Справа № 280/862/22
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
26 жовтня 2022 року Справа № 280/862/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Військово-лікарська комісія Військової частини НОМЕР_4 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправними та скасування пунктів наказу, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду поштою надійшов адміністративний позов (в редакції уточненого позову) ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України (далі відповідач-1), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Військово-лікарська комісія Військової частини НОМЕР_4 Міністерства оборони України, відповідно до якого просить суд:

визнати протиправним та скасувати п.110 наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 29.11.2021 року №206-РС (по особовому складу), яким старшого сержанта ОСОБА_1 , головного сержанта-командира відділення охорони взводу охорони роти охорони батальйону охорони, звільнено з військової служби у запас відповідно до пункту «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) відповідно до пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

поновити старшого сержанта ОСОБА_1 на посаді головного сержанта- командира відділення охорони взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 .

Ухвалою судді від 10.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 280/862/22, призначено судове засідання без виклику сторін.

Представник відповідача Військової частини НОМЕР_2 надав до суду відзив (вх. №21040 від 10.06.2022), відповідно до якого зазначає, що Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 199 від 09.08.2019 (по стройовій частині) молодшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , головного сержанта - командира відділення 2 роти охорони батальону охорони з 10 серпня 2019 року було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 . Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 252 від 08.12.2021 (по стройовій частині) старшого сержанта ОСОБА_1 , головного сержанта-командира відділення охорони взводу охорони роти охорони батальону охорони було звільнено з військової служби у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) відповідно до пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Наказом Міністерства оборони України № 333 від 26.05.2014 затверджено інструкцію «Про затвердження Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України» (зі змінами). Відповідно п. 2.7. вищезазначеної інструкції зарахування особового складу до списків військової частини і виключення зі списків, а також внесення в облікові документи змін, які відбулися в персональних облікових даних військовослужбовців і працівників, крім освіти, реєстрації (розірвання) шлюбу, народження дітей, здійснюються тільки на підставі наказів по стройовій частині. Іобто, позивач оскаржує в судовому порядку наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 29.11.2021 № 206-РС замість наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 252 від 08.12.2021 (по стройовій частині), як це передбачено Інструкцією затвердженою наказом Міністерства оборони України № 333 від 26.05.2014. У задоволенні позову просить відмовити.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 243 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з частиною 4 статті 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як слідує з матеріалів справи, позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 за контрактом, має військове звання старшого сержанта, займав посаду головного сержанта-командира відділення охорони взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 .

Контакт про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України на посадах осіб сержантського складу (далі - Контракт) було укладено між ОСОБА_1 та військовою частиною НОМЕР_2 строком на 1 (один) рік, пунктом 11 зазначено, що контракт набирає чинності з 28.11.2020. Чинність контракту припиняється 28.11.2021.

28.10.2021 позивач подав на імя командира військової частини НОМЕР_2 Рапорт про надання дозволу начальнику медичної служби частини на оформлення документів для проходження військово-лікарської комісії з метою встановлення придатності/непридатності до військової служби.

Відповідно до Довідки військово-лікарської комісї від 03.11.2021 №1414 ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 29.11.2021 № 206-РС старшого сержанта ОСОБА_1 , головного сержанта-командира відділення охорони взводу охорони роти охорони батальйону охорони звільнено з військової служби у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) відповідно до пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».Витяг з наказу Позивачу вручено під підпис 06 грудня 2021 року.

Не погоджуючись з підставами свого звільнення та зазначаючи, що оскаржуваний наказ винесено під час перебування його на лікарняном, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби відбувається відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (далі-Закон № 2232).

Частиною першою ст. 26 Закону №2232 визначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі та у військовому резерві або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону №2232 контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: п.2) під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації):

б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час, за винятком випадків, визначених положеннями про проходження громадянами України військової служби;

к) які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду.

Звільнення з військової служби військовослужбовців, які набули право на звільнення зі служби за цією підставою (за бажанням військовослужбовців), здійснюється у строки, визначені в абзаці другому підпункту "й" цього пункту цієї частини.

