Справа № 420/10868/22
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

27 жовтня 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Харченко Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника відповідача Головного управління ДПС в Одеській області (від 12.09.2022 р. вхід.№ЕП/26308/22) щодо залишення частково без розгляду позовної заяви ТОВ ТРАСТІНВЕСТМЕНЕДЖМЕНТ, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ ТРАСТІНВЕСТМЕНЕДЖМЕНТ звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладно /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01.02.2022 року № 3742492/44633413 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 11.01.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 11.01.2022 року, поданою Товариством з обмеженою відповідальністю ТРАСТІНВЕСТМЕНЕДЖЕМЕНТ, , за датою фактичного подання - 11.01.2022 року; визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 03.02.2022 року № 3754766/44633413 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 11.01.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 3 від 11.01.2022 року, поданою Товариством з обмеженою вiдповiдальнiстю ТРАСТНВЕСТМЕНЕДЖЕМЕНТ, , за датою фактичного подання - 11.01.2022 року; визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01.02.2022 року № 3742491/44633413 про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 14.01.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 6 від 19.01.2022 року, поданою Товариством з обмеженою відповідальністю ТРАСТІНВЕСТМЕНЕДЖЕМЕНТ, КОД , за датою фактичного подання - 19.01.2022 року; визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби в Одеській області з питань зупинення реєстрації Податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.06.2022 року № 6966877/44633413 про відмову в неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість; зобов`язати Державну податкову службу України врахувати таблицю даних платника податку на додану вартість, поданою Товариством з обмеженою відповідальністю ТРАСТІНВЕСТМЕНЕДЖЕМЕНТ, .

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 420/10868/22 за позовом ТОВ «ТРАСТІНВЕСТМЕНЕДЖМЕНТ» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії.

12.09.2022 р. до суду від представника відповідача Головного управління ДПС в Одеській області надійшло клопотання (вхід.№ ЕП/26308/22) про залишення без розгляду позовної заяви ТОВ ТРАСТІНВЕСТМЕНЕДЖЕМЕНТ по справі №420/10868/22 в частині вимог щодо визнання противоправними та скасування рішення №3742492/44633413 від 01.02.2022, №3754766/44633413 від 03.02.2022, №3742491/44633413 від 01.02.2022 про відмову в реєстрації ПН №2 від 11.01.2022, №3 від 11.01.2022, №4 від 14.01.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

20.09.2022 р. до Одеського окружного адміністративного суду від представника позивача - ТОВ «ТРАСТІНВЕСТМЕНЕДЖМЕНТ» надійшла заява (вхід.№ ЕП/27072/22) щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду в частині визнання противоправними та скасування рішень №3742492/44633413 від 01.02.2022, №3754766/44633413 від 03.02.2022, №3742491/44633413 від 01.02.2022 про відмову в реєстрації ПН №2 від 11.01.2022, №3 від 11.01.2022, №4 від 14.01.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних, посилаючись, серед іншого, на введення на території України режиму воєнного стану.

Відповідно до ч.6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Згідно з п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та зважаючи, що дана адміністративна справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), розгляд клопотання представника відповідача Головного управління ДПС в Одеській області (від 12.09.2022 р. вхід.№ЕП/26308/22) щодо часткового залишення позовної заяви без розгляду, здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить суд, зокрема, визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових і накладних ГУ ДПС в Одеській області №3742492/44633413 від 01.02.2022, №3754766/44633413 від 03.02.2022, №3742491/44633413 від 01.02.2022, прийняті Комісією регіонального рівня про відмову в реєстрації податкових накладних №2 від 11.01.2022, №3 від 11.01.2022, №4 від 14.01.2022, в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вказані рішення були оскаржені позивачем до Комісії вищого рівня, якою за результатами розгляду скарги, прийняті відповідні рішення № 8841/44633413/2, 8815/44633413/2, 8842/44633413/2 від 17.02.2022 р., якими скарги Товариства залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, - залишено без змін.

Так, суд зазначає, що спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 Податкового кодексу України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів. Зокрема, відповідно до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Водночас пунктом 56.19 статті 56 Податкового кодексу України, за умови використання платником податків досудового порядку вирішення спору, яким вважається адміністративне оскарження відповідного рішення контролюючого органу, встановлено скорочений строк звернення до суду.

