Справа № 640/7183/20
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/7183/20 Суддя (судді) першої інстанції: Амельохін В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Кобаля М.І., Костюк Л.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у порушенні прав на своєчасне отримання та у повному обсязі пенсію за віком як матері особи з інвалідністю з дитинства починаючи з 03.06.2019; визнати протиправними дії відповідача щодо не призначення пенсії за віком як матері особи з інвалідністю з дитинства відповідно до статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язати призначити пенсію за віком, як матері особи з інвалідністю з дитинства відповідно до статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 03.06.2019.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі №640/7183/20, встановлено строк до 07 жовтня 2022 року для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 07 жовтня 2022 року.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено, що в апеляційній скарзі не наведено жодних доводів стосовно незаконності прийнятого судом першої інстанції рішення від 22.12.2021.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційних скарг на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 03.06.2019 звернулась до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою, яка зареєстрована за №2549, про призначення пенсії до якої додані: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру; документи про місце проживання (реєстрації) особи; паспорт/посвідка; свідоцтво про народження дитини; свідоцтво про шлюб; трудова книжка або документи про стаж. Надалі 11 червня 2019 року позивачем додатково надані документи, а саме: диплом Житомирського технікуму механічної обробки деревини; оригінал висновку №972/1 про час настання інвалідності від 11.06.2019.

Також 20 червня 2019 року позивач звернулася до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою, відповідно до якої просила повідомити про прийняте рішення на підставі поданої нею заяви від 03.06.2019, а 11 липня 2019 року повторно звернулася до ГУ ПФУ в м. Києві із повторною заявою аналогічного змісту.

З листа ГУ ПФУ в м. Києві від 27.08.2019 №190231/02/Б-10621, Б-10621/1, вбачається, що відповідно до п. 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (зі змінами) та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 №1566/11846 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Заява про призначення пенсії з усіма поданими документами та рішенням про призначення пенсії зберігаються в окремій пенсійній справі на кожного пенсіонера. Пенсійні справи зберігаються в органах, що призначають пенсії, за місцем проживання (реєстрації) або за місцем перебування пенсіонерів. Заяву та документи направлені до ГУ ПФУ в Житомирській області листом Головного управління від 31.07.2019 №172097/02.

Вважаючи протиправними дії та бездіяльність відповідача щодо не призначення пенсії, позивач звернулася з адміністративним позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до положень частини третьої статті 4 Закону № 1058-IV визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

В силу вимог частини першої статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

ОСОБА_1 станом на момент звернення із заявою про призначення пенсії (03.06.2019) працювала у Виконавчій дирекції Фонду соціального страхування України, що підтверджується копією трудової книжки, яка міститься у матеріалах справи, тобто за місцезнаходженням установи.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, листом від 27.08.2019 №190231/02/Б-10621, Б-10621/1 ГУ ПФУ в м. Києві повідомило позивача, що заява та документи направлені до ГУ ПФУ в Житомирській області листом від 31.07.2019 №172097/02.

Відповідно до п. 1.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (станом на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії) заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі - посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ГУ ПФУ в м. Києві безпідставно перенаправило заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії разом з поданими документами до ГУ ПФУ в Житомирській області, замість того, щоб розглянути подану позивачем заяву по суті та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення.

Встановлено також, що станом на момент звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії (03.06.2019) їй виповнилось 56 років. Відповідно до Висновку №972/1 Обласного центру медико-соціальної експертизи Житомирської спеціалізованої психіатричної медико-соціальної експертної комісії про час настання інвалідності від 11.06.2019, син позивача визнаний інвалідом до досягнення 18 років.

Згідно з Довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААБ №118952 від 09.07.2018, ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності, інвалідність з дитинства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення дострокової пенсії за віком мають: жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років.

Статтею 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що жінки, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії (стаття 94).

У разі відсутності матері, коли виховання дитини-інваліда здійснювалось його батьком, йому призначається пенсія за віком після досягнення 55 років при стажі роботи 20 років.

Згідно із пунктом 3 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» тимчасово, до прийняття відповідного Закону жінки, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, ця редакція Закону чинна на момент звернення позивача до суду.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2.1 Порядку № 22-1 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи, які засвідчують особливий статус особи: документи про народження дитини, виховання її до шестирічного віку, про визнання дитини заявника інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом (при призначенні пенсії згідно з абзацом четвертим пункту 3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону).

Згідно з п. 2.18 Порядку № 22-1 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

Зазначений висновок позивачем доданий до заяви про призначення пенсії.

З наведених норм права вбачається, що законом не передбачена вимога про те, що сама інвалідність дитини інваліда з дитинства повинна настати саме до 6 років, а також не передбачена вимога для призначення пенсії, як обов`язковість визнання дитини інвалідом до 6-ти річного віку. В законі визначена лише вимога про виховання такої дитини до шести років.

Також, відповідно до підпункту 5 пункту 2.1. Постанови № 22-1 у якості документів, які необхідно додати до заяви про призначення пенсії визначено лише документи про народження дитини, виховання її до шестирічного віку, про визнання дитини заявника інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 31 липня 2018 року у справі №501/2838/16-а та у постанові від 14 лютого 2019 року у справі №216/2437/16-а.

Позивачем до заяви про призначення пенсії надано копії Висновку №972/1 Обласного центру медико-соціальної експертизи Житомирської спеціалізованої психіатричної медико-соціальної експертної комісії про час настання інвалідності від 11.06.2019, якою син позивача з метою визначення часу настання інвалідності визнаний інвалідом до досягнення 18 років та копію Довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії Серія 12ААБ №118952 від 09.07.2018, що ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності, інвалідність з дитинства.

Вказаний вище Висновок підтверджує, що ОСОБА_2 визнаний інвалідом до досягнення ним 18 років, що надає право позивачу на призначення дострокової пенсії за віком, як матері особи з інвалідністю з дитинства.

Враховуючи, що син позивача визнаний інвалідом з дитинства, мав медичні показання для визнання його інвалідом дитинства до 18-річного віку, позивач досягла 50 років, тому позивач має право на призначення дострокової пенсії.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем протиправно не призначено позивачу пенсію за віком, як матері особи з інвалідністю з дитинства, відповідно до ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тому позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком як матері особи з інвалідністю з дитинства відповідно до ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 03.06.2019 підлягають задоволенню.

Також суд першої інстанції обгрнутовано на підставі частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України вийшов за межі позовних вимог, та у зв`язку із тим, що відповідачем протиправно направлено заяву позивача про призначення пенсії до ГУ ПФУ в Житомирській області, та визнав протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо направлення заяви позивача про призначення пенсії з поданими документами до ГУ ПФУ в Житомирській області.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними. Також судова колегія зазначає, що в апеляційній скарзі відповідача не наведено жодних ґрунтовних доводів стосовно порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції дотримано всіх вимог законодавства, тому відсутні правові підстави для його скасування або зміни.

Іншого відповідачем колегії суддів не доведено, не підкріплено достатніми та переконливими доказами.

Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування або зміни судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, судом першої інстанції при розгляді справи вірно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та дотримано норм процесуального права.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2021 року у справі №640/7183/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.М. Кузьмишина

Судді М.І. Кобаль

Л.О. Костюк