Частиною 10 ст.23 Закону №2232 передбачено, що для потреб Збройних Сил України та інших військових формувань (крім Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України та Служби зовнішньої розвідки України) військовослужбовцям військової служби за контрактом з числа громадян України, які під час проходження військової служби були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (крім розумових, сенсорних, психологічних вад, розладів психіки, поведінки та інших захворювань, визначених Міністерством оборони України та іншими центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями), за їх зверненням може бути продовжено військову службу до закінчення строку контракту з можливістю укладення нового контракту, але не більше ніж до досягнення граничного віку перебування на військовій службі.

Порядок продовження військової служби (дії контракту) таким військовослужбовцям визначається відповідними положеннями про проходження громадянами України військової служби та іншими нормативно-правовими актами Міністерства оборони України, інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, якщо інше не передбачено законом.

Перелік посад, що можуть бути заміщені такими військовослужбовцями, визначається Міністерством оборони України та іншими центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями.

Згідно із ч.3 ст.24 Закону №2232 закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до ч.7 ст.26 Закону №2232 звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі-Положення).

Цим Положенням визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі. Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

П. 6 Розділу І Положення визначено, що початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Розділом ХІІ Положення врегульовано порядок звільнення з військової служби.

Відповідно до пп.2 п.225 Положення звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (крім строку проведення мобілізації) до введення воєнного стану - на підставах, передбачених частинами другою, третьою, пунктом 1 частини четвертої, пунктом 2 частин п`ятої і шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу":

у військових званнях до підполковника (капітана 2 рангу) включно за всіма підставами, крім звільнення через службову невідповідність осіб офіцерського складу, які займають посади, вищі за посади командирів батальйонів (кораблів 3 рангу), та крім звільнення у зв`язку з позбавленням військового звання підполковник (капітан 2 рангу) і вище в дисциплінарному порядку, - командувачами видів Збройних Сил України.

Відповідно до п.233 Положення військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.

Разом з тим, при звільненні військовослужбовця з військової служби за рішенням командування військової частини відповідно до підпункту 1 пункту 35 цього Положення рапорт на звільнення військовослужбовцем не подається. У такому разі командуванням військової частини складається аркуш бесіди з військовослужбовцем за формою, визначеною Міністерством оборони України.

П.п.1 п.35 Положення передбачено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби (крім випадку, передбаченого пунктом 195 цього Положення):

1) за рішенням командування військової частини за наявності підстав, передбачених підпунктами "а" - "г", "д", "е", "є", "з" - "й" та "л" пункту 1 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Під час дії особливого періоду контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби за рішенням командування військової частини у період:

після закінчення строку проведення мобілізації та до моменту введення воєнного стану - на підставах, передбачених пунктом 2 (крім підстав, передбачених підпунктами "ґ", "й" та "к") частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";

протягом строку проведення мобілізації та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації - на підставах, передбачених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Таким чином, в спірних правовідносинах даної справи рапорт на звільнення військовослужбовцем не подається.

Зазначене також підтверджується нормами Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 (далі - Інструкція), яка визначає механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення.

Так, п.12.11 Інструкції визначено, що перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби, зазначено у додатку 19 до Інструкції.

Додатком 19 до Інструкції визначено, що при поданні до звільнення з військової служби за підставами:

1. У зв`язку із закінченням строку контракту подаються:

копія рапорту військовослужбовця або копія аркуша бесіди;

копія контракту про проходження військової служби;

копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років). …

3. За станом здоров`я подаються:

висновок (постанова) військово-лікарської комісії;

копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років).

Відповідно до пункту 236 Положення з військовослужбовцями, які проходять військову службу за контрактом, перед їх звільненням проводиться бесіда з питань звільнення.

Форма, порядок оформлення та зберігання документа, в якому відображається зміст проведення бесіди, визначаються Міністерством оборони України.

Згідно п. 12.7 Інструкції бесіда з питань звільнення проводиться: з військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу - командиром військової частини, в якій вони проходять військову службу, або його заступником.

Бесіда проводиться перед направленням документів на звільнення військовослужбовця. До участі в бесіді з військовослужбовцем, який звільняється з військової служби, за потреби залучаються безпосередні командири, фахівці кадрових, юридичних, фінансових органів тощо.

Під час бесіди з військовослужбовцем посадова особа роз`яснює йому, які пільги та переваги він має з працевлаштування та матеріально-побутового забезпечення, доводить військовослужбовцю рішення щодо рекомендацій для військового комісаріату стосовно можливості проходження ним служби у військовому резерві Збройних Сил України, водночас з`ясовує про місце проживання після звільнення військовослужбовця та військовий комісаріат для направлення його на військовий облік. При цьому враховуються прохання та побажання військовослужбовця, даються необхідні пояснення з інших питань.

У разі коли під час бесіди виникли питання, які не можуть бути вирішені на місці, на адресу відповідної посадової особи чи органу військового управління надсилається запит з необхідними матеріалами і довідками.

Зміст проведення бесіди відображається в аркуші бесіди. У разі відмови військовослужбовця підписати аркуш бесіди він підписується особами, присутніми під час бесіди, з відміткою про відмову військовослужбовця підписувати аркуш бесіди.

Аркуш бесіди зберігаєтьсяу першому примірнику особової справи Військовослужбовця

Відповідно до п.12.8 Інструкції посадові особи відповідно до наданих їм прав зобов`язані звільнити з військової служби військовослужбовців, які досягли граничного віку перебування на військовій службі або які не виявили бажання укладати новий контракт.

Документи на звільнення військовослужбовців, які досягають граничного віку перебування на військовій службі або в яких закінчується строк контракту, направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення, не пізніше ніж за два місяці до досягнення військовослужбовцем граничного віку перебування на військовій службі або закінчення строку контракту. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до військової частини за місцем проходження військової служби у строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад, а також розрахунок військовослужбовців.

Командири військових частин зобов`язані забезпечити своєчасне здавання посади, проведення усіх необхідних розрахунків з військовослужбовцями, стосовно яких видано наказ по особовому складу про звільнення їх з військової служби.

У разі звільнення військовослужбовця зі служби у зв`язку із досягненням граничного віку перебування на військовій службі або закінченням строку контракту невикористана ним щорічна відпустка за його бажанням може надаватися й тоді, коли час цієї відпустки повністю або частково перевищує строк контракту. У цьому випадку наказом командира військової частини дія такого контракту продовжується до закінчення відпустки. Дія контракту продовжується також на час перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні у медичному закладі чи у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, а також на час увільнення його від виконання службових обов`язків у зв`язку з призначенням амбулаторного лікування

Крім того, відповідно до п.240 Положення військовослужбовці, які визнані непридатними до військової служби за станом здоров`я, підлягають звільненню з військової служби за станом здоров`я, крім військовослужбовців, визнаних військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (за винятком розумових, сенсорних, психологічних вад та інших захворювань, визначених Міністерством оборони України), які виявили бажання проходити військову службу та стосовно яких прийнято рішення про залишення на військовій службі за контрактом. Військовослужбовці, які були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, та яким згідно з прийнятими рішеннями дозволено проходити військову службу за контрактом на визначених посадах, можуть бути звільнені з військової служби до закінчення строку контракту в порядку, визначеному пунктом 35 цього Положення.

Після отримання військовою частиною відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я документи про його звільнення з військової служби оформлюються та надсилаються посадовій особі, яка видає наказ про звільнення негайно.

Рішення про дальше проходження військової служби військовослужбовцями, яких визнано обмежено придатними до проходження військової служби в мирний час, приймає посадова особа, до чиєї номенклатури призначення належить посада, яку займає військовослужбовець, на підставі відповідних клопотань. Після прийняття рішення про продовження проходження військової служби зазначені військовослужбовці можуть бути звільнені з військової служби на загальних підставах.

Норми П.29-1 Положення визначають, що для потреб Збройних Сил України в комплектуванні окремих посад на військову службу за контрактом на строк, встановлений частиною другою статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", за рішенням посадових осіб, до повноважень яких належить призначення на відповідні посади, можуть бути прийняті громадяни України з числа військовослужбовців військової служби за призовом осіб офіцерського складу або військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та осіб, звільнених з військової служби, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі і визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (крім розумових, сенсорних, психологічних вад, розладів психіки, поведінки та інших захворювань, визначених Міністерством оборони України).

