Справа № 480/2693/22
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2022 року Справа № 480/2693/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2693/22 за позовом Приватного виробничого підприємства "Вибір" до Головного управління ДПС у Сумській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач - Приватне виробниче підприємство "Вибір" звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів: Головного управління ДПС у Сумській області, Державної податкової служби України в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Сумській області від 18.01.2022 №3669922/30608151 про відмову у реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 06.12.2021р. № 2 до податкової накладної від 15.11.2021р. № 47;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 06.12.2021р. № 2 до податкової накладної від 15.11.2021р. № 47 поданий Приватним виробничим підприємством «Вибір» датою його направлення до контролюючого органу - 06.12.2021р.
Крім цього, позивач просив стягнути з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що податковим органом недотримано вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації розрахунку коригування, що, на переконання позивача, прямо вказує на незаконність прийнятих рішень про відмову у реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 06.12.2021р. № 2 до податкової накладної від 15.11.2021р. № 47. Позивач наголошує, що ані в оскаржуваних рішеннях, ані в рішеннях, прийнятих за результатами розгляду скарг, відповідачем не зазначено, які конкретно первинні документи не надано платником податків.
Провадження у даній справі відкрито за правилам спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву з обгрунтуванням позиції у справі.
24.06.2022р. від відповідачів (ГУ ДПС у Сумській області та від ДПС України) до матеріалів справи надійшов відзив в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що направлений позивачем на реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування № 2 від 06.12.2021 в автоматичному режимі перевірявся на відповідність ознакам безумовної реєстрації. За результатами автоматизованого моніторингу реєстрація складеного розрахунку коригування була зупинена, оскільки у розрахунку коригування, складеному до податкової накладної, передбачається зміна номенклатури товару/послуги 2835, які відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на п о с т і й н і й основі постачаються (виготовляються), що відповідає пункту 4 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
У зв`язку із зупиненням реєстрації розрахунку коригування було запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття рішення про його реєстрацію/відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідач звертає увагу суду на те, що відсутні документи, що підтверджують походження ТМЦ за номенклатурою «монокальцій фосфат» (зокрема, не надано документи щодо його придбання). Таким чином, позивачем не наданий повний пакет документів передбачений Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 «Про затвердження Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» та Постановою Кабінетом Міністрів України від 11.12.2019 р. № 1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних». Відсутність вищезазначених документів не дає можливості встановити факт реальності господарської операції щодо реалізації товару нової номенклатури, а саме: платником не надано жодного документу щодо придбання ТМЦ за номенклатурою «монокальцій фосфат» (зокрема, договір купівлі-продажу, видаткова накладна, ТТН, розрахункові документи, ОСВ по рахунку 631 тощо)» не дає можливості встановити походження товару та факт його придбання з подальшою реалізацією товару в адресу контрагента покупця, у зв`язку з чим був виписаний розрахунок коригування до податкової накладної (зміна номенклатури).
30.06.2022р. позивачем було подано відповідь на відзив в якому позивач зазначає про безпідставність висновків податкового органу.
Зокрема, позивач просить суд врахувати, що у своїх письмових поясненнях №16 від 13 січня 2022 року, наданих Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування ПВП «Вибір» письмово повідомило, що товар з кодом УКТ ЗЕД 283526000 (монокальцій фосфат) є одним з основних товарів, які ПВП «Вибір» імпортує на митну територію України та в подальшому реалізацію своїм контрагентам в Україні вже багато років.
Так, по договору поставки № 181220-Т від 18.12.2020р., ПВП «Вибір» раніше вже здійснювало поставки товару з кодом УКТ ЗЕД 283526000 (монокальцій фосфат) на адресу ТОВ «Тандем-2002» та реєструвало відповідні податкові накладні, в тому числі: податкова накладна від 19.07.2021р. № 60; податкова накладна від 17.08.2021р. № 55; податкова накладна від 27.10.2021р. № 85. При цьому ПВП «Вибір» надало Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування вищевказані податкові накладні, які були раніше зареєстровані податковим органом і до яких не було претензій у податкового органу, що в повній мірі спростовує твердження відповідачів про ненадання копій підтверджуючих документів та в повній мірі підтверджує той факт, що товар з кодом УКТ ЗЕД 283526000 (монокальцій фосфат) є таким, що на постійній основі поставлявся і поставляється Приватним виробничим підприємством «Вибір».
Посилання відповідача в частині вимог до ДПС України на те, що суд першої інстанції не може зобов`язати орган владних повноважень до прийняття конкретного рішення, оскільки в такому випадку це є фактичним втручанням в реалізацію повноважень колегіальним органом (в його дискреційні повноваження), позивач вважає безпідставним з посиланням на правову позицію викладену в постановах Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 480/4038/18; від 28.11.2019 у справі № 1640/2650/18. Отже, на переконання позивача, ефективним захистом прав позивача у відповідності до ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод є саме зобов`язання відповідача-суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:
Даний договір передбачає поставку товару, серед якого є в тому числі монокальцій фосфат та пальмітінова кислота.
Станом на 15.11.2021р. по ТОВ «Тандем-2002» (покупець за договором поставки №181220-Т від 18.12.2020р.) обліковувалась дебіторська заборгованість в сумі 556 734,00 грн. за пальмітинову кислоту.
15 листопада 2021 року ТОВ «Тандем-2002» здійснило наступні оплати:
- в розмірі 507 984,00 грн. за монокальцій фосфат, згідно платіжного доручення № 2905 від 15.11.2021р.;
- в розмірі 55 250,00 грн. за пальмітінову кислоту, згідно платіжного доручення № 5831 від 15.11.2021р.
Внаслідок вищевказаних платежів виникла кредиторська заборгованість ПВП «Вибір» перед ТОВ «Тандем-2002» в сумі 6500,00 грн., в т.ч. ПДВ-1 083,33 грн.
В подальшому, на суму отриманої попередньої оплати в сумі 6 500,0 грн., в т.ч. ПДВ 1083,33 грн. ПВП «Вибір» складено та зареєстровано податкову накладну № 47 від 15.11.2021р. та зазначено номенклатуру товару - пальмітинова кислота 0,1 т. за ціною без ПДВ 54 166,67 грн.
06 грудня 2021 року ПВП «Вибір» здійснило в адресу ТОВ «Тандем-2002» поставку товару згідно видаткової накладної № 1034 від 06.12.2021р., а саме - монокальцій фосфат в кількості 20 т. за ціною 36 696,00 грн., в т.ч. ПДВ 6 116,00 грн.
Враховуючи, що за даними бухгалтерського обліку ПВП «Вибір» обліковувалась кредиторська заборгованість ПВП «Вибір» перед ТОВ «Тандем-2002» в сумі 6500,00 грн., в т.ч. ПДВ - 1 083,33 грн. в якості попередньої оплати за пальмітінову кислоту, а 06.12.2021р. була здійснена поставка іншого товару (монокальцій фосфату), тобто проведена зміна номенклатури і ціни товару, ПВП «Вибір» (постачальник) оформив коригування проведеної операції шляхом подання розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 06.12.2021р. № 2 до податкової накладної від 15.11.2021р. № 47.
Підставою для зупинення реєстрації вищевказаного розрахунку коригування до податкової накладної вказане наступне: у розрахунку коригування, складеному до податкової накладної, передбачається зміна номенклатури товару/послуги 2835, які відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на п о с т і й н і й основі постачається (виготовляється, що відповідає п. 4 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
18 січня 2022 року комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування Головного управління ДПС у Сумській області прийняла рішення про відмову в реєстрації розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18.01.2022 № 3669922/30608151.
25 січня 2022 року ПВП «Вибір» до Державної податкової служби України (в порядку адміністративного оскарження), скаргу від 25.01.2022р. на рішення від 18.01.2022 №3669922/30608151 про відмову в реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 06.12.2021р. № 2 до податкової накладної від 15.11.2021р. №47 в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка в повній мірі підтверджувала неправомірність рішення та наявність правових підстав для його скасування.
31 счня 2022 року комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Державної податкової служби України прийняла рішення від 31.01.2022 №4926/30608151, про залишення скарги ПВП «Вибір» без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.
Вважаючи рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування Головного управління ДПС у Сумській області про відмову в реєстрації розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18.01.2022 № 3669922/30608151 безпідставним та протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, який є предметом даної справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного:
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
1.1. Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України.
