заяву не подав.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

В позовній заяві ОСОБА_1 клопотав про поновлення строку оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, покликаючись на відсутність його на території України.

Частиною першою статті 121 КАС передбачена можливість поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, за заявою учасника справи, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Так, з відповіді від 02.02.2022р. встановлено, що на адресу місця проживання позивача надходили рекомендовані листи 24.11.2021р., який вручений його матері ОСОБА_2 та 26.11.2021р., який також був вручений

ОСОБА_3 копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон встановлено, що ОСОБА_1 перебував за межами України в період з 17.11.2021р. по 19.01.2022р.

Зазначені обставини підтверджують про поважність пропуску ОСОБА_1 десятиденного строку оскарження постанови щодо нього, а тому такий підлягає поновленню.

Виходячи із змісту частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Дані положення кореспондуються в статті 8 Закону України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року№ 580-VIII.

Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення від 02.11.2021р., на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400грн. за те, що він у вказаний день вчинив завідомо неправдивий виклик спецслуб, а саме зателефонував на спецлінію «102».

З відповіді від 20.01.2022р. на запит адвоката встановлено, що абонентський номер телефону « НОМЕР_1 » обслуговується з 13.03.2021р. на умовах передоплати та знеособлено, а тому інформація про належність вказаного номеру ОСОБА_1 відсутня.

З відповіді від 24.12.2021р. наданої на адвокатський запит, встановлено, що 02.11.2021р. поліцейським СРПП ВП №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП (на підставі постанови суду від 07.07.2021р.) та постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП (на підставі реєстрації зі служби «102» ВП №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області) оскільки після виїзду повідомлена ним інформація не підтвердилася.

Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_2 від 06.02.2015р., ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

На спростування своєї вини позивач навів обставини, які спростовують вчинення ним правопорушення зазначеного у вищевказаній постанові, зокрема, про те, що він взагалі не здійснював виклику працівників поліції.

Разом з тим, представник відповідача, як зазначено вище, не прибув в судове засідання та не надав оригіналів або належним чином завірених копій матеріалів справи про адміністративне правопорушення, доказів на підтвердження вини позивача та заперечень.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В даних правовідносинах, як зі сторони обвинувачення, так і зі сторони захисту, в підтвердження та спростування винуватості позивача надано копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд знаходить, що за обставинами справи копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини викладені в ній повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Так, статтею 183 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Однак, позивачем зазначено, що він не здійснював виклику поліції, на підтвердження чого надав докази, які послідовно та логічно підтверджують зазначені ним в позовній заяві обставини.

Крім цього, в постанові про адміністративне правопорушення не зазначено в який час було здійснено виклик, а також не зазначено з якого номеру телефону здійснено виклик та чи належить даний абонентський номер ОСОБА_1 , не вказано що саме повідомив ОСОБА_1 та обставин, які встановлено при прибутті на місце виклику, які спростовують вказані позивачем підстави виклику і свідчать про неправдивість виклику спеціальних служб.

Зазначене виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП.

Крім того, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Вказані обставини не дають змоги суду однозначно оцінити дії позивача як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.127 КУпАП.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, відповідачем порушено права та охоронювані законом інтереси позивача, що є підставою скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 5, 19, 241-245, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕГА №488445 від 02.11.2021р. по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 за ст.183 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.246 КАС України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.250 КАС України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції України у Львівській області, , місцезнаходження: пл.Генерала Григоренка,3, м.Львів.

Головуючий: М. Я. Адамович