Військовослужбовці військової служби за контрактом, які були визнані непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками, зазначеними в абзаці першому цього пункту, за їх зверненнями та за рішеннями посадових осіб, до повноважень яких належить призначення на посади, які займають військовослужбовці, про залишення на військовій службі продовжують проходити військову службу на визначених посадах до закінчення строку контракту з можливістю укладення нового контракту на строк, встановлений частиною четвертою статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Враховуючи встановлені обставини справи та наведені положення нормативно-правових актів, суд доходить до наступних висновків.

Так, як зазначено у позові та не заперечуєтьс відповідачем, 28.10.2021 позивачем було особисто подано рапорт у стройову частину військової частини НОМЕР_2 на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 із проханням надати дозвіл начальником медичної служби частини на оформлення документів для проходження військової лікарської комісії з метою встановлення придатності/непридатності до військової служби ОСОБА_1 .

Позивача було направлено до Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_6 Міністерства оборони України. Протягом двох днів було проведено медичний огляд, встановлено діагноз та постанову BJIK про причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва), вказано, що захворювання пов`язане з проходженням військової служби, зроблено висновок про придатність до військової служби, про що Позивачу було видано Довідку військово-лікарської комісії № 1414 від 03.11.2021.

Позивач не погодився із даним висновком BJIK через відсутність всебічного дослідження стану його здоров`я, врахування усіх медичних документів, які містяться у його медичній картці.

04.11.2021 позивачем засобами поштового зв`язку було надіслано рапорт у стройову частину військової частини НОМЕР_2 на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 із проханням забезпечити надання йому законної можливості проходження військово-лікарської комісії, з правдивими та уточненими даними та пакетом усіх необхідних документів для повного медичного огляду з метою встановлення придатності чи непридатності до військової служби. Жодної відповіді на свої рапорти позивач не отримав.

При цьому суд звертає увагу, що доказів отримання такого рапорту військовою частиною не надано

10.11.2021 адвокатом Валько B.C. в інтересах позивача на ім`я голови військово- лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 направлено адвокатський запит № б/н з проханням надати належним чином завірені копії картки обстеження та медичного огляду головного сержанта-командира відділення 2 роти батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі яких було проведено медичний огляд військово- лікарською комісією при військовій частині НОМЕР_4 та видано довідку військово-лікарської комісії № 1414 від 03 листопада 2021 року .

19.11.2021 адвокат ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку отримав лист від військової частини НОМЕР_4 від 18.11.2021 № 5339, у якому зазначено наступне «За викладеним Вами адвокатським запитом, Управління військової частини не може надати відповідь, яка б задовольнила Вас. Так як відповідно до ст. ст. 6, 19, 68 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно Закону України «Про захист персональних даних», ст. ст. 7, 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації», ст. 1, п. 2 ст. 11, ст. 21 Закону України «Про інформацію», ст. 286 Цивільного кодексу України, ст. ст. 39-1, 40, п. «г» ст. 78 Основ законодавства про охорону здоров`я необхідна Вам документація містить лікарську таємницю і розголошення її можливо тільки в порядку та в обсязі, передбаченому чинним законодавством України. Засвідчені копії вказаних вами документів видаються тільки по ухвалі суду», додали до листа довідку військово-лікарської комісії № 1414 від 03 листопада 2021 року (копія листа додається).

10.11.2021 адвокатом Валько B.C. в інтересах позивача на ім`я т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 направлено адвокатський запит № б/н з проханням надати інформацію про результати розгляду рапортів ОСОБА_1 від 28.10.2021 та 04.11.2021.

08.12.2021 адвокат Валько B.C. засобами поштового зв`язку отримав лист від військової частини НОМЕР_2 від 30.11.2021 № 7051, у якому зазначено наступне «у зв`язку із великим навантаженням нам необхідний додатковий час для вирішення по суті поставлених у запиті питань».

Суд також критично ставиться до доводів позивача щодо неможливості його звільнення під час перебування на лікарняному.

Так, позивачем надано виписку ВМКЦ Східного Регіону (в/ НОМЕР_7 ) із медичної картки стаціонарного хворого №3569 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 15.11.2021 по 03.12.2021. Відповідно до вказаної виписки зазначено: на підставі сииатей 64-в, 76-в графи ІІ Розкладу хвороб обмежено придатний до військової служби. Непридатний до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах; придатний лр служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах. Протипоказані роботи, повязані з підйьомо вантажів. Пройшов ВЛК 02.12.2021. Свідоцтво по хвобобу направлено на розгляд до 18 регіонльної ВЛК (м. Одеса). Експертне рішення набирає силу після затвердження 18 ВЛК.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (в редакції на час виникнення спірних відносин):

Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові (п.12)

Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника (п.14).

