Справа № 520/5696/22
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2022 року № 520/5696/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Національної поліції України, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківькій області від 15.03.2022 року № 151 о/с, яким оперуповноваженого СКП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 було звільнено зі служби, внаслідок чого правовідносини з проходження публічної служби припинились;

- поновити ОСОБА_1 на посаді лейтенанта поліції, оперуповноваженого СКП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу та додаткову винагороду за період з 04.03.2022 по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України;

- допустити до негайного виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді лейтенанта поліції, оперуповноваженого СКП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області на службі та стягнення середнього грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказ Головного управління Національної поліції в Харківькій області від 15.03.2022 року № 151 о/с, яким оперуповноваженого СКП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 було звільнено зі служби, на думку позивача, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач, Головне управління Національної поліції в Харківській області, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом ГУНП в Харківській області від 15.03.2022 року №478 призначено проведення службового розслідування за обставинами, викладеними у рапорті начальника Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області полковника поліції Ткаченка O.A. від 14.03.2022, відносно оперуповноваженого СКП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції Ткаченка В.О.

15.03.2022 року було затверджено висновок службового розслідування, яким ухвалено за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог п. 1 ч. 1 ст. 18, п. 24 ч. 1 ст. 23 та ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію України», п. 1 та п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 3 наказу Національної поліції України від 10.03.2022 № 190 «Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану», застосувати до оперуповноваженого СКП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом ГУНП в Харківській області від 15.03.2022 №212 до оперуповноваженого СКП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом ГУНП в Харківській області від 15.03.2022 №151 о/с оперуповноваженого СКП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Позивач, вважаючи оскаржуваний наказ протиправним, звернувся до суду з даним позовом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII).

Частиною 1 ст. 18 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частинами першою, другою статті 19 Закону №580-VIII передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Закон України від 15.03.2018 №2337-VIII "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" (далі Закон №2337-VIII, Дисциплінарний статут) набрав чинності 07.10.2018 року.

Відповідно до частини першої ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту закріплено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком у силу статті 12 Дисциплінарного статуту визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частинами 1 та 3 статті 13 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» зазначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється (ч. 5 ст. 13).

Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (ч. 3 ст. 14 Закону №2337-VIII).

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (ч. 4 ст. 14 Закону №2337-VIII).

Наказом ГУНП в Харківській області від 15.03.2022 року №478 призначено проведення службового розслідування за обставинами, викладеними у рапорті начальника Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області полковника поліції Ткаченка O.A. від 14.03.2022, відносно оперуповноваженого СКП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції Ткаченка В.О.

Відповідно до ч.9 ст. 15 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право: одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб.

Стаття 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються.

Згідно з ч.7 ст.19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Відповідно до ч.3 ст.22 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Так, підставою для звільнення позивача зі служби в поліції, як зазначено в наказі Головного управління Національної поліції в Харківській області від 15.03.2022 №212, стали порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 18, п. 24 ч. 1 ст. 23 та ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію України», п. 1 та п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 3 наказу Національної поліції України від 10.03.2022 № 190 «Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану».

Як зазначено позивачем та не заперечувалось відповідачем, на момент повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну 24.02.2022 року ОСОБА_1 знаходився в м. Ізюм разом зі своєю родиною та проходив службу в Ізюмському РУП ГУНП в Харківській області на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції. Зазначено, що в ніч з 03.03.2022 по 04.03.2022 року військові формування Російської Федерації на протязі двох - трьох годин вели артилерійські обстріли м. Ізюма Харківської області та була велика кількість авіаударів, через що позивач разом з родиною вимушений був перебувати у підвальному приміщенні. Крім того, зазначено, що внаслідок руйнувань, що спричинили дії військових формувань Російської Федерації, була пошкоджена інфраструктура міста, були припинені постачання електроенергії, води та газу. Зазначено, що в зв`язку з тим, що найближчі села біля м. Ізюма вже були окуповані та звідти велись артилерійські обстріли, мобільний зв`язок у районі проживання Позивача був майже відсутній.

Згідно рапорту начальника Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області від 14.03.2022 року, з 04.03.2022 по теперішній час відсутній на робочому місці без поважних причин оперуповноважений сектору кримінальної поліції Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_1 . На телефонні дзвінки відповів, повідомив, що знаходиться в м. Луцьк Волинської області.

Також, згідно висновку службового розслідування 15.03.2022 членом дисциплінарної комісії - заступником начальника управління - начальником ВСР УГІ ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_2 було здійснено телефонний дзвінок, під час якого ОСОБА_1 пояснив, що 05.03.2022 він виїхав разом зі своїми батьками, рідною сестрою та знайомими до Волинської області до міста Луцьк для евакуації. Ввечері 07.03.2022 він прибув до м. Луцька. 09.03.2022 він у побутових умовах з власної необережності зламав свій палець лівої кисті та відкрив лікарняний за даним фактом. 10.03.2022 він став на облік у ГУНП у Волинській області для подальшого несення служби. Пояснення лейтенанта поліції ОСОБА_1 підтверджуються його рапортом на начальника ГУНП у Волинській області, де зазначена відмітка відділу комплектування цього підрозділу, та довідкою № 1943 КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» від 09.03.2022.

Таким чином, позивачем повідомлено про те, що він 10.03.2022 став на облік у ГУНП у Волинській області для подальшого несення служби.

Відповідно до наказу ГУ НП у Волинській області №85 о/с від 11.03.2022 року позивача направлено для забезпечення охорони публічної безпеки та порядку на території обслуговування ГУ НП у Волинській області.

При цьому, відповідачем в якості дисциплінарного проступку визначено те, що позивачем порушено вимоги пункту 3 наказу Національної поліції України від 10.03.2022 № 190 «Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану», а саме позивач не прибув до органу поліції за місцем несення служби.

Проте, відповідач, під час проведення службового розслідування, не врахував того, що позивачем подано рапорт про постановку на облік у ГУНП у Волинській області для подальшого несення служби 10.03.2022, тоді як наказ Національною поліцією України № 190 «Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану» було видано того ж дня, а саме 10.03.2022.

Відповідно до п.1 наказу Національної поліції України № 190 від 10.03.2022 року «Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану» визначено поліцейським, які перебувають поза місцем несення служби, крім тих, що виконують службові завдання, протягом 1 доби прибути до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік, а саме: поліцейським, для яких проїзд у регіон місця проходження служби є неможливим у зв`язку з об`єктивними причинами (тимчасова окупація, повне зупинення транспортного сполучення); поліцейським, які виховують одного або більше дітей віком до 18 років або на утриманні яких перебувають батьки, що потребують стороннього догляду, та виїхали з метою супроводу дітей в евакуацію, та чоловіки (дружини) яких є поліцейськими, військовослужбовцями або особами рядового чи начальницькою складу служби цивільного захисту, задіяними до виконання службових обов`язків за місцем проходження служби; поліцейським, які мають статус одинокої матері (батька).

Тобто, вказаним наказом визначено поліцейським, які перебувають поза місцем несення служби, крім тих, що виконують службові завдання, протягом 1 доби прибути до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік.

Як пояснено позивачем та не заперечувалось відповідачем, позивач вимушено покинув територію проходження служби, до якої віднесено місто Ізюм через загрозу повної окупації міста, що сталося у майбутньому.

При цьому, на час видання вказаного наказу позивач перебував поза місцем несення служби.

Враховуючи, дату видання наказу Національною поліцією України № 190 «Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану» та дату прибуття позивачем до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік, суд приходить до висновку, що позивачем виконано приписи вказаного наказу.

Вказані обставини вказують на відсутність в діях позивача фактів порушення п. 1 ч. 1 ст. 18, п. 24 ч. 1 ст. 23 та ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію України», п. 1 та п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 3 наказу Національної поліції України від 10.03.2022 № 190 «Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 15.03.2022 року № 151 о/с, яким оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд для ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 15.03.2022 №212, яким застосовано до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Так, наказом Головного управління Національної поліції в Харківькій області від 15.03.2022 року № 151 о/с звільнено зі служби оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що належним відновленням порушених прав позивача є відновлення становища особи, яке існувало до такого порушення прав.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у даній частині шляхом поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, лейтенанта поліції.

