Справа № 640/17393/19
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

27 жовтня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Аліменка В.О. та суддів Бєлової Л.В., Лічевецький І.О. розглянувши у порядку письмового провадження клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАТАС" про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАТАС" до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аватас" звернулося до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Київської митниці Держмитслужби, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості від 13.08.2019 №UA 100000/2019/000281/2.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року апеляційну скаргу Київської митниці - залишено без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2022 року - без змін.

03.10.2022 року представником позивача подано заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявленого клопотання, колегія суддів вважає необхідним відмовити в ухваленні додаткового судового рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на той факт, що під час розгляду даної справи в суді першої інстанції, представником позивача було подано до суду заяву щодо відшкодування коштів витрачених на правничу допомогу.

Дану заяву судом було розглянуто та в постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2022 року відмовлено в її задоволенні, з підстав не подання відповідних доказів до суду щодо понесених витрат на правничу допомогу.

У подальшому представником позивача не було подано апеляційної скарги на рішення суду від 06 липня 2022 року в частині відмови в задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Щодо витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції , колегія суддів, зазначає наступне.

Документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, варто зазначити, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Також, на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Слід зазначити, що доказів здійснення позивачем оплати наданих за договором про надання правничої допомоги послуг (не надано квитанції або інших платіжних документів, що підтверджують оплату таких послуг) на момент подання заяви про розподіл судових витрат надано не було, при цьому, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Також, передбачена додатковою угодою №2 до договору про надання правничої допомоги адвоката, умова про обумовлену сплату послуг протягом п`яти днів з дати підготовки Виконавцем апеляційної скарги або відзиву на апеляційну скаргу, на переконання колегії суддів, не є свідченням про її безумовне виконання, а тому, має ризик виникнення ситуації, коли такі витрати позивачем не понесено, а з відповідача вже стягнуті.

Відзив на апеляційну скаргу подано до суду 03.10.2022 року, проте, протягом п`яти днів сплата не відбулась, оскільки на день постановлення даної ухвали такі докази суду не надані.

Під час вирішення питання про наявність/відсутність підстав для стягнення на користь понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів враховує, що представником позивача документально не підтверджено, що позивачем понесено витрати щодо надання правової допомоги, а тому, суд приходить до висновку про відсутність підстав у стягненні вказаних витрат з відповідача.

Таким чином, заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат під час розгляду справи № 640/17393/19 в Шостому апеляційному адміністративному суді не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 241, 242, 252, 325, 329 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАТАС" про стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Л.В. Бєлова

І.О. Лічевецький