Висновок про часткове або повне звільнення військовослужбовців строкової військової служби від занять, робіт, несення служби у наряді, а офіцерів та військовослужбовців військової служби за контрактом, - від виконання службових обов`язків дається лікарем, а у військових частинах, де лікар за штатом не передбачений, - фельдшером не більше ніж на шість діб. У разі потреби термін звільнення може бути продовжено. Рекомендації лікаря (фельдшера) про часткове або повне звільнення від виконання обов`язків підлягають виконанню посадовими особами (п. 257).

На стаціонарне лікування поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються за висновком лікаря військової частини, а для подання невідкладної допомоги за відсутності лікаря - черговим фельдшером (санітарним інструктором) медичного пункту з одночасним доповіданням про це начальникові медичної служби і черговому військової частини. До лікувальних закладів хворі доставляються у супроводі фельдшера (санітарного інструктора) (п.260).

З аналізу вказаних норм суд зауважує, що вказаними вище нормами не передбачено звернення військовослужбовця до командира військової частини поштою або через адвоката. Крім того, Статутом чітко передбачено порядок проходження стаціонарного лікування. Крім того, позивачем не надано належних доказів скасування Довідки військово-лікарської комісії № 1414 від 03.11.2021 у судовому або адмністративному порядку.

Таким чином, стверджувати про наявність інших підстав для звільнення на час закнчення контракту у відповідача не існувало.

Наказом Міністерства оборони України № 333 від 26.05.2014 року затверджено інструкцію «Про затвердження Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України» (зі змінами).

Відповідно п. 2.7. вищезазначеної інструкції зарахування особового складу до списків військової частини і виключення зі списків, а також внесення в облікові документи змін, які відбулися в персональних облікових даних військовослужбовців і працівників, крім освіти, реєстрації (розірвання) шлюбу, народження дітей, здійснюються тільки на підставі наказів по стройовій частині.

Так, процес звільнення військовослужбовця з військової служби складається з етапів видання наказу по особовому складу про звільнення з військової служби та виключення військовослужбовця зі списків особового складу наказом командира військової частини по стройовій частині.

З матералів справи слідує, що Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 29.11.2021 року № 206-РС старшого сержанта ОСОБА_1 , головного сержанта-командира відділення охорони взводу охорони роти охорони батальйону охорони звільнено з військової служби у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) відповідно до пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 252 від 08.12.2021 (по стройовій частині) старшого сержанта ОСОБА_1 , головного сержанта-командира відділення охорони взводу охорони роти охорони батальону охорони було звільнено з військової служби у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) відповідно до пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до вимог частини 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

П.34 Положення визначено, що контракт припиняється (розривається): у день, зазначений у наказі командира (начальника) військової частини по стройовій частині про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (у разі дострокового припинення (розірвання) контракту, звільнення з військової служби або направлення для проходження військової служби до іншого військового формування з виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України);

Відтак, нормативно-правові акти, які регулюють порядок проходження військової служби, не містять заборони видання наказів по особовому складу під час перебування військовослужбовця у відпустці або в період його лікування.

Враховуючи, що лише наказом від 08.12.2021 був звільнений з військової служби, тобто після закінчення лікування.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Частинами першою та другою статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

В силу приписів ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно з п. 29 рішення ЄСПЛ у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року статтю 6 пункт 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За змістом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відтак, перевіривши обґрунтованість ключових доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтримку правомірності своєї позиції, суд приходить до переконання, що відповідачі під час видання оскаржуваних наказів діяли виключно в межах повноважень та у спосіб передбачений законодавством, а вимоги позивача є безпідставними та необгрунтованими доказами.

Згідно з вимогами ст. 139 КАС України судові витрати не стягуються.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295, 382 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Військово-лікарська комісія Військової частини НОМЕР_4 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправними та скасування пунктів наказу, поновлення на посаді відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення у повному обсязі складено та підписано 26.10.2022.

Суддя О.О. Артоуз