Зокрема, цим Кодексом визначається вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно з підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів та послуг місце постачання яких розташоване на митній території України.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів) (п. 188.1 ст. 188 ПК України).
Пунктом 201.7 ст. 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п. 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Помилки в реквізитах, визначених п. 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Відповідно до вимог п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11 грудня 2019 року № 1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок № 1165).
Пункт 7 вказаного Порядку передбачає, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Відповідно до п. 10 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються (пункт 11 Порядку № 1165):
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
За змістом вказаної норми, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, податковий орган зобов`язаний вказати, зокрема, критерій ризиковості, на підставі якого зупинено реєстрацію.
Такі критерії визначаються додатком 3 до Порядку № 1165, пункт 4 якого відносить до ознак ризиковості здійснення операцій таке: складення розрахунку коригування постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, якщо передбачається зміна номенклатури товару/послуги (для товарів за кодами згідно з УКТЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для послуг за кодами відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів), за умови відсутності такого/такої товару/послуги, зазначеного/зазначеної в розрахунку коригування, поданому для реєстрації в Реєстрі, у таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (надається).
Відтак, аналіз пункту 4 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови - а саме має існувати факт, що постачальник товарів/послуг не поставляє відповідний товар на постійній основі.
Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, врегульовано Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 520 від 12.12.2019 (далі Порядок № 520).
Пунктом 2 Порядку № 520 визначено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.
Відповідно до п. З, 4 Порядку № 520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
Разом із тим, п. 5 Порядку № 520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.
При цьому, письмові пояснення та копії документів, зазначені у п. 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у п. 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.
Згідно з вимогами п. 9, 10 та 11 Порядку № 520, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до п. 4 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Аналіз приписів вказаних норм, дає підстави дійти висновку, що окрім критеріїв ризиковості, у квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних, податковий орган зобов`язаний також вказувати конкретні обставини, яких мають стосуватися пояснення платника податків та зазначати конкретні документи, які необхідно надати для того, аби реєстрація податкової накладної стала можливою.
Тобто податковий орган зробив висновок, що до моменту оформлення розрахунку коригування ПВП «Вибір» не здійснювало поставок товару - монокальцій фосфат з кодом УКТ ЗЕД 283526000.
І н ш и х зауважень та причин для зупинення реєстрації розрахунку коригування, податковий орган н е з а з н а чи в, що свідчить про відсутність необхідності подавати будь-які інші документи, окрім тих, які доведуть що ПВП «Вибір» і раніше здійснювало поставки товарів - монокальцій фосфат з кодом УКТ ЗЕД 283526000.
При цьому податковий орган:
- при зупиненні реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 06.12.2021р. № 2 до податкової накладної від 15.11.2021р. № 47 чітко не визначив, які саме документи потрібно надати для підтвердження відповідної операції, а лише обмежився посилання на загальні норми законодавства;
При цьому товар з кодом УКТ ЗЕД 283526000 (монокальцій фосфат) є одним з основних товарів, які ПВП «Вибір» імпортує на митну територію України та в подальшому реалізацію своїм контрагентам в Україні вже багато років.
Так, по договору поставки № 181220-Т від 18.12.2020р., ПВП «Вибір» раніше вже здійснювало поставки товару з кодом УКТ ЗЕД 283526000 (монокальцій фосфат) на адресу ТОВ «Тандем-2002» та реєструвало відповідні податкові накладні, в тому числі:
- податкова накладна від 19.07.2021р. № 60;
- податкова накладна від 17.08.2021р. № 55;
- податкова накладна від 27.10.2021р. № 85.
При цьому ПВП «Вибір» надало Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування вищевказані податкові накладні, які були раніше зареєстровані податковим органом, що в повній мірі спростовує твердження відповідачів про ненадання копій підтверджуючих документів та в повній мірі підтверджує той факт, що товар з кодом УКТ ЗЕД 283526000 (монокальцій фосфат) є таким, що на постійній основі поставлявся і поставляється Приватним виробничим підприємством «Вибір».
В рішенні від 18.01.2022 № 3669922/30608151 про відмову в реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 06.12.2021р. № 2 до податкової накладної від 15.11.2021р. № 47 в Єдиному реєстрі податкових накладних, було зазначено, що відмова в реєстрації розрахунку коригування прийнята «...у зв язку з ненаданням платником податку копій документів:
- договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них;
- договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
- первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури / інвойсів, актів приймання- передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних;
- розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків;
- документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством».
В додатковій інформації податковий орган зазначив, що «відсутні документи, що підтверджують походження ТМЦ за номенклатурою «монокальцій фосфат» (зокрема, не надано документи щодо його придбання)».
Дані зауваження податкового органу є неправомірними, оскільки податковий орган фактично здійснив загальне цитування усіх документів, які передбачені пунктом 5 Порядку № 520, при цьому проігнорував, що даний пункт визначає, що перелік документів «може містити», а н е «повинен містити». Тобто надання абсолютно усіх документів, визначених в пункті 5 Порядку № 520 не є обов`язковим.
При цьому податковий орган повинен чітко визначати, які саме документи потрібно надати, а не просто посилатися на загальний перелік усіх документів, визначених в пункті 5 Порядку № 520.
Враховуючи, що підставою зупинення реєстрації розрахунку коригування податковим органом було визначено, що товар монокальцій фосфат з кодом УКТ ЗЕД 283526000 не поставлявся ПВП «Вибір» на постійній основі, підприємством і були надані саме ті, належні документи, які в повній мірі спростували такі неправомірні твердження податкового органу.
Таким чином податковий орган не надав належну оцінку письмовим поясненням ПВП «Вибір» та копіям наданих документів; чітко не зазначив, які саме додаткові документи необхідно надати і що саме вони можуть підтвердити. В рішенні від 18.01.2022 № 3669922/30608151 про відмову в реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 06.12.2021р. № 2 до податкової накладної від 15.11.2021р. № 47 проставив позначки у всіх пунктах, визначивши, що ПВП «Вибір» нібито не надало жодних документів.
Тобто, суд погоджується з позицією позивача відносно того, що ці документи в повній мірі підтверджували той факт, що товар - монокальцій фосфат з кодом УКТ ЗЕД 283526000 є таким, що на постійній основі поставляється Приватним виробничим підприємством «Вибір» своїм контрагентам. Дану позицію позивача відповідачами не спростовано.
- Договір поставки від 03.08.2020 № 17 ФАУ/В;
- Додаткова угода від 27.11.2021 № 26;
- Рахунок на оплату від 27.11.2021 № 229;
- Видаткова накладна від 27.11.2021 № 474
- Рахунок на оплату від 29.11.2021 № 231;
- Видаткова накладна від 29.11.2021 № 477;
- Накладна від 27.11.2021;
- Накладна від 29.11.2021;
- Платіжне доручення від 24.12.2021 № 6990;
- Платіжне доручення від 24.12.2021 № 7003;
- Платіжне доручення від 29.12.2021 № 7006;
- Контракт від 05.07.2021 № РС08В/РІЕ/05072021;
- Платіжне доручення від 14.07.2021 № 319;
- Митна декларація від 28.09.2021 № ІІА500020/2021/213754;
- ТТН від 01.10.2021 №П81;
- ТТН від 04.10.2021 № П83.
В той же час, податковий орган при розгляді скарги також не надав належної оцінки аргументам та документам позивача.
В своєму рішенні від 31.01.2022 № № 4926/30608151 комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Державної податкової служби України про залишення скарги ПВП «Вибір» без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін, в якості підстави зазначила «ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси».
Тобто податковий орган зазначив абсолютно весь можливий перелік документів чим фактично вказав, що нібито ПВП «Вибір» взагалі не надало жодного документу.
Такі твердження є абсолютно неправомірними та хибними.
