Справа № 826/10019/18
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2022-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2022 року м. Київ № 826/10019/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.07.2016, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс» (далі - позивач та/або ТОВ «Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс») з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (далі - відповідач та/або контролюючий орган, ГУ ДПС у м. Києві) та просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 07.07.2016 та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2018 у справі №826/10019/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного суду від 24.07.2019, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 07.07.2016.

Між тим, постановою Верховного Суду від 19.02.2020 касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задоволено частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.02.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2019 скасовано, а справу №826/10019/18 направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.03.2020 прийнято адміністративну справу №826/10019/18 до провадження судді Келеберди В.І. та ухвалено здійснювати розгляд справи одноособово за правилами загального позовного провадження.

17.09.2020 судом вирішено здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Як свідчать матеріали справи позовні вимоги мотивовані тим, що висновок ГУ ДФС у м. Києві ДФС України викладений в Акті від 17.06.2017 № 261/26-15-14-02-03/34728 про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2015 про заниження доходу, отриманого від діяльності підприємства у 2014 році на суму 1 769 820,00 грн., є наслідком порушення підпункту 14.1.13 пункту 14.1 статті 14, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 , підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України не ґрунтується на даних бухгалтерського та податкового обліку позивача.

Відповідачем подано до суду відзив, відповідно до якого Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві ДФС України вважає оскаржуване повідомлення-рішення правомірним, оскільки плановою виїзною перевіркою Товариства з обмеженою відповідальністю «Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс» зроблено висновок, що позивач в порушення вимог підпункту підпункту 14.1.13 пункту 14.1 статті 14, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 , підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України занизив суму доходів на загальну суму 8 137 273, 50 грн. за 2014 рік.

Під час нового розгляду адміністративної справи представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог та наголошував, що будь-яких порушень щодо визначення ним об`єкта оподаткування податком на прибуток під час проведення перевірки контролюючим органом не встановлено.

У той же час представником відповідача подано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів від 17.09.2020, у якому наполягав на відсутності підстав для задоволення позовних вимог та вказував, що встановлені порушення в частині заниження позивачем суму доходів на загальну суму 8 137 273,50 грн. за 2014 рік в повному обсязі вплинула на завищення від`ємного значення з податку на прибуток за 2015 рік на суму, яка визначена оскаржуваним рішенням.

Справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд звертає увагу на наступне.

Так, за результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Роланд Бергер Стретеджи Консалтенс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2015 посадовими особами ГУ ДФС, які проводили перевірку, складено акт від 17.06.2016 №261/26/15-14-02-03/34728189 (далі - акт перевірки).

Згідно з висновками, викладеними в цьому акті, ТОВ «Роланд Бергер Стретеджи Консалтенс» порушило норми підпункту 14.1.13 пункту 14.1 статті 14, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пунктів 135.1, 135.4, підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за 2014 рік на 1 129 207,00 грн. та завищення від`ємного значення з податку на прибуток за 2015 рік на 3 633 723,00 грн. Такий висновок контролюючого органу обґрунтований посиланням на заниження позивачем доходу за 2014 рік на загальну суму 9 907 093,50 грн.

У ході перевірки на підставі аналізу даних бухгалтерського обліку (рахунок 79 ''Фінансові результати'' - сума 56 962 681,00 грн.) та податкового обліку (01 рядок ''Доходи, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування'' декларації з податку на прибуток за 2014 рік - сума 55 192 861,00 грн.) контролюючим органом встановлено розбіжність на 1 769 820,00 грн., у зв`язку з чим зроблений висновок, що позивач занизив дохід, отриманий від діяльності підприємства у 2014 році на цю суму.

Висновок про заниження доходу за цей же період на 8 137 273,50 грн. (рядок 03 «Інші доходи» декларації) зроблений контролюючим органом з огляду на висновок про безоплатне отримання Товариством безповоротної фінансової допомоги від компанії «Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс Холдинг ГМБХ».

Цей висновок контролюючого органу обґрунтований тим, що збільшення статутного капіталу Товариства за рахунок майнових прав його засновника - компанії "Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс Холдинг ГМБХ" на кредиторську заборгованість Товариства, суперечить нормам частин першої, другої статті 115, частини другої статті 144, частини першої статті 145, статям 601, 604 ЦК. Внаслідок такої операції припинилося зобов`язання Товариства сплатити компанії "Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс Холдинг ГМБХ" вартість отриманих послуг (інформаційно-консультаційні послуги по проектах, послуги з консультування щодо обслуговування і підтримки ІТ-інфраструктури, маркетингові дослідження; послуг за договором комісії), відтак Товариство повинно було збільшити оподатковуваний дохід на 8 137 273,50 грн. як на вартість безоплатно отриманих послуг.

