Справа № 460/26658/22
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2022-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2022 року м. Рівне №460/26658/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просить суд:

1.Визнати протиправними дії щодо недотримання встановленого п`ятиденного строку надання відповіді на запит від 15.06.2022, наданого у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації»,

2.Визнати протиправною бездіяльність щодо не нарахування та не виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, як учаснику бойових дій, в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

3.Зобов`язати нарахувати та виплатити недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплаченої суми допомоги.

4.Визнати протиправними дії наданням відповіді від 03.08.2022 №12090-10996/М-03/8-1700/22 щодо не вирішення порушених питань у заяві від 02.07.2022, наданої у відповідності до норм Законом України "Про звернення громадян".

5.Зобов`язати повторно розглянути заяву від 02.07.2022 із вирішенням порушених питань у відповідності до норм Закону України "Про звернення громадян".

Ухвалою суду від 05.09.2022 позовна заява була залишена без руху.

Ухвалою суду від 03.10.2022 позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо недотримання встановленого п`ятиденного строку надання відповіді на запит від 15.06.2022, наданого у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» повернуто позивачу п.2 ч.4 ст. 169 КАС України.

Цього ж дня, іншою ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку у відповідача як учасник бойових дій. Повідомлено, що в 2022 році відповідач виплатив йому щорічну разову грошову допомогу в розмірі, встановлено постановою КМУ. Водночас стверджує, що після прийняття Конституційним Судом України рішення від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 позивач набув право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі, передбаченому статтею 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. Також вказано, що 02.07.2022 позивачем направлено відповідачу заяву в порядку Закону України "Про звернення громадян", однак у наданій йому відповіді від 03.08.2022 відповідач не вирішив усі поставлені у заяві питання. Вважає дії відповідача протиправними і такими, що не ґрунтуються на вимогах законодавства. За наведених обставин, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Жодних заяв, повідомлень про причини такого неподання, їх поважності та/або неможливості подання у строк, встановлений судом, від відповідача на адресу суду (у тому числі електронну) не надходило. Відтак, в силу вимог ч.6 ст.162 КАС України суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши позовну заяву, наявні в матеріалах справи докази, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 12.05.2015.

Відповідачем в 2022 році позивачу виплачена щорічна разова грошова допомога до 5 травня як учаснику бойових дій в розмірі 1491,00 грн., що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Позивач звернувся до відповідача із заявою, якою просив здійснити перерахунок та виплату разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

У відповідь на вказане звернення відповідач листом від 22.06.2022 №1700-0307-8/33243 повідомив позивачу, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 №540 "Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" розмір виплаченої у 2022 році позивачу одноразової грошової допомоги до 5 травня становив - 1491,00 грн., іншого чинним законодавством не передбачено.

Також 02.07.2022 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Рівненській області з заявою, у якій просив:

1. Номери усіх судових справ за 2019-2020 роки, у яких боржником по невиплаченій пенсії пенсіонерам (заборгованість з пенсії) є ГУ ПФУ в Рівненській області.

2. Надати докази, що в Державному бюджеті України не було з 19.05.2020 та немає коштів станом на сьогодні для виконання судових рішень по справах №460/2896/19, №460/4451/19, №460/7558/20, №460/7559/20, №460/7814/20, №460/3865/21.

3. Надати окремо детальні щомісячні розрахунки пенсії позивача з урахуванням лише судових рішень по справі №460/3865/21, тобто окремо за кожен місяць кожного року з 01.04.2019 по 31.03.2022 згідно усіх складових пенсії - як основних видів грошового забезпечення так і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, надбавок, індексації, тощо, із зазначенням сум по кожному виду грошового забезпечення (в тому числі за період з 01.04.2019 по 31.12.2019 в розмірі 100%).

4. Надати окремо детальні щомісячні розрахунки з фактично виплаченої пенсії за кожен місяць кожного року з 01.04.2019 по 31.03.2022 згідно усіх складових пенсії: як основних видів грошового забезпечення, так і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, надбавок, індексації, тощо із зазначенням сум по кожному виду грошового забезпечення, тобто з фактично виплаченої пенсії, в разі відсутності будь-якого складового грошового забезпечення при фактично виплаченій пенсії у цей період з 01.04.2019 по 31.03.2022 вказати - 0,00 грн.

5. Надати детальні щомісячні розрахунки заборгованості по іншій справі, по якій ГУ ПФУ в Рівненській області планує відняти суму заборгованості пенсії з розрахунку на виконання судових рішень по справі №460/3865/21, аналогічно також з урахуванням усіх складових грошового забезпечення основних, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, надбавок, індексації, тощо, тобто детальні щомісячні розрахунки, для з`ясування обставин з відняття суми пенсії.