По-перше, крім письмових пояснень, ПВП «Вибір» загалом надало 25 копій документів: договір поставки від 18.12.2020 № 181220-Т; платіжне доручення від 15.11.2021 № 2905; платіжне доручення від 15.11.2021 № 5831; податкова накладна від 15.11.2021 № 47; видаткова накладна від 06.12.2021 № 1034; ТТН від 06.12.2021 № Р1034; податкова накладна від 19.07.2021р. № 60; податкова накладна від 17.08.2021р. № 55; податкова накладна від 27.10.2021р. № 85; договір поставки від 03.08.2020 № 17 ФАУ/В; додаткова угода від 27.11.2021 № 26; рахунок на оплату від 27.11.2021 № 229; видаткова накладна від 27.11.2021 № 474; рахунок на оплату від 29.11.2021 № 231; видаткова накладна від 29.11.2021 № 477; накладна від 27.11.2021; накладна від 29.11.2021; платіжне доручення від 24.12.2021 № 6990; платіжне доручення від 24.12.2021 № 7003; платіжне доручення від 29.12.2021 № 7006; контракт від 05.07.2021 № РС0SВ/РІЕ/05072021; платіжне доручення від 14.07.2021 № 319; митна декларація від 28.09.2021 № 11А500020/2021/213754; ТТН від 01.10.2021 № П81; ТТН від 04.10.2021 № П83.
Всі ці документи повністю підтверджували факти: придбання і подальшого продажу товарів; транспортування товарів; оплати за придбання та подальший продаж товарів.
По-друге, серед наданих податковому органу документів були і рахунки (рахунок на оплату від 27.11.2021 № 229, рахунок на оплату від 29.11.2021 № 231), що в повній мірі спростовує незрозумілі висновки податкового органу про їх відсутність.
Таким чином, твердження податкового органу, що ПВП «Вибір» не надало первинні документи щодо постачання/придбання товарів є ,езпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.
При цьому, пропонуючи надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 06.12.2021р. № 2 до податкової накладної від 15.11.2021р. № 47 в Єдиному реєстрі податкових накладних для розгляду питання щодо прийняття рішення про його реєстрацію/відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, ГУ ДПС у Сумській області:
- не вказало конкретних обставин, з приводу яких необхідно надати пояснення;
- не вказало на необхідність надання документів щодо придбання ПВП «Вибір» товарів;
- не навело перелік документів, які необхідно надати для прийняття рішення щодо реєстрації податкових накладних.
З наданих ПВП «Вибір» податковому органу пояснень від 16.01.2022р. № 13 та первинних документів (копія договору поставки № 181220-Т від 18.12.2020р.; копія платіжного доручення № 2905 від 15.11.2021р.; копія платіжного доручення № 5831 від 15.11.2021р.; копія податкової накладної № 47 від 15.11.2021р.; копія видаткової накладної № 1034 від 06.12.2021р.; копія ТТН № Р1034 від 06.12.2021р.; копія податкової накладної від 19.07.2021р. № 60; копія податкової накладної від 17.08.2021р. № 55; копія податкової накладної від 27.10.2021р. № 85) податковий орган не довів неможливість встановлення змісту господарської операції, її фактичне здійснення та настання правових наслідків, обумовлених нею.
При цьому, ненадання первинних документів, як зазначено в рішенні від 31.01.2022 №4926/30608151 Державної податкової служби України, щодо зберігання, навантаження і розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), не можуть бути безумовною підставою для відмови у реєстрації розрахунку коригування, реєстрація якого зупинена, оскільки такі документи та пояснення відповідач взагалі не пропонував надати.
Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної/розрахунку коригування прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, а також зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування чіткого переліку документів.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Не конкретизування податковим органом переліку документів, які необхідно надати позивачу:
- призвело до необґрунтованого обмеження права ПВП «Вибір» бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, а не будь-яких на власний розсуд.
- призвело до того, що платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Таким чином, недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування призвело до необізнаності ПВП «Вибір» щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого позивач не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.
Така правова позиція також висловлена Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду в постанові від 03.06.2021 року у справі № 2040/7098/18 (№ 97461230 рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень).
Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Так, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної/розрахунку коригування прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків, тоді як вживання контролюючим органом загального посилання на відповідний пункт Критеріїв ризиковості платника податку або Критеріїв ризиковості господарської операції, без наведення відповідного положення, є неконкретизованим та призводить до необгрунтованого обмеження прав платника податків.
Якщо рішення контролюючого органу не містить та/або відповідним контролюючим органом чітко не зазначено документів, яких платником податків не було подано контролюючому органу на підтвердження реальності господарських операцій, то таке рішення контролюючого органу є прийнятим не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.
Така правова позиція також висловлена Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду в постанові від 04.08.2021 року у справі № 0840/4088/18 (№ 98799556 рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень).
Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч.2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Частинами 1 та 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» від 01 липня 2003 року вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.
При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.
Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної/розрахунку коригувань прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.
Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах:
- від 21.05.2019 по справі № 0940/1240/18;
- від 10.04.2020 у справі №819/330/18;
- від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а.
При цьому, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.
Разом з тим, контролюючим органом зазначених вище принципів при прийнятті рішення дотримано не було, що призводить до висновку про недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, які прийняті на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації розрахунку коригування, теж є протиправними.
Таким чином рішення від 18.01.2022 № 3669922/30608151 про відмову в реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 06.12.2021р. № 2 до податкової накладної від 15.11.2021р. № 47 в Єдиному реєстрі податкових накладних є абсолютно необґрунтованим, таким що прийняте без жодних правових підстав і підлягає скасуванню.
Таким чином, задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 06.12.2021р. № 2 до податкової накладної від 15.11.2021р. № 47 в Єдиному реєстрі податкових накладних, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде вирішено остаточно.
При цьому, відповідно до пункту 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);
- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 1246:
- Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.
- Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Відтак, оскільки рішення комісії про відмову у реєстрації податкової накладної прийняте з порушенням норм чинного законодавства та підлягає скасуванню, відповідно пунктів 19-20 Порядку №1246, наявні підстави для зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 06.12.2021р. № 2 до податкової накладної від 15.11.2021р. № 47 в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою надходження до контролюючого органу - 06.12.2021р.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином саме відповідач повинен довести правомірність свого рішення про коригування митної вартості товарів.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідачами не доведено правомірності прийнятих податковим органом рішень, а тому позовні вимоги ПВП "Вибір" підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву
Судові витрати в даній справі складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до додаткової угоди № 14 від 19.01.2022р. до договору про надання правової допомоги № 08122020 від 08.12.2020р. визначений розмір гонорару Адвокатського об`єднання за надання правової допомоги Клієнту в рамках судової справи та матеріали справи містять документи та детальний опис правової допомоги з визначенням її переліку та вартості що свідчить про реальність надання правової допомоги.
У відповідності до вимог частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, повідомляю суд про детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а саме:
- Підготовка скарги від 24.01.2022р. до Державної податкової служби України з фіксованою вартістю 3 000,00 грн.;
- Підготовка позовної заяви до суду від 15.02.2022р. з фіксованою вартістю 5 000,00 грн.;
- Підготовка повідомлення від 15.02.2022р. до Головного управління ДПС у Сумській області (1 сторінка), загальною вартістю 500,00 грн.;
- Підготовка відповіді від 30.06.2022р. на відзиви відповідача-1 та відповідача-2 (6 сторінок), загальною вартістю 3 000,00 грн.
Вищевказані витрати підтверджуються наступними документами:
- додаткова угода № 14 від 19.01.2022р. до договору про надання правової
допомоги №08122020 від 08.12.2020р.;
- рахунок-фактура N° 77 від 23.02.2022р.;
- платіжне доручення N° 7386 від 22.03.2022р.;
- акт прийому-передачі наданої правової допомоги N° 59 від 28.02.2022р.;
- рахунок-фактура N° 88 від 18.07.2022р.;
- платіжне доручення N° 7897 від 18.07.2022р.;
- акт прийому-передачі наданої правової допомоги N° 73 від 31.07.2022р.
Таким чином, загальна сума витрат на правничу допомоги становить суму в розмірі 11 500,00 грн.
Відповідно до частини першої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно із частиною другою статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Зазначені положення кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № К (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.
За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, з викладеного слідує, що до правової (правничої) допомоги належать, зокрема, вивчення документів (матеріалів), надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, в тому числі і підготовка адвокатських запитів.
Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).
Відповідачами до суду не подано заперечень відносно розміру судових витрат на правову допомогу.
В силу положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Крім того, згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.
Крім цього, суд вважає необхідним у відповідності до вимог ст. 139 КАС України стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір в розмірі 2481,00 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Приватного виробничого підприємства "Вибір" до Головного управління ДПС у Сумській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Сумській області від 18.01.2022 № 3669922/30608151 про відмову у реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 06.12.2021р. № 2 до податкової накладної від 15.11.2021р. № 47.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець