Справа № 500/2676/22
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/2676/22

28 жовтня 2022 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив:

визнати протиправним рішення відповідача про відмову в перерахунку від 03.06.2022, яким позивачу було відмовлено переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" №889-VIII;

зобов`язати відповідача зарахувати позивачу стаж на посадах державної служби період роботи з 24.06.1992 по 29.08.1998 в Монастириській РДА та перевести на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" №889-VIII та статті 37 Закону України "Про державну службу" 1993 з дати звернення березня 2022 року з урахуванням відомостей, зазначених у довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданої Чортківською РДА від 25.05.2022 №72/06-24.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі поданої заяви позивача було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". В подальшому листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області позивача повідомлено, що згідно листа Міністерства соціальної політики від 23.09.2019 №530/0/198-19/54, при видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсій у разі якщо особа займала посаду голови місцевої державної адміністрації, першого заступника або його заступника, посадовий оклад прирівнюється до посадового окладу керівника апарату місцевої адміністрації відповідно до Схеми посадових окладів на посадах державної служби за групами оплати праці з урахуванням юрисдикції державних органів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 №15 "Питання оплати праці працівників державних органів", рекомендовано повторно звернутися до сервісного центру ПФУ із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №889 та долучити відповідну довідку про заробітну плату "Керівника апарату" із посадовим окладом 10300 грн і докази які підтверджують стаж роботи на посадах державної служби (заступника голови Монастириської РДА) за період з 1992-1998 роки.

25.05.2022 позивач знову звернувся до відповідача із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" до якої було додано документи, які підтверджують період роботи на державній службі та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі) від 25.05.2022, де зазначено оклад керівника апарату Чортківської місцевої державної адміністрації 10300 грн, та довідку про складові заробітної плати державного службовця за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням на пенсію.

Рішенням ПФУ від 03.06.2022 позивачу відмовлено у переведенні пенсії за віком відповідно до заяви від 25.05.2022 згідно Закону України №889-VIII.

Дане рішення позивач вважає протиправним, що і слугувало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 25.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

08.08.2022 від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до суду поступив відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, оскільки для призначення пенсії згідно Закону України "Про державну службу" відсутні правові підстави.

23.08.2022 позивач подав до суду відповідь на відзив, де просив відхилити доводи відповідача викладені у відзиві.

Ухвалою суду від 25.08.2022 визначено розгляд справи №500/2676/22 проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання на 23.09.2022.

23.09.2022 в судовому засіданні ухвалою суду постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання залучено до участі у даній справі в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та відкладено судове засідання на 12.10.2022.

06.10.2022 представником відповідача подано до суду заяву про розгляд справи без участі Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, позовних вимог не визнав із підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник позивача 12.10.2022 подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

12.10.2022 відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області подано відзив на позов.

Ухвалою суду від 12.10.2022 визначено перейти до розгляду адміністративної справи №500/2676/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та з 03.05.2019 отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

10.03.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою та документами, зокрема довідками про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 10.03.2022 №28, 29, 30, 31, виданими Чортківською РДА.

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №45 від 07.04.2022 позивачу призначено пенсію у відповідності до вимог Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015. При прийнятті даного рішення спеціалістом Пенсійного фонду України визначено стаж державної служби тривалістю 12 років 10 місяців 15 днів, до стажу державної служби було враховано періоди роботи з 24.06.1992 по 21.08.1998, з 16.02.2007 по 25.04.2007, з 26.04.2007 по 16.08.2010, 25.07.2014 по 01.05.2016, а також період проходження військової служби з 12.11.1981 по 22.04.1983.

В ході проведення Головним управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевірки стажу роботи позивача як державного службовця та достовірності довідок про складові заробітної плати для обчислення пенсії на застраховану особу ОСОБА_1 згідно акту №1900-1103-1/1702 встановлено, що відповідними первинними документами не підтверджено факт роботи на посадах державної служби у період з 24.06.1992 по 21.08.1998.

Також встановлено, що дані, наведені у довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 10.03.2022 №31, виданій Чортківською РДА, суперечать діючому законодавству, а саме у зв`язку з набранням чинності Закону України від 09.11.2017 №2190-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань проходження державної служби", посади голів місцевої державної адміністрації, першого заступника або його заступника з 25.11.2017 не відносяться до посад державної служби.

Листом Міністерства соціальної політики від 23.09.2019 №530/0/198-19/54 надано роз`яснення, що при видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсій у разі, якщо особа займала посаду голови місцевої державної адміністрації, першого заступника або його заступника, посадовий оклад прирівнюється до посадового окладу керівника апарату місцевої адміністрації відповідно до Схеми посадових окладів на посадах державної служби за групами оплати праці з урахуванням юрисдикції державних органів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 №15 "Питання оплати праці працівників державних органів".

В "Переліку змін №1 до штатного розпису Чортківської районної державної адміністрації на 2022 рік" (введено в дію з 01 січня 2022 року), який затверджений головою Тернопільської облдержадміністрації, вказана посада "Керівник апарату" з посадовим окладом 10300,00 грн.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1900-0306-8/14229 від 25.05.2022 позивачу повідомлено про перегляд його заяви від 10.03.2022 про призначення пенсії згідно Закону України "Про державну службу", рекомендовано повторно звернутись в орган Пенсійного фонду України із відповідною заявою про призначення пенсії згідно Закону України "Про державну службу" та надати належні документи про наявність відповідного стажу державної служби, також вказано на невідповідність вимогам законодавства даних, наведених у довідці №31 від 10.03.2022, виданій Чортківською РДА.

25.05.2022 позивач повторно звернувся із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" до якої долучив довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №1900-0306-8/14229 від 25.05.2022, видану Чортківською РДА.

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1900-0206-8/15748 від 09.06.2022 позивача повідомлено про рішення №45 від 03.06.2022 про відмову в переведенні на пенсію державного службовця у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на посадах державної служби,

До стажу державної служби позивача не враховано період роботи з 24.06.1992 по 29.08.1998 в Монастириській РДА.

Не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість рішення відповідача на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон України №889-VIII) визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців. Цей закон набув чинності 01.05.2016.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII (далі - Закон №3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Із наведених законодавчих норм слідує, що за наявності в особи станом на 01.05.2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.

Спірним в даному випадку є стаж державної служби позивача, а саме підтвердження періоду його роботи на посадах державної служби в Монастириській РДА з 24.06.1992 по 29.08.1998.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV).

За змістом положень статті 62 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 (далі - Інструкція №58).

Відповідно до пункту 1 Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відсутності записів у ній, наявності неправильних чи неточних записів про періоди роботи для підтвердження трудового стажу враховуються інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 2.6 Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Відповідно до абзацу 2 пункту 6.1 Інструкції №58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.

Отже, з системного аналізу вказаних вище норм слідує, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником установи, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивача за спірний період.

Наведене цілком узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 КАС України.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Щодо зарахування періоду роботи на посадах державної служби в Монастириській РДА з 24.06.1992 по 29.08.1998 суд зазначає наступне:

Згідно розпорядження представника президента України Тернопільської ОДА від 24.04.1992 ОСОБА_1 призначено першим заступником представника Президента в районах Тернопільської області, у Монастириському районі.

Згідно розпорядження президента України Л.Кучми від 08.08.1995 ОСОБА_1 призначено головою Моранстириської РДА.

Згідно розпорядження Голови Тернопільської ОДА від 05.09.1996, ОСОБА_1 , голові Монастириської РДА, присвоєно п`ятий ранг державного службовця.

Згідно розпорядження президента України Л.Кучми від 11.11.1996 ОСОБА_1 призначено головою Моранстириської РДА.

Згідно розпорядження президента України Л.Кучми від 21.08.1998 ОСОБА_1 звільнено з посади голови Моранстириської РДА.

Згідно особової картки ОСОБА_1 станом на 01.02.1996 останній має 5 років 4 місяці 9 днів стажу державної служби (п.16).