Частиною другою статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України "Про оплату праці" №108/95-ВР від 24 березня 1995 року порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, підпунктом "з" пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року (далі Порядок №100), встановлено, що вказаний Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадку вимушеного прогулу.

Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Відповідно до пункту 5 цього Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 цього ж Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

З огляду на викладене, розрахунок середньоденної заробітної плати проводиться шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Відповідно до довідки Головного управління Національної поліції в Харківській області від 18.08.2022 року №187 середньоденна заробітна плата позивача складає 453,64 грн.

Статтею 73 Кодексу законів про працю України визначено святкові і неробочі дні.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» № 2136-IX від 15 березня 2022 року у період дії воєнного стану не застосовуються зокрема норми статті 73 Кодексу законів про працю України.

Наказом ГУНП в Харківській області від 15.03.2022 №151 о/с оперуповноваженого СКП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», без виплати грошового забезпечення з 04.03.2022 року.

Відповідачем надано до суду лист УФЗБО ГУНП в Харківській області №1983/119-29/03-2022 від 25.10.2022 року, яким повідомлено, що відповідно до наказу ГУНП в Харківській області від 15.03.2022 № 151 о/с оперуповноважекого сектору кримінальної поліції Ізюмського РУП лейтенанта поліції ОСОБА_1 було звільнено за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) з 15.03.2022, без виплати грошового забезпечення з 04.03.2022. Згідно наказу ОСОБА_1 було нараховане грошове забезпечення з 01.03.2022 до 03.03.2022.

Таким чином, згідно вказаного наказу позивачу з 04.03.2022 року не виплачувалось грошове забезпечення, а тому і права позивача мають бути поновленні саме із вказаної дати.

Оскільки справа вирішена по суті 27.10.2022, то на період часу з 04.03.2022 року по 27.10.2022 року припадає 166 робочих днів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.03.2022 по 27.10.2022 у сумі 75304 грн. 24 коп.

Відповідно до пункту 2 та 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, суд вважає за необхідне звернути рішення суду до негайного виконання в частині поновлення на службі ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, лейтенанта поліції та стягнення середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць на користь ОСОБА_1 .

Щодо позовних вимог в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківькій області на користь ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з 04.03.2022 по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України, суд зазначає наступне.

Так, в обґрунтування вказаної вимоги зазначено, що постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 встановлено, що на період дії воєнного стану поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно.

Крім того, позивачем зазначено, що за період починаючи із дня застосування Постанови № 168, а саме із 24.02.2022 р., до дня закінчення воєнного стану за весь час вимушеного прогулу на користь поліцейського підлягає стягненню додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, як складова частина грошового забезпечення, визначеного поліцейському на день звільнення.

Питання нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейських визначаються постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», відповідно до пункту 1 якої грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (далі Постанова № 988).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які, зокрема, визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції (далі Порядок № 260).

Пунктом 3 Розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 визначені питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі Постанова КМУ № 168).

В пункті 1 Постанови КМУ № 168 визначено, що на період дії воєнного стану зокрема поліцейським, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень.

Таким чином, вказана виплата є додатковим видом грошового забезпечення, який виплачується за наявності підстав визначених Постанови КМУ № 168.

Вказаних підстав для виплати позивачу вказаного виду грошового забезпечення судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено.

Враховуючи викладене, позовні вимоги у вказаній частині задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 15.03.2022 №212, яким застосовано до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 15.03.2022 року № 151 о/с, яким оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби.

Поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, лейтенанта поліції.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.03.2022 по 27.10.2022 у сумі 75304 грн. 24 коп.

Звернути рішення суду до негайного виконання в частині поновлення на службі ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, лейтенанта поліції та стягнення середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць на користь ОСОБА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території Харківської області повний текст рішення складено 27.10.2022 року.