Справа № 160/5585/22
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 160/5585/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чепурнова Д.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року (м. Дніпро, суддя Жукова Є.О.) у справі № 160/5585/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Відповідач-1), Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області (Відповідач-2)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

15 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області № 11 від 22.12.2021 про відмову у призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу її роботи за Списком № 2 періоди роботи з 29.12.2001 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 05.08.2008, з 06.08.2008 по 28.02.2009, з 01.03.2009 по 12.06.2009, з 13.06.2009 по 25.12.2012;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року позов задоволено частково, а саме:

- визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 протиправними;

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 11 від 22.12.2021 про відмову у призначенні пенсії;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу її роботи за Списком № 2 періоди роботи з 29.12.2001 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 05.08.2008, з 06.08.2008 по 28.02.2009, з 01.03.2009 по 12.06.2009, з 13.06.2009 по 25.12.2012;

- збов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Відповідач-2 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведення обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

В апеляційній скарзі Відповідач-2 зазначає, що 22.12.2021 за принципом екстериторіальності розглянуто заяву від 06.12.2021 та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії позивачці за віком на пільгових умовах. Однак, зі змісту прийнятого рішення суду від 15.06.2022 по справі №160/5585/22 та самого рішення від 22.12.2021 № 11 про відмову у призначенні позивачу пенсії не можливо стверджувати, що саме Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області приймало зазначене рішення про відмову. На самому рішенні від 22.12.2021 №11 відсутній чіткий відбиток печатки. Крім того, саме до Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області за принципом екстериторіальності не надходила на розгляд заява позивачки про призначення пенсії за віком на пільгових умовах разом із доданими до неї документами. Судом не з`ясовано в повній мірі на яких підставах позивачка звертається до суду із позовною заявою, зокрема, до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України.

Представник позивача надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому він просить залишити апеляційну скаргу Відповідача-2 без задоволення. Представник позивача, зокрема, зазначив, що спірне рішення приймалося саме Головним управлінням пенсійного фонду України в Миколаївській області, що встановлено судом першої інстанції. Крім того, Головним управлінням пенсійного фонду України в Миколаївській області було подано відзив на позов, у якому Відповідач-2 не заперечував, що саме ним приймалося спірне рішення.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.12.2021 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право за віком на пільгових умовах.

22.12.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області було прийнято рішення №11 від 22.12.2021, яким вирішено відмовити ОСОБА_1 в призначенні пільгової пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись із рішенням рішення №11 від 22.12.2021, позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивачки, оскільки:

- з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 справа № 1-5/2018(746/15) від 23.01.2020 позивачка має право на пенсію, оскільки на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла 50 років, мала страховий стаж роботи, у тому числі на пільгових умовах - 10 років 11 місяців 6 днів, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІ1 «Про пенсійне забезпечення», пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 20 років 11 місяців 23 днів;

- розгляд документів та безпосередньо прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії розглядає пенсійний орган за принципом екстериторіальності, тому належним способом захисту порушеного права позивачки є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у визначеному законодавством порядку повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву позивачки про призначення їй пенсії на пільгових умовах від 06.12.2021 року.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що заяву позивачки про призначення пенсії на пільгових умовах було розглянуто за принципом екстериторіальності, проте, спірне рішення № 11 від 22.12.2021 не було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, оскільки заява позивачки на розгляд до Головного управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області не надходила.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною 5 статті 45 Закону № 1058 визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Статтею 44 Закону № 1058-IV врегульований порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 в редакції на час виникнення спірних правовідносин призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до п. 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, в редакції, що діяла на час звернення позивачки до органу Пенсійного фонду, заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Відповідно до пункту 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію (п. 4.1 Порядку № 22-1).

Пунктом 4.2 Порядку № 22-1 передбачено, що при прийманні документів працівник сервісного центру, в тому числі: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Відповідно до п. 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Пунктом 4.8 Порядку № 22-1 передбачено, що заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Пунктом 4.10 Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», суть якого полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.

З матеріалів справи вбачається, що спірне рішення № 11 від 22.12.2021 підписано начальником відділу призначення пенсій Міщенко О. та головним спеціалістом Приходько О. Найменування органу Пенсійного фонду України, який прийняв рішення, зі змісту рішення № 11 від 22.12.2021, копія якого знаходиться в матеріалах справи, встановити не можливо.

Проте, у відзиві на позов (а.с. 43-44) Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначає, що заяву позивача від 06.12.2021 було передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області. Рішенням від 22.12.2021 № 11 відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

У відзиві Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області просило залучити у якості відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 09.12.2021 (а.с.48) Приходько Олена Миколаївна є спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Будь-які докази, що підтверджують доводи позивачки про те, що рішення від 22.12.2021 №11 було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області в матеріалах справи відсутні.

Отже, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області не приймалось рішення по суті заяви позивачки про призначення пенсії, відтак відповідальним за опрацювання заяви позивачки та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області і саме його рішення оскаржується в судовому порядку.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийняв рішення стосовно неналежного відповідача.

Відповідно до частин 3-7 статті 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Таким чином, суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Суд першої інстанції наведених вимог процесуального закону не дотримався та не з`ясував хто є належним відповідачем у справі і не вирішив питання про залучення до участі у справі належного відповідача чи співвідповідача, хоча із матеріалів справи вбачається, що спірне рішення про відмову в призначенні пенсії приймало Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями щодо вирішення питань про залучення належного відповідача та/або співвідповідача у даній справі. Відтак, на вказаній стадії суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості усунути виявлені недоліки при розгляді справи судом першої інстанції.

Також, колегія суддів також враховує, що суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями щодо направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції для вирішення питання щодо залучення належного відповідача та вирішення адміністративного позову відносно вказаного відповідача. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений в постановах Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №826/12172/18 та від 18.06.2020 у справі №824/245/19-а, який має бути врахований судом.

Водночас, позивачка не позбавлена можливості звернутися до суду із відповідними позовними вимогами до належного відповідача, яким у спірних правовідносинах є головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року у справі № 160/5585/22 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя С.М. Іванов

Суддя Д.В. Чепурнов