Справа № 520/2707/22
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2022-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2022 року № 520/2707/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРИТЕТ- АГРО» до Харківської митниці Державної митної служби про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАРИТЕТ- АГРО» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської митниці Державної митної служби, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості № UА 807000/2022/000050/2 від 11.01.2022 Харківської митниці Державної митної служби України;

- стягнути з Харківської митниці Державної митної служби України (ідентифікаційний код юридичної особи 24663001, юридична адреса: 61003, м. Харків, вул. Короленка, 16Б) за рахунок коштів Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРИТЕТ-АГРО» (ід. код юридичної особи 31642413, юридична адреса: 61002, м. Харків, вул. Алчевських, 24, кв. 28), судові витрати у сумі 68879,17 грн., у тому числі судовий збір у сумі 11879,17 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 57000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що рішення про коригування митної вартості № UА 807000/2022/000050/2 від 11.01.2022 Харківської митниці Державної митної служби України, на думку позивача, підлягає скасуванню.

Харківська митниця Державної митної служби, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «ПАРИТЕТ- АГРО» (Покупець) та BIG STAR CO., LTD (Продавець) було укладено контракт №31032020 від 31.03.2020 р.

До митного оформлення було подано митну декларацію № UA807170.2022.000608 від 10.01.2022, разом із якою подано: пакувальний лист №031/21 від 28.10.2021, рахунок-фактура (інвойс) №031/21 від 28.10.2021, коносамент № EGLV91 від 04.11.2021, автотранспортна накладна №503620/1 від 28.12.2021, сертифтат про походження товару № THTCCCO210179301 від 11.11.2021, акт про проведення огляду (переогляду) товарів № UA500040/2022/0090 від 06.01.2022, висновок про вартісні характеристики товару №04/01/2022/01 від 04.01.2022, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №31032020 від 31.03.2020, договір про надання послуг митного брокера №1/10 від 10.03.2010, Документація, яка має супроводжувати продукцію при наданні її на ринку відповідно до вимог щодо нехарчової продукції та її обігу на ринку України №UA.PN.191.0186-21 від 09.03.2021, акт зважування №WGT212124 від 05.01.2022, каталог від 01.10.2021.

За результатом розгляду наданих документів Харківською митницею Державної митної служби прийнято рішення про коригування митної вартості № UА 807000/2022/000050/2 від 11.01.2022 та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807170/2022/000043.

Позивач, не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі по тексту - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. (ч. 1 ст. 53 МК України).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (ч. 3 ст. 53 МК України).

Згідно з ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Тобто, частиною 3 статті 53 МК України закріплено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з п.1 ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 5 статті 54 Митного кодексу України встановлено, що митний орган має право упевнитися в достовірності та точності будь-якої заяви, документа, рахунку поданих для цілей визначення митної вартості.

Так, по двом позиціям товарів митним органом прийняте рішення про корегування митної вартості товарів.

В рішенні про коригування митної вартості товарів № UА 807000/2022/000050/2 від 11.01.2022 зазначено, що коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МК України. Також, вказано, що розрахунок митної вартості складає: товар 1) 19,52 $/кг, товар 2) 16,59 $/кг.

При цьому, визначення митної вартості товару, ввезеного позивачем, було здійснено виключно з урахуванням маси товару.

Згідно прейскуранта цін на товар (прайс-листа) продавця та інвойса визначено вартість за одиницю відповідного товару а саме:

- пляжне взуття, артикул SH22-004M, розмір 41-47, 1600 пар, вартість за 1 одиницю - 1,80 доларів США, загальна вартість 2880,00 доларів США;

- пляжне взуття, артикул SH22-017M, розмір 41-47, 1648 пар, вартість за 1 одиницю - 1,80 доларів США, загальна вартість 2966,40 доларів США;

- пляжне взуття, артикул SH22-001M, розмір 41-47, 1600 пар, вартість за 1 одиницю - 1,80 доларів США, загальна вартість 2880,00 доларів США;

- пляжне взуття, артикул SH22-011M, розмір 41-47, 1600 пар, вартість за 1 одиницю - 1,80 доларів США, загальна вартість 2880,00 доларів США;

- пляжне взуття, артикул SH22-014M, розмір 41-47, 1600 пар, вартість за 1 одиницю - 1,80 доларів США, загальна вартість 2880,00 доларів США;

- пляжне взуття, артикул SH22-070M, розмір 41-47, 1600 пар, вартість за 1 одиницю - 1,80 доларів США, загальна вартість 2880,00 доларів США;

- пляжне взуття, артикул SH22-015M, розмір 41-47, 1600 пар, вартість за 1 одиницю - 1,80 доларів США, загальна вартість 2880,00 доларів США;

- пляжне взуття, артикул SH22-122W, розмір 36-41, 1600 пар, вартість за 1 одиницю - 1,70 доларів США, загальна вартість 2720,00 доларів США;

- пляжне взуття, артикул SH22-201W, розмір 36-41, 1424 пари, вартість за 1 одиницю - 1,70 доларів США, загальна вартість 2420,80 доларів США;

- пляжне взуття, артикул SH22-128W, розмір 36-41, 1440 пар, вартість за 1 одиницю - 1,70 доларів США, загальна вартість 2448,00 доларів США;

- пляжне взуття, артикул SH22-250W, розмір 36-41, 1600 пар, вартість за 1 одиницю - 1,70 доларів США, загальна вартість 2720,00 доларів США;

- пляжне взуття, артикул SAMPLES, розмір відсутній, 86 пар, вартість за 1 одиницю - 1,0 долар США, загальна вартість 86,00доларів США.

Згідно з положеннями статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Частиною 1 статті 55 МК України визначає, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч.2 ст.55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити зокрема 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Застосуванню другорядних методів визначення митної вартості товарів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності, що передбачає частина 4 ст.57 МК України.

Відповідно до ч.1 ст.64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Згідно з частиною 2 ст.64 МК України, вказує, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

У разі якщо ця стаття застосовується митним органом, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод відповідно до вимог частини 4 ст. 64 МК України.

Крім того, відповідач при визначення митної вартості товару виходив з наявності підстав застосування резервного методу, виходячи з ваги товару без врахування особливостей окремих товарних позицій та ціни за одиницю.

Таким чином, застосований відповідачем метод для визначення митної вартості виключно з урахуванням маси товару не відповідає вимогам ст.ст. 49, 50, 55, 58-63 МК України. Наявність підстав застосування резервного методу, виходячи з ваги товару не обґрунтована у рішенні про коригування митної вартості товару та не доведена відповідачем в ході розгляду справи судом.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості № UА 807000/2022/000050/2 від 11.01.2022 Харківської митниці Державної митної служби України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивач у позовній заяві просив стягнути з Харківської митниці Державної митної служби України (ідентифікаційний код юридичної особи 24663001, юридична адреса: 61003, м. Харків, вул. Короленка, 16 Б) за рахунок коштів Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРИТЕТ-АГРО» судові витрати у сумі 68879,17 грн., у тому числі судовий збір у сумі 11879,17 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 57000,00 грн.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно зі ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст.134 КАС України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат у справі до суду надано договір про надання професійної правничої допомоги №18/01/2022-1 від 18.01.2022 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАРИТЕТ-АГРО» (Замовник) та адвокатським бюро «Євгенія Терпелюка» (Виконавець).

Крім того, до суду надано копію попереднього розрахунку витрат на правничу допомогу, згідно якого вартість послуг складає 57000,00 грн., копію рахунку на оплату №18/01-1 від 18.01.2022 року, згідно якого вартість послуг складає 57000,00 грн. та копію платіжного доручення №908137489 від 20.01.2022 року про сплату послуг з надання професійної правничої допомоги на суму 57000,00 грн.

Положеннями ч.5 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи задоволення позову, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), суд дійшов висновку, що на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 57000,00 грн. та сплачений судовий збір в сумі 11879,17 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРИТЕТ- АГРО» (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 24, кв. 28) до Харківської митниці Державної митної служби (61003, м. Харків, вул. Короленка, 16 Б) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості № UА 807000/2022/000050/2 від 11.01.2022 Харківської митниці Державної митної служби України.

Стягнути з Харківської митниці Державної митної служби (, 61003, м. Харків, вул. Короленка, 16 Б) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРИТЕТ- АГРО» (, 61002, м. Харків, вул. Алчевських, 24, кв. 28) сплачений судовий збір в сумі 11879 (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) грн. 17 коп.

Стягнути з Харківської митниці Державної митної служби (, 61003, м. Харків, вул. Короленка, 16 Б) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРИТЕТ- АГРО» (, 61002, м. Харків, вул. Алчевських, 24, кв. 28) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 57000 (п`ятдесят сім тисяч) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території Харківської області повний текст рішення складено 28.10.2022 року.