Так, відповідно до пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Дослідження змісту аналізованих приписів статей Податкового кодексу України та статті 122 КАС України вказує на те, що наразі існує порядок, відповідно до якого строки звернення до суду після застосування досудового порядку вирішення спору є коротшими, ніж звичайні строки.

При цьому, є різні правові режими щодо оскарження податкових повідомлень-рішень і рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань та інших рішень контролюючих органів, що не пов`язані з їх нарахуванням, саме в частині різної тривалості скорочених строків оскарження при попередньому використанні досудового порядку вирішення спору.

Спеціальні строки для звернення до суду з позовом про скасування рішень контролюючих органів, що не пов`язані з нарахуванням грошових зобов`язань, зокрема рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН та зобов`язання її зареєструвати, після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без задоволення, нормами ПК України не визначені, тобто не врегульовують розглядуване спірне питання у контексті вищевказаного клопотання відповідача.

Різниця природи рішень контролюючого органу (щодо нарахування грошових зобов`язань або інші рішення) об`єктивно здатна впливати та зумовлювати різницю в підходах щодо встановлення строків звернення до суду про їх оскарження.

Застосування скорочених строків звернення при використанні досудового порядку врегулювання спорів у податкових правовідносинах установлено законом, зумовлено легітимною метою оперативного забезпечення настання правової визначеності для особи - платника податків та у діяльності суб`єктів владних повноважень - контролюючих органів, що кореспондується із встановленим алгоритмом і строками адміністрування податків для забезпечення належного виконання конституційного податкового обов`язку і має пропорційний характер, оскільки скорочення строку звернення не впливає на реалізацію особою права на судовий захист, у зв`язку з достатністю часу на підготовку й оформлення правової позиції, ознайомлення з позицією контролюючого органу, залучення за потреби правових і фінансових консультантів в межах процедури адміністративного оскарження, у той час, як скорочені строки забезпечують досягнення зазначеної мети й завдань функціонування податкової системи держави.

Більш скорочені строки звернення до суду у випадку попередньої реалізації досудових процедур полягають у забезпеченні наступності юрисдикційних проваджень (адміністративних і судових) та пов`язанні з необхідністю мінімізувати темпоральний проміжок між досудовими процедурами та судовим провадженням.

Конституційний Суд України рішенням від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 за результатами оцінки конституційності норми частини четвертої статті 99 КАС України у чинній на той час редакції (про скорочені строки звернення до адміністративного суду в разі попереднього використання можливостей досудового порядку вирішення спору) підтвердив її конституційність як такої, що забезпечує оперативність розгляду судової справи і жодною мірою не обмежує суб`єктів щодо права на судовий захист; нею скорочено строки здійснення окремих процесуальних дій, а змісту та обсягу конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя не звужено (абзаци шостий, чотирнадцятий пункту 6.1).

Отже, із прийняттям чинної редакції КАС України та відмінним правовим регулюванням, визначеним частиною четвертою статті 122 КАС України, інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені Податковим кодексом України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені Податковим кодексом України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

Вказані висновки, утому числі, узгоджуються з висновками, викладеними Верховним Судом у постанові від 11 жовтня 2019 року по справі №640/20468/18.

Таким чином, судом встановлено, що позивач, звернувшись 08.08.2022р. до суду із позовними вимогами визнання противоправними та скасування рішень, які попередньо були оскаржені до центрального органу ДПС, та за результатами розгляду скарги котрих 17.02.2022р. були прийняті відповідні рішення, порушив 3 -х місячний термін звернення до суду з означеними вимогами.

При цьому, суд акцентує, що у заяві представника позивача ТОВ ТРАСТІНВЕСТМЕНЕДЖМЕНТ (від 20.09.2022 р. вхід.№ ЕП/27072/22) щодо поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не наведено, та до заяви не додано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставин, які б перешкоджали позивачеві звернутись до суду у встановлений чинним процесуальним законодавством строк. Натомість, посилання позивача на введення на території України воєнного стану не може слугувати безумовною підставою для його поновлення, адже усі суди України, окрім судів, котрі знаходяться на окупованих територіях, працювали у звичайному режимі.

