Справа № 375/288/22
Суддя: Чорненька О. І.
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 375/288/22
Провадження № 2-а/375/16/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі :

судді Чорненької О.І.

при секретарі судового засідання Киричок В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Рокитне, в пордку спрощеного позовного провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно положень ст.229 ч.4 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції № 2 (м. Богуслав) Обухівського районного Управління поліції ГУ НП в Київській області Підлужного Олексія Миколайовича, Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5364422 від 28.04.2022, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції сторін

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5364422 від 28.04.2022, яку було складено інспектором відділення поліції № 2 (м. Богуслав) Обухівського районного Управління поліції ГУНП в Київській області Підлужним О.М. та відповідно до якої його (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, а саме без всебічного та об`єктивного з`ясування поліцейським обставин справи, при відсутності достатніх доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зокрема, позивач зазначає, що причиною притягнення його до адміністративної відповідальності стало те, що 28.04.2022 о 11:26 він у м. Богуслав по вул. Миколаївській керував автомобілем ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 , який мав технічні несправності, чим порушив вимоги п. 31.4.7. ПДР України.

Разом з тим, в оскаржуваній постанові відсутні, як додатки, пояснення сторони, свідків події, так сама постанова винесена з порушенням процесуальних норм.

Так, у постанові не зазначено який саме підпункт пункту 31.4.7 ПДР України ним порушено, адже зазначений пункт ПДР України має ряд підпунктів - від "а" до "ї".

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

З огляду на викладене позивач не погоджується з притягненням його до адміністративної відповідальності, постанову про накладення адміністративного стягнення вважає незаконною та постановленою з порушенням вимог КУпАП, тому просить її скасувати.

Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 10 травня 2022 року позовну заяву залишено без руху та позивачеві надано строк для усунення недоліків, зокрема для визначення належного відповідача у адміністративній справі та сплату судоіого збору.

Протягом надано судом строку, позивач усунув недоліки позовної заяви та надав суду заяву про приєднання до матеріалів справи квитанції про сплату судового збору та клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача - Головне управління Національної поліції в Київській області.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 27 травня 2022 року відкрито провадженняу справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд спрви призначено на 10 годину 27 липня 2022 року

Зазначену ухвали поштовим зв`язком скеровано сторонам у справі. Відповідачам разом з ухвалою, направлено копію позовної заяви разом з доданими до неї документами.

Відповідачі своїм правом на надання відзиву на позов не скористались та відзивів на заявлений до них позов не надали.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув та про причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання своїх представників не направили та про причини їх неявки суд не повідомили.

У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, судовий розгляд справи було відкладено до 10 години 30 хвилин 26 жовтня 2022 року.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув. Натомість, через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Відповідач, інспектор відділення поліції №2 (м. Богуслав) Обухівського РУП ГУНП в Київській області Підлужний О.М., у судове засідання не прибув. Однак, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач, Головне управління Національної поліції у Київській області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується зворотніми рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень від 06.06.2022 (номер відправлення 474) та від 01.08.2022 (номер відправлення 807) свого представника у судове засідання не направило. Крім того, відповідачем відзиву на позов не надано та будь-яким іншим способом позицію щодо заявленого позову не висловлено.

Частиною 3 статті 194 КАС України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Обставини справи встановлені судом

Вивченням матеріалів справи встановлено, що інспектором відділення поліції №2 (м.Богуслав) Обухівського РУП ГУНП у Київській області Підлужним О.М., винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5364422 від 28.04.2022, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Так, 28.04.2022 о 11:26 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 рухався по вул. Миколаївській у м. Богуслав, де був зупинений працівниками поліції. Після зупинки автомобіля, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що він керував транспортним засобом з технічними несправностями, а саме з непрацюючими задніми габаритними ліхтарями причепу, чим порушив вимоги п. 31.4.7. ПДР України.

ОСОБА_1 заперечив факт керування автомобілем з причепом з технічними несправностями. Але перевіривши роботу задніх габаритних ліхтарів причепу, виявив, що вони не працюють. Але після того як він поправив фішку між автомобілем та причепом задні габаритні вогні причепу знову почали працювати.

Однак, один з працівників поліції, взявши у ОСОБА_1 посвідчення водія та документи на автомобіль і причіп пішов до свого службового автомобіля. Коли він повернувся назад то повернув ОСОБА_1 його документи та вручив постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

При цьому, на заперечення ОСОБА_1 щодо того, що технічна несправність усунена на місці, працівники поліції не відреагували. Натомість, один з ним роз`яснив ОСОБА_1 його право на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 статті 23 зазначеного Закону, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Разом з тим, в оскаржуваній постанові відсутні, як додатки, пояснення сторони, свідків події, так сама постанова винесена з порушенням процесуальних норм.

Так, у постанові не зазначено який саме підпункт пункту 31.4.7 ПДР України порушено ОСОБА_1 , адже зазначений пункт ПДР України має ряд підпунктів - від "а" до "ї".

Відповідно до частини 1 статті 121 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність водія за керування транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Однак, наявність події правопорушення доводиться виключно постановою про накладення адміністративного стягнення, наданої до матеріалів справи, яка не містить посилань про долучення до неї додатків (доказів).

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 статті 121 КупАП передбачені такі несправності транспортного засобу, як несправні системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил, його експлуатація забороняється.

Відповідно до пункту 31.1. Правил дорожнього руху технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Підпункт 31.4.7 Правил дорожнього руху містить чіткий перелік технічних несправностей транспортних засобів за наявності яких забороняється експлуатація транспортних засобів.

Зокрема, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності, як: немає передбачених конструкцією транспортного засобу стекол, дзеркал заднього виду; не працює звуковий сигнал; встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість; не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, одометр, тахограф, пристрій для обігрівання і обдування скла; зруйновано корінний лист або центральний болт ресори; зіпсовано тягово-зчіпний або опорно-зчіпний пристрій тягача і причіпної ланки у складі автопоїзда, а також передбачені їхньою конструкцією страхувальні троси (ланцюги). Є люфти в з`єднаннях рами мотоцикла з рамою бокового причепа; відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики; відсутні: медична аптечка з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена; знак аварійної зупинки (миготливий червоний ліхтар), який відповідає вимогам стандарту; на вантажних автомобілях з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т і в автобусах з дозволеною максимальною масою понад 5 т - противідкотні упори (щонайменше два); проблискові маячки оранжевого кольору на великовагових та великогабаритних транспортних засобах, на сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м; працездатний вогнегасник на легковому, вантажному автомобілі, автобусі; відсутні ремені безпеки та підголовники в транспортних засобах, де їх установка передбачена конструкцією; ремені безпеки не в робочому стані або мають видимі надриви на лямках; на мотоциклі немає передбачених конструкцією дуг безпеки; на мотоциклах і мопедах немає передбачених конструкцією підніжок, на сідлі - поперечних рукояток для пасажира; відсутні або несправні фари і задні габаритні ліхтарі транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж, а також проблискові маячки, світлоповертальні елементи, розпізнавальні знаки, передбачені пунктом 30.3 цих Правил.

Разом з тим, пунктом 31.5. Правил дорожнього руху передбачено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.7 ("ї"; "д" - у складі автопоїзда) подальший рух заборонено до їх усунення. Водій несправного транспортного засобу повинен вжити заходів для того, щоб прибрати його за межі проїзної частини дороги.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з вимогами статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Відповідно до пукнту 1 частини 1 статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Статтею 222 КУпАП, передбачено, що до компетенції уповноважених працівників Національної поліції віднесено розгляд адміністративних порушень, передбачених частиною 1 статті 121 КУпАП.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до частини 2 та 3 статті 283 КУпАП постанова в справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови, посадовою особою не дотримано вимоги статті 283 КУпАП та не зазначено нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення (не зазначено конкретний підпункт пункту 31.4.7 ПДР).

Крім того, відповідачем не надано жодних доказів того що позивач винен в порушенні правил дорожнього руху та дійсно свідомо здійснював таке порушення. Більш того, працівниками поліції залишено без уваги вимоги пункту 31.5 ПДР, яким передбачена можливість водія усунути певні технічні несправності при їх виникненні під час руху.

З огляду на положення статтей 121, 245, 280 КУпАП особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким відповідно до статті 9 КУпАП є протиправна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано доказів, які б спростовували доводи позивача в обґрунтування відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Тобто, відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень не надав відзиву на позов, тобто фактично визнав завялений позов та не правовірність оскаржуваної постанови, яка є предметом оскарження позивачем.

Доказування в адміністративному судочинстві не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно з вимогами статті 244 КАС України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Разом з цим, згідно із частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що фактичні обставини справи, викладені в оскаржуваній постанові, не знайшли свого відображення у належній юридичній кваліфікації правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що представником відповідача не було надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем конкретного адміністративного правопорушення.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не надано суду належних, допустимих і достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 121 КУпАП, та не доведено вини останнього у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення за стандартом доведення "поза розумним сумнівом",суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню як неправомірна, а справа про адміністративне правопорушення, підлягає закриттю.

При цьому, суд звертає увагу відповідача, що не може бути підтвердженням порушення позивачем правил дорожнього руху лише сама постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки лише описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на відсутність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а отже рішення відповідача слід вважати необґрунтованим.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, однак доказів, які б підтвердили факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що підтверджують адміністративну відповідальність, відповідачем не надано, а судом таких обставин не встановлено, а тому постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Щодо судових витрат

Статтею 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем, при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок, що підтверджується квитанцією № N07014033M від 23.05.2022, оригінал якої наявний у матеріалах справи.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в частині сплати судового збору у розмірі 496 гривень 20 копійок.

Керуючись статтями 7, 9, 121, 222, 245, 247, 251, 280, 283 КУпАП, статтями 2, 6, 9, 70 - 77, 90, 132, 134, 139, 243 - 244, 246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції №2 (м. Богуслав) Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Підлужного Олексія Миколайовича, Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5364422 від 28.04.2022 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5364422 від 28.04.2022, винесену інспектором відділення поліції №2 (м. Богуслав) Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Підлужним Олексієм Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП - закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок, що підтверджується квитанцією № N07014033M від 23.05.2022, оригінал якої наявний у матеріалах справи.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 26 жовтня 2022 року.

Повне наіменування сторін

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Інспектор відділення поліції № 2 (м. Богуслав) Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Підлужний Олексій Миколайович, адреса місця роботи: Київська область, Обухівський район, м. Богуслав, вул. Івана Франка, 14;

співвідповідач: Головне управління Національної поліції в Київській області, , місце знаходження за адресою: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, електронна пошта: .

Суддя Олена ЧОРНЕНЬКА