Листом від 03.08.2022 ГУ ПФУ в Рівненській області повідомило позивачу, що після визнання протиправними та нечинними п.п. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 3649 та втрати чинності Постанови Пенсійного фонду №20-1 від 26.09.2021 облік рішень суду ведеться у підсистемі "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (ІКІС ПФУ). В підсистемі ІКІС ПФУ «Реєстр судових рішень» боржником створюється судова картка з відповідними даними судового рішення щодо стягувача. Вказано, що ГУ ПФУ в Рівненській області не має можливості надати перелік судових рішень по усіх судових справах (із зазначенням номерів), які перебувають на обліку у підсистемі "Реєстр судових рішень», оскільки у ГУ ПФУ в Рівненській області відсутня можливість для формування такого загального переліку. ГУ ПФУ в Рівненській області має доступ перегляду лише до тих справ, у яких Головне управління є боржником.

Зазначено, що виплата коштів (пенсій) нарахованих на виконання рішення суду здійснюється виключно в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету на підставі законів України про державний бюджет на відповідні періоди та Бюджетного кодексу України, де в пункті 29 частини першої статті 116 зазначено, що взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Закони України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", "Про Державний бюджет України на 2021 рік", "Про Державний бюджет України на 2022 рік" та прийняті на їх виконання фінансові документи Пенсійного фонду України та відповідно Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не містять інформації щодо видатків на виконання судових рішень за конкретними справами №460/2896/19, №460/4451/19, №460/7558/20, №460/7559/20, №460/7814/20, №460/3865/21.

Повідомлено, що по Рівненській області передбачались загальні видатки на виплату за судовими рішеннями: на 2020 рік виділено -4166200,00 грн та профінансовано - 4166202,03 грн; на 2021 рік виділено 7591000,00 грн та профінансовано - 7591043,99 грн. Бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік не затверджено. Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2022 рік після його затвердження.

Зауважено, що надати окремо детальні щомісячні розрахунки пенсії позивача з урахуванням лише судових рішень по справі №460/3865/21, тобто окремо за кожен місяць кожного року з 01.04.2019 по 31.03.2022 згідно усіх складових пенсії - як основних видів грошового забезпечення так і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, надбавок, індексації, тощо, із зазначенням сум по кожному виду грошового забезпечення (в тому числі за період з 01.04.2019 по 31.12.2019 в розмірі 100%) у Головного управління немає технічної можливості. Також у Головного управління немає технічної можливості надати окремо детальні щомісячні розрахунки з фактично виплаченої пенсії за кожен місяць кожного року з 01.04.2019 по 31.03.2022 згідно усіх складових пенсії - як основних видів грошового забезпечення так і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, надбавок, індексації, тощо із зазначенням сум по кожному виду грошового забезпечення, тобто з фактично виплаченої пенсії, в разі відсутності будь-якого складового грошового забезпечення при фактично виплаченій пенсії у цей період з 01.04.2019 по 31.03.2022 вказати - 0,00 грн.

Вважає, що Головне управління в межах повноважень та з дотриманням норм чинного законодавства в добровільному порядку виконало рішення Рівненського окружного адміністративного суду Рівненської області по справах №460/2896/19, №460/4451/19, №460/7558/20, №460/7559/20, №460/7814/20, №460/3865/21 в частині зобов`язань щодо пенсійного забезпечення з дотриманням норм чинного пенсійного законодавства, без проведення зменшення сум заборгованості пенсії з розрахунку на виконання судових рішень по справі №460/3865/21.

Не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо ненарахування та невиплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у належному розмірі, а також діями відповідача щодо ненадання відповіді на всі порушені у заяві питання, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ (далі - Закон №3551-ХІІ). Цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Статтею 12 вказаного Закону №3551-XII встановлені пільги учасникам бойових дій.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону №3551-XII (в редакції Закону України від 25 грудня 1998 року №367-XIV "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Як визначено статтею 17 вищезгаданого Закону, фінансування витрат, пов`язаних з введенням його в дію, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Підпунктом б підпункту 1 пункту 20 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України від 28 грудня 2007 року №107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (набрав чинності 01 січня 2008 року) частину п`яту статті 12 Закону №3551-XII викладено у новій редакції, за змістом якої, разова грошова допомога учасникам бойових дій до 5 травня виплачується щорічно у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Однак, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 у справі №1-28/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення пункту 20 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Надалі Законом України від 28 грудня 2014 року №79-VІІІ "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" (набрав чинності 01 січня 2015 року) розділ VІ Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з частиною першою статті 17-1 Закону №3551-XII щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Кабінетом Міністрів України кожного бюджетного року приймалися відповідні постанови з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань".

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 №540 «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань»» затверджений Порядок використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань (далі Порядок №540). Додатком до Порядку №540 «Розміри виплати у 2022 році разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань»» установлені розміри разової грошової допомоги, зокрема, учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1491 гривня.

Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Конституційний Суд України вказав у вищезазначеному рішенні, що Бюджетним кодексом України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України. Встановлення пунктом 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Кодексу іншого, ніж у статтях 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Кодексу та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", що суперечить принципу верховенства права, закріпленому у статті 8 Конституції України.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення, відповідно до частини другої статті 152 Конституції України.

Відповідно до резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020, окреме положення пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Відтак, з 27 лютого 2020 року норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII, не застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. У даному випадку застосуванню підлягають положення статті 12 Закону №3551-XII в редакції Закону №367-XIV "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", частиною п`ятою якої встановлено виплату разової грошової допомоги до 05 травня учасникам бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Згідно з частиною першою статті 28 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 №1928-IX встановлено у 2022 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2021 року - 1934 гривень.

За таких обставин, з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 розмір разової грошової допомоги до 5 травня учаснику бойових дій у 2022 році становить 9670 гривень.

Отже, виплата позивачу разової грошової допомоги у сумі 1491 гривень не відповідає статті 12 Закону №3551-ХІІ та свідчить про порушення його прав на отримання цієї допомоги у належному розмірі.

Враховуючи те, що разову грошову допомогу позивачу виплачено у розмірі, меншому ніж передбачено ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", суд дійшов висновку про порушення відповідачем прав позивача на отримання такої допомоги у належному розмірі.

Таким чином, у спірних правовідносинах права позивача протиправно порушені бездіяльністю відповідача, що полягає у нездійсненні нарахування і виплати позивачу як учаснику бойових дій щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Враховуючи те, що в ході розгляду цієї справи судом встановлено протиправність бездіяльності відповідача у спірних правовідносинах, то наявні підстави для задоволення і похідної позовної вимоги - про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу як учаснику бойових дій щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої у 2021 році суми допомоги.

Надаючи правову оцінку діям відповідача в частині відповіді від 03.08.2022 на заяву позивача від 02.07.2022, суд керується таким.

Статтею 40 Основного Закону визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, а також забезпечення громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення, регулюються Законом України Про звернення громадян від 2 жовтня 1996 року №393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР).

Відповідно до ст.3 Закону України "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Даною статтею також надано тлумачення зазначених термінів.

Зокрема, заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно ч.6 ст.5 Закону № 393/96-ВР письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

Приписами частини 1 статті 14 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

В силу вимог ст. 19 цього Закону органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Частиною 1 статті 15 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Таким чином, системний аналіз вказаних норм свідчить про те, що орган державної влади у місячний строк від дня надходження звернення зобов`язаний в межах своїх повноважень: 1) об`єктивно, всебічно і вчасно розглянути заяву громадянина, який звернувся до нього з такою заявою, 2) прийняти за результатами такого розгляду відповідне рішення та 3) повідомити заявника про наслідки розгляду його звернення. Тобто, належним розглядом органом державної влади звернення громадянина вважатиметься безумовне виконання останнім чітко визначеної законодавцем сукупності зазначених дій (а не кожної окремо) протягом строків, встановлених ст. 20 Закону України Про звернення громадян.

З огляду на наведене, ГУ ПФУ в Рівненській області, отримавши заяву ОСОБА_1 від 02.07.2022, зобов`язаний був у місячний строк об`єктивно, всебічно і вчасно її розглянути, прийняти за результатами такого розгляду відповідне рішення та повідомити про нього позивача.

Як свідчать матеріали справи, відповідач у строк, визначений законом, розглянув заяву позивача, та надіслав останньому лист від 03.08.2022 за результатами такого розгляду.

Поряд з цим, зміст заяви від 02.07.2022 та відповіді від 03.08.2022 дають підстави для висновку, що відповідачем не дотримано вимог щодо повноти розгляду всіх питань, порушених у заяві позивачем: відповідачем не надано переліку судових справ за 2019-2020 роки, у яких він є боржником, жодних щомісячних розрахунків пенсії позивача, запитуваних у заяві та будь-яких пояснень щодо наявності коштів, черговості виконання рішень, зокрема, №460/4451/19, №460/2896/19, №460/7558/20, №460/7559/20, №460/7814/20 та №4600/3865/21.

Жодних доказів неможливості надання повного і всебічного розгляду звернення позивача або неможливості такого розгляду відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять.

З огляду на встановлені обставини справи в сукупності, суд дійшов висновку, що охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача в частині розгляду заяви позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання повної відповіді на усі питання, порушені у заяві від 02.07.2022, та відновленню - шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.07.2022 із вирішенням порушених питань у відповідності до Закону України "Про звернення громадян".

Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для правильного вирішення спору по суті, не впливають на встановлені в ході розгляду справи обставини і не спростовують викладених висновків суду.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування своєї позиції та не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість доводи позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

За наслідками розгляду даної справи розподіл судових витрат у відповідності до статті 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України "Про судовий збір" як учасник бойових дій.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік як учаснику бойових дій відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої у 2021 році суми допомоги.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо ненадання ОСОБА_1 повної відповіді на усі питання, порушені у заяві від 02.07.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.07.2022 із вирішенням порушених питань у відповідності до Закону України "Про звернення громадян".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 28 жовтня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м.Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Д.П. Зозуля