Жодних інших ґрунтовних доводів, аргументів, доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з позовом в означеній частині позовних вимог, позивачем до суду не надано, а відтак, заява ТОВ «ТРАСТІНВЕСТМЕНЕДЖМЕНТ» щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду в частині вимог про визнання противоправними та скасування рішень №3742492/44633413 від 01.02.2022, №3754766/44633413 від 03.02.2022, №3742491/44633413 від 01.02.2022 про відмову в реєстрації ПН №2 від 11.01.2022, №3 від 11.01.2022, №4 від 14.01.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних, задоволенню не підлягає, водночас клопотання Головного управління ДПС в Одеській області про залишення частково без розгляду адміністративного позову ТОВ «ТРАСТІНВЕСТМЕНЕДЖМЕНТ», є обґрунтованим, а отже підлягає задоволенню.

Водночас, суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Питання ж поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 січня 2012 року у справі Рисовський проти України підкреслено особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (п.п. 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, заявник зобов`язаний демонструвати свою готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи та утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у її розгляді, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури судового розгляду.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оціночні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час спливу строків звернення до суду.

Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо об`єктивно йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив через можливі власні недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до свого права на звернення до суду.

Зазначена позиція суду також узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права та свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, рішення "Девеер проти Бельгії", "Голдер проти Сполученого Королівства").

Крім того, кажучи про принцип рівності сторін, Європейський Суд з прав людини зазначає, що кожній стороні мають бути надані рівні можливості щодо представлення справи у такому вигляді, який не ставить її у невигідне становище стосовно свого противника (рішення у справі "Бацаніна проти Росії" від 26.05.2009 року). Вказані принципи допомагають зрозуміти деякі важливі елементи справедливого суду. При цьому, й саме питання застосування строку звернення до суду тісно пов`язано з їх реалізацією.

У справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Європейський Суд з прав людини послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Так, суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Натомість, судом встановлено, та зазначено вище щодо відсутності підстав вважати пропуск позивачем строку звернення до суду у відповідній частині позовних вимог, таким, що був пропущений з поважних причин.

Відповідно до частини 4 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву ТОВ «ТРАСТІНВЕСТМЕНЕДЖМЕНТ» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог щодо визнання противоправними та скасуванні рішення №3742492/44633413 від 01.02.2022, №3754766/44633413 від 03.02.2022, №3742491/44633413 від 01.02.2022 про відмову в реєстрації ПН №2 від 11.01.2022, №3 від 11.01.2022, №4 від 14.01.2022, в Єдиному реєстрі податкових накладних - слід залишити без розгляду, відповідно до приписів ч.3 ст.123 КАС України.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 122, 123, 169, 171, 240, 256, 295 КАС України суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ТОВ «ТРАСТІНВЕСТМЕНЕДЖМЕНТ» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби в частині позовних вимог щодо визнання противоправними та скасування рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01.02.2022 року № 3742492/44633413 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 11.01.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 11.01.2022 року, поданою Товариством з обмеженою відповідальністю ТРАСТІНВЕСТМЕНЕДЖЕМЕНТ, , за датою фактичного подання - 11.01.2022 року; визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 03.02.2022 року № 3754766/44633413 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 11.01.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 3 від 11.01.2022 року, поданою Товариством з обмеженою вiдповiдальнiстю ТРАСТНВЕСТМЕНЕДЖЕМЕНТ, , за датою фактичного подання - 11.01.2022 року; визнання протиправною та скасування рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01.02.2022 року № 3742491/44633413 про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 14.01.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 4 від 14.01.2022 року, поданою Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАСТІНВЕСТМЕНЕДЖЕМЕНТ», , за датою фактичного подання - 14.01.2022 року, - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст.293-295 КАС України.

Ухвалу складено 27.10.2022 р., з урахуванням знаходження судді Харченко Ю.В. у відпустці у період часу з 13.09.2022 р. по 07.10.2022 р., а також на лікарняному - з 10.10.2022 р. по 20.10.2022 р.

Суддя Ю.В. Харченко