Згідно архівного витягу рішення сесії Монастириської районної ради, архівного відділу №5 Чортківської РДА від 09.05.2022, у зв`язку із призначенням ОСОБА_1 , на посаду першого заступника представника Президента України, вирішено достроково припинити повноваження депутата ОСОБА_1 по Ковалівському округу.

Згідно розпорядження представника президента України Монастириської РДА Фігеля А., від 20.08.1993, на першого заступника глави райдержадміністрації ОСОБА_1 , з 21.08 по 06.09.1993 року включно покладено обов`язки голови РДА.

Згідно розпорядження представника президента України Монастириської РДА Фігеля А., від 20.10.1993, першому заступнику глави райдержадміністрації Дроню Павлу Ярославовичу, надано відпустку.

Згідно розпорядження представника президента України Монастириської РДА Фігеля А., від 19.11.1993, на першого заступника глави райдержадміністрації Дроня Павла Ярославовича, надано покладено обов`язки голови РДА

Згідно розпорядження представника президента України Монастириської РДА Фігеля А., від 09.06.1993, першому заступнику глави райдержадміністрації Дроню Павлу Ярославовичу, надано чергову відпустку.

Вказані обставини також підтверджуються випискою з трудової книжки ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, доводи відповідача про те, що спірний період з 24.06.1992 по 29.08.1998 на посадах державної служби не підтверджено відповідними первинними документами, є безпідставними, а тому період роботи позивача на посадах державної служби з 24.06.1992 по 29.08.1998 підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зокрема, частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналіз зазначених норм, у їх взаємозв`язку з частиною другою статті 2 КАС України, свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог позову, як і, відповідно, зміст рішення, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, наявний, передбачений статтею 37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж, а також достатній стаж державної служби, з урахуванням висновків суду, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати, в контексті частини другої статті 2 КАС України, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 03.06.2022 щодо відмови позивачу у переведені з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII.

Оскільки позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду в Тернопільській області та, враховуючи повноваження суду при вирішенні справи визначені у частині четвертій статті 245 КАС України, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи в Монастириській РДА з 24.06.1992 по 29.08.1998, та перевести на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, з дня подання заяви, що передбачено часиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - 10.03.2022.

Що стосується позовних вимог щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до норм Закону України "Про державну службу" відповідно до довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця виданої Чортківською РДА від 25.05.2022 №72/06-24, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як слідує з матеріалів справи у позивача ОСОБА_1 відсутнє право на призначення пенсії за віком до Закону №889-VIII у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на посадах державної служби, про дефектність інших документів не відзначає.

Тобто ні Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, ні Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області не вказували заперечень до довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця виданої Чортківською РДА від 25.05.2022 №72/06-24, що виключає наявність спору щодо останньої.

Таким чином, на момент звернення позивача до суду і на час винесення судового рішення не було спору про призначення пенсії, виходячи з поданої ним довідки Чортківської РДА від 25.05.2022 №72/06-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

За приписами статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм випливає, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивача в частині зобов`язання призначити позивачу пенсію за віком відповідно до норм Закону України "Про державну службу" відповідно до довідки Чортківської РДА від 25.05.2022 №72/06-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця є передчасною та задоволенню не підлягає, адже спір в цій частині фактично не існує, оскільки переведення позивача на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні, ще не здійснено.

Одночасно суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04), згідно з якою у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Окрім того, відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Беручи до уваги приписи зазначених норм, оцінюючи наявні в матеріалах докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Згідно з частинами першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн відповідно до квитанції №62543679 від 02.08.2022, тому до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає 496,20 грн сплаченого судового збору.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному та відсутністю мережі Інтернету повний текст судового рішення виготовлено 28.10.2022 після виходу на роботу.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 03.06.2022 щодо відмови ОСОБА_1 у переведені з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 24.06.1992 по 29.08.1998 в Монастириській РДА до стажу державної служби та перевести його на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, з 10.03.2022.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 28 жовтня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідачі:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, );

- Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (місцезнаходження: Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.