На підставі вказаних висновків ГУ ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення № від 07.07.2016, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2015 рік на суму 3 633 723,00 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення).

За наслідком адміністративного оскарження спірне рішення залишено без змін, а скарга позивача без задоволення.

Як вже було вказано судом вище, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2018 у справі №826/10019/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного суду від 24.07.2019 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 07.07.2016.

Між тим, постановою Верховного Суду від 19.02.2020 касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задоволено частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.02.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2019 скасовано, а справу №826/10019/18 направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Як слідує зі змісту постанови Верховного Суду від 19.02.2020 підставою для направлення адміністративної справи №826/10019/18 на новий розгляд були наступні обставини: «Неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм підпункту 14.1.13 пункту 14.1 статті 14, пункту 135.1, підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 ПК призвело до ухвалення незаконних судових рішень в частині висновку про безпідставне збільшення відповідачем доходу в податковому обліку позивача за 2014 рік на 8 137 273,50 грн. Від цього висновку залежить висновок щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Товариства в цілому, оскільки судом не встановлено, в якій частині зменшення контролюючим органом розміру від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток згідно з податковим повідомленням-рішенням, яке оскаржується Товариством, відповідає збільшенню доходу на зазначену суму. Матеріали справи також не містять відповідної інформації. До того ж, згідно з актом перевірки заниження Товариством доходу за 2014 рік на загальну суму 9' 907' 093,50 грн слугувало підставою для донарахування податкових зобов`язань з податку на прибуток за 2014 рік в розмірі 1 129 207,00 гр. та для зменшення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток за 2015 рік на 3 633 723,00 грн. (а.с.62).

В контексті наведеного суди попередніх інстанцій акт перевірки на предмет підстав зменшення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток за 2015 рік не дослідили.».

Вирішуючи спір по суті, з урахуванням висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 19.02.2020 суд враховує наступне.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що станом на 01.01.2014 позивач мав кредиторську заборгованість перед учасником (засновником) - компанією "Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс Холдинг ГМБХ" в розмірі 8 137 273,50 грн., в тому числі: 5 590 789,27 грн. - за інформаційно-консультаційні послуги по проектах, послуги з консультування щодо обслуговування і підтримки ІТ-інфраструктури, маркетингові дослідження, а 2 546 484,23 грн. - за договором від 30.01.2014 №1 між компанією "Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс Холдинг ГМБХ" (первісний кредитор) та компанією "Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс ГМБХ" (ФРН, новий кредитор) про відступлення права вимоги до Товариства (боржник) за договором комісії від 01.07.2012 №1.

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс" від 31.01.2014 (протокол загальних зборів від 31.01.2014 та додаток №1 до протоколу) ухвалено збільшити статутний капітал Товариства з 660439,00 грн до 8 797 712,5 грн. за рахунок внесення учасником - компанією "Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс Холдинг ГМБХ" - додаткового внеску у розмірі 750 000 євро, що за офіційним обмінним курсом Національного банку України на 31.01.2014 становить 8 137 273,50 грн., шляхом передачі майнових прав у вигляді грошових вимог до Товариства в такому розмірі. Відповідні зміни до статуту Товариства пройшли державну реєстрацію 19.12.2014. Згідно з актом приймання-передачі майнових прав від 24.12.2014 компанія "Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс Холдинг ГМБХ" (учасник) передала до статутного капіталу ТОВ "Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс" (Товариство) майнові права: вимоги учасника до Товариства за договорами, переліченими в додатку № 1, на загальну суму 515 294,46 євро, що дорівнює 5 590 789,27 грн.; вимоги учасника до Товариства за договором комісії від 01.07.2012 №1 в сумі 234 705,54 євро, що дорівнює 2 546 484,23 грн., набуті учасником відповідно до договору відступлення права вимоги від 30.01.2014 №1 (т. 1, а.с. 66-67, 72-76).

У постанові Верховного Суд від 19.02.2020 у справі №826/10019/19 суд вказав, що враховуючи, що зміни до статуту Товариства про збільшення статутного капіталу набули державної реєстрації, контролюючий орган мав право посилатися на невідповідність чинному законодавству таких змін як на підставу коригування податкового обліку Товариства у випадку скасування їх державної реєстрації рішенням суду в порядку, встановленому пунктом 67.2 статті 67 ПК. У зв`язку з цим у судів попередніх інстанцій не було підстав давати юридичну оцінку рішенню загальних зборів учасників Товариства від 31.01.2014 про збільшення статутного капіталу за рахунок внеску майнових прав, зобов`язаною стороною щодо яких є Товариство.

Отже, під час нового розгляду даної адміністративної справи суд не надає оцінку вказаним обставинам.

У той же час, суд зазначає, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 135.1 статті 135 ПК доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Підпунктом 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 ПК встановлено, що інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначену на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Згідно з підпунктом 14.1.13 пункту 14.1 статті 14 ПК безоплатно надані товари, роботи, послуги: а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів; б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості; в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.

Суд вказує, що правильне застосування наведених норм при вирішенні спору по суті у цій адміністративній справі вимагає їх застосування в системному зв`язку з нормами статті 115 та частини 1 статті 606 ЦК.

Так, відповідно до статті 115 ЦК господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу. Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом. Грошова оцінка вкладу учасника господарського товариства здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці.

Згідно з частиною 1 статті 606 ЦК зобов`язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

З передачею компанією "Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс Холдинг ГМБХ" Товариству права вимоги до нього ж зобов`язання Товариства перед компанією (кредитором) припинилося.

Відтак послуги, яких стосувалася ця заборгованість, для цілей податкового обліку набули характеру безоплатно наданих, оскільки їх вартість не була сплачена Товариством при їх отриманні, а підстава для їх оплати відпала

Суд вказує, що наведене встановлено постановою Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №826/10019/18 та перевірка вказаних обставин не була підставою для направлення даної справи на новий розгляд.

Варто наголосити, що в межах нового розгляду адміністративної справи не підлягають переоцінці обставини справи, які були оцінені вже судом та, відповідно не були підставою для направлення такої справи на новий розгляд.

Між тим, як свідчить зміст постанови Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №826/10019/18 ключовим є встановлення обставин в якій частині зменшення контролюючим органом розміру від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, відповідає збільшенню доходу на зазначену суму.

Суд при дослідженні вказаних обставин звертає увагу на те, що згідно інформації наданої Управлінням податкового аудиту у сфері торгівлі та послуг Головного управління ДПС у м. Києві від 11.09.2020 №218/26-15-07-02-03 заниження позивачем суми доходу на загальну суму 8 137 273,50 грн. за 2014 рік, внаслідок безоплатного отримання товарів від Компанії "Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс Холдинг ГМБХ" в повному обсязі виплинула на завищення від`ємного значення з податку на прибуток на 2015 рік на суму 3 633 723,00 грн.

У той же час, суд вказує, що відповідні обставини зафіксовані на 21 аркуші акту перевірки (т. 1, а.с. 34) де зазначено, що перевіркою повноти визначення різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України (рядок 01- рядок 02) (+, -), у тому числі (код 3.2.4 - Сума від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років (підпункт 140.4.2 пункту 140.4 розділу III Податкового кодексу України) встановлено їх завищення на загальну суму 3 633 723,00 грн.

Згідно із підпунктом 140.4.2 пункту 140.4 статті 140 ПК України фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років. Положення зазначеного пункту застосовуються з урахуванням пункту 3 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Аналіз наведених положень дає суду підстави дійти до висновку, що внаслідок заниження позивачем доходу на загальну суму 8 137 273,50 грн. за 2014 рік, ним безпідставно зменшено фінансовий результат до оподаткування шляхом збільшення суми збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку) на загальну суму 3 633 723,00 грн.

Отже, висновки контролюючого органу в частині не включення позивачем до складу доходу від операційної діяльності (доходу від реалізації товарів (робіт, послуг)) дохід, отриманий від діяльності підприємства на суму 1 769 820,00 грн. не вплинуло на визначення відповідачем суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, яке зменшено оскаржуваним рішенням.

Доказів зворотного матеріали адміністративної справи не містять.

Резюмуючи наведене суд вважає вірним висновки відповідача щодо порушення позивачем підпункту 14.1.13 пункту 14.1 статті 14, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пунктів 135.1, 135.4, підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 ПК України і, як наслідок, вважає правомірним прийняте ГУ ДФС у м. Києві спірне рішення.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Підсумовуючи вищевикладене, повно та всебічно проаналізувавши матеріали адміністративної справи суд дійшов до висновку, що відповідач діяв в порядок, спосіб та в межах наданих йому повноважень, а тому стверджувати про те, що ним протиправно відмовлено у наданні позивачу запитуваної інформації не вбачається за можливе, що, у свою чергу зумовлює відсутність підстав для задоволення позову в цілому.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно із частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки адміністративний позов не підлягає до задоволення, то відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат, про які просить позивач.

Керуючись статтями 2, 72, 73, 77, 139, 143, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Роланд Бергер Стретеджи Консалтентс» (04070, м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, б. 9, ) до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.07.2016 відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда