Справа № 200/12424/21
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року справа №200/12424/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів: Гаврищук Т.Г., Сіваченка І.В., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Донецької обласної прокуратури на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року (повний текст складено 28 січня 2022 року в м. Слов`янськ ) у справі № 200/12424/21 (суддя І інстанції Голубова Л.Б.) за позовом керівника Покровської окружної прокуратури до Селидівської міської ради, третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення № 8/11-318 від 26.08.2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Керівник Покровської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом до Селидівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення № 8/11-318 від 26.08.2021 року Про надання згоди щодо продажу земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 та проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив оскаржене рішення суду скасувати, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що 20.09.2021 (після пред`явлення позову) Селидівською міською радою прийнято рішення № 8/12-о6/ «Про продаж земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 ». А вже 30.09.2021 (після надходження позову до суду і відкриття судом провадження у справі (27.09.2021) міською радою укладено з громадянкою ОСОБА_1 нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки та того ж дня зареєстровано право приватної власності. Саме з цього моменту адміністративні правовідносини між суб`єктом владних повноважень та фізичною особою трансформуються у цивільні правовідносини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справі підлягає закриттю, тому що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Правовідносини у цій справі мають вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб (стаття 1).

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-IХ, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

22 травня 2022 року Верховною Радою прийнято Закон України Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 22.05.2022 № 2263-ІХ, яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 25 травня 2022 року строком на 90 діб, до 23 серпня 2022 року.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 строком на 90 діб.

Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення в Україні правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя і здоров`я та забезпечення безпеки суддів і працівників апарату суду, зазначена постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Рішенням Селидівської міської ради від 24.02.2006 року № 4/50-1106 ФОП ОСОБА_2 був затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :03:0230 площею 0,0229 га в АДРЕСА_1 із земель житлової та громадської забудови під розміщення та обслуговування торгівельного павільйону з літнім майданчиком та передана земельна ділянка в оренду строком на три роки.

На підставі зазначеного рішення між Селидівською міською радою та ФОП ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі від 14.04.2006 року, який зареєстрований в Державному реєстрі земель за № 21 від 21.04.2006 року. Цільове використання земельної ділянки роздрібна торгівля та комерційні послуги.

Рішенням сесій міської ради від 22.04.2009 року № 5/50-855/2 та від 16.11.2011 року № 6/14-416/2 договір оренди землі поновлявся на нові строки.

Рішенням Селидівської міської ради від 19.12.2012 року № 6/31-789/4 ФОП ОСОБА_2 був затверджений новий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0310 в АДРЕСА_1 для обслуговування торгівельного павільйону закусочної з літнім майданчиком та ганками із земель житлової та громадської забудови комунальної власності Селидівської міської ради та передана земельна ділянка вказаному підприємцю в оренду строком на три роки. Цільове призначення ділянки 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

На підставі рішення міської ради від 19.12.2012 року № 6/31-789/4 з ФОП ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі № 48 від 21.11.2013 року, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 10248219 від 02.07.2015 року.

Рішенням Селидівської міської ради від 25.04.2018 року № 7/31-980/3 укладений з ФОП ОСОБА_2 договір оренди землі № 48 від 21.11.2013 року був продовжений ще на три роки.

Вказані обставини не є спірними між сторонами та доведені відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, наданих позивачем.

Громадянка ОСОБА_1 набула права власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_2 , придбану у ФОП ОСОБА_2 згідно з рішенням міської ради від 27.11.2019 року № 7/50-1524/2.

17.08.2021 року громадянкою ОСОБА_1 було подано до Селидівської міської ради заяву № 13 про надання згоди на продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення з кадастровим номером :03:004:0310 площею 0,0670 га в АДРЕСА_2 , надавши копії інших документів щодо придбання торгівельного павільйону з літнім майданчиком.

Рішенням одинадцятої позачергової сесії Селидівської міської ради VIII скликання прийнято рішення № 8/11-318 від 26.08.2021 року, яким надано згоду щодо продажу земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 та щодо проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки по АДРЕСА_2 , яке позивач вважає таким, що суперечить пункту а частини 4 статті 83 Земельного кодексу України, оскільки спірна земельна ділянка знаходиться у парку відпочинку.

Разом з тим, відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку спірна земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0310 площею 0,0670 га в АДРЕСА_2 з 30.09.2021 року знаходиться у приватній власності ОСОБА_1 (номер запису про право (в державному реєстрі прав) 44248186).

Судом встановлено, що громадянка ОСОБА_1 (третя особа у справі) набула права власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_2 , придбану у ФОП ОСОБА_2 згідно з рішенням міської ради від 27.11.2019 року № 7/50-1524/2.

Дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи про оскарження судового рішення першої інстанцій з підстав порушення матеріального та процесуального права, перевіривши матеріали справи й заслухавши суддю-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення, колегія суддів дійшла таких висновків.

Завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України, в цьому випадку й далі - у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом).

Статтею 2 КАС України визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, згідно з якою завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Справою адміністративної юрисдикції в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративного суду належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав вважати спір публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

При цьому слід мати на увазі, що приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів характер, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Частиною 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За правилами ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних судових рішень) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

У разі прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися в порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Прийняті Селидівською міською радою оскаржуваного рішення № 8/11-318 від 26.08.2021 року Про надання згоди щодо продажу земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 та проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки по АДРЕСА_1 є ненормативним актом суб`єкта владних повноважень, який вичерпав свою дію унаслідок його виконання. В такому випадку захист порушеного права залежно від суб`єктного складу сторін має вирішуватися за нормами цивільного (господарського) судочинства.

Оскільки право власності на земельну ділянку, власником є третя особа у справі ОСОБА_1 , то цей спір не може бути вирішено в порядку адміністративного судочинства, адже адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) належність права власності відповідно до цивільно-правових угод.

Спірні правовідносини пов`язані із неправомірністю, на думку прокурора, надання міською радою згоди щодо продажу земельної ділянки комунальної власності громадянці ОСОБА_1 , що випливає із земельних відносин, цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Вищезазначений висновок узгоджується з правовою позицією, яка викладена,зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2018 року (справа № 761/33504/14-а), від 18 квітня 2018 року (справа № 802/950/17-а), від 14 листопада 2018 року (справа № 826/240/16), Верховного суду від 28.05.2019 (справа № 2-а/593/1/2017).

З огляду на наведене, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що спір у цій справі є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки спірні правовідносини стосуються права учасників справи на об`єкт нерухомого майна, права користування земельною ділянкою а позовні вимоги у зазначеній справі спрямовані на захист цивільного права позивача.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 238 КАС України встановлено, що суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи зазначені приписи ч.2,6 ст.139 КАС України і те, що провадження у справі закрито, судові витрати стягненню не підлягають,

Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Донецької обласної прокуратури на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року у справі № 200/12424/21 задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року у справі № 200/12424/21 скасувати.

Провадження у справі № 200/12424/21 за позовом керівника Покровської окружної прокуратури до Селидівської міської ради, третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення № 8/11-318 від 26.08.2021 року закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 27 жовтня 2022 року.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко