Справа № 320/8088/21
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року м. Київ справа №320/8088/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тексіка" до Київської митниці Держмитслужби України про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Тексіка" (далі - позивач) з позовом до Київської митниці Держмитслужби України (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення відповідача про коригування митної вартості № UA100080/2021/000001/2 від 16 січня 2021 р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при митному оформленні товару, який ввозився на територію України, позивачем визначено його митну вартість за основним методом - за ціною договору (контракту). Цей показник було заявлено у митній декларації, до якої додавалися усі необхідні документи для підтвердження митної вартості. Однак, митний орган безпідставно не погодився із заявленою декларантом митною вартістю товару та незаконно прийняв рішення про коригування митної вартості товару із застосуванням резервного методу визначення митної вартості товару. Позивач вказує також на недотримання відповідачем порядку щодо черговості застосування методів визначення митної вартості.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання.

28 липня 2021 р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позову не визнав, у його задоволенні просив відмовити. Стверджує, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів позивача встановлено, що в поданих документах наявні розбіжності, а надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

2 серпня 2021 р. до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Зазначає, що відзив є необґрунтованим, а наведені в ньому доводи повністю спростовуються матеріалами цієї адміністративної справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

1 серпня 2016 року між Shaoxing Jihong Textile Co., Ltd., компанією, зареєстрованою в Китайській Народній Республіці, (далі - Продавець) та позивачем був укладений Контракт №SJ 01/08-16 від 1 серпня 2016 року (далі - Контракт), відповідно до якого продавець бере на себе зобов`язання щодо поставки та продажу текстильної продукції (товар).

Відповідно до вимог пунктів 1.2, 1.4, 1.5, 2.1, 3.2, 3.4 та 4.1 Контракту продавець і позивач погодили, зокрема, що номенклатура, кількість, ціна та загальна вартість товару вказуються окремо в додатках (специфікаціях) до контракту, які є його невід`ємною частиною. Поставка товару здійснюється продавцем партіями. На кожну партію товару сторони Контракту узгоджують та затверджують додаток (специфікацію) до Контракту. Загальний об`єм та умови поставок визначаються відповідно до додатків (специфікацій) до Контракту, які є його невід`ємною частиною.

Базис поставки товару встановлений Контрактом на умовах FOB (будь-який порт Китайської Народної Республіки) відповідно до правил «Incoterms 2000» (публікація МТП №560), якщо інші умови поставки товару не вказані у відповідному додатку (специфікації) до Контракту.

Ціна товару, що постачається за Контрактом, узгоджена сторонами на умовах FOB (будь-який порт Китайської Народної Республіки) відповідно до правил «Incoterms 2000» (публікація МТП №560), якщо інші умови поставки товару не вказані у відповідному додатку (специфікації) до Контракту.

У вартість товару включається вартість упаковки, маркування, вартість тари, сертифікат про походження. Усі витрати, пов`язані з виконанням Контракту в країні продавця, несе продавець, на території інших країн - позивач. Оплата товару за Контрактом здійснюється позивачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок продавця у розмірі 100% передоплати, а також можливе відтермінування платежу протягом 180 календарних днів із дня підписання специфікації.

Так продавець та позивач у Контракті узгодили основні умови своєї співпраці, передбачивши, що кількість, ціна, вартість товару та умови поставки можуть змінюватися ними у відповідному додатку (специфікації) до Контракту.

30 вересня 2020 року продавець та позивач на виконання пункту 1.4 Контракту уклали Специфікацію №SJ_031_032 до Контракту (далі - Специфікація), відповідно до якої продавець передав у власність позивача, а позивач прийняв та зобов`язався оплатити на умовах Контракту наступний товар виробництва Китайської Народної Республіки, а саме:

а) тканина плащова Дефенса 190, пофарбована, ВО, саржевого переплетення, завширшки 150±5 см, 80±5% поліефір та 20±5% бавовна, товарна позиція відповідно до діючої на момент укладення Специфікації Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (надалі - «УКТ ЗЕД»), в кількості 3 463,6 пог. м за ціною 0,56 доларів США за 1 пог. м, 40 214,5 пог. м за ціною 0,55 доларів США за 1 пог. м та 3 314,9 пог. м за ціною 0,63 доларів США за 1 пог. м виробник: Продавець (далі Товар-1);

б) тканина плащова Дефенса 190, вибілена, ВО, саржевого переплетення, завширшки 150±5 см, 80±5% поліефір та 20±5% бавовна, товарна позиція відповідно до УКТ ЗЕД, в кількості1 503,5 пог. м. за ціною 0,63 доларів США за 1 пог. м, виробник: Продавець (далі Товар-2);

в) тканина плащова Дефенса 190, вибивна, ВО, саржевого переплетення, завширшки 150±5 см, 80±5% поліефір та 20±5% бавовна, товарна позиція відповідно до УКТ ЗЕД, в кількості 5 811,6 пог. м. за ціною 0,69 доларів США за 1 пог. м, виробник: Продавець (далі Товар-3);

г) тканина плащова Дефенса 210, пофарбована, ВО, саржевого переплетення, завширшки 150±5 см, 70±10% поліефір та 30±10% бавовна, товарна позиція відповідно до УКТ ЗЕД, в кількості23 860,3 пог. м. за ціною 0,63 доларів США за 1 пог. м, виробник: Продавець (далі Товар-4);

д) тканина плащова Дефенса 245, пофарбована, ВО, саржевого переплетення, завширшки 150±5 см, 70±10% поліефір та 30±10% бавовна, товарна позиція відповідно до УКТ ЗЕД, в кількості 2 349,1 пог. м. за ціною 0,80 доларів США за 1 пог. м, виробник: Продавець (далі Товар-5),

Відповідно до Специфікації продавець та позивач визначили, що загальна вартість товару за Специфікацією складає 48 014,46 доларів США.

30 вересня 2020 року позивач перерахував на користь продавця грошові кошти в рамках Контракту в розмірі 5 800,00 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті №47 від 30 вересня 2020 року, виданим позивачем (далі - Платіжне доручення 47), з яких 5 800,00 доларів США були сплачені за Товар.

25 листопада 2020 року продавець відповідно до Специфікації виставив позивачу до сплати Інвойс №SJH-031+32 (далі - Інвойс) на загальну суму 48 014,46 доларів США на умовах поставки товару FOB м. Нінбо, Китайська Народна Республіка.

4 січня 2021 року позивач перерахував на користь продавця грошові кошти в рамках Контракту в розмірі 42 214,46 доларів США, що підтверджується Платіжним дорученням в іноземній валюті №138 від 4 січня 2021 року, виданим позивачем (далі - Платіжне доручення 138), з яких 42 214,46 доларів США були сплачені за Товар.

14 січня 2021 року позивач подав до Київської митниці Держмитслужби Митну декларацію ІМ40ДЕ №UA 100080/2021/580329 (далі - Митна декларація 580329), у графах 31 якоїпозивачем був зазначений Товар.

Відповідно до граф 20, 22 та 42 Митної декларації 580329 загальна вартість Товару склала 48 014,46 доларів США, як це зазначено в Специфікації та Інвойсі, а його поставка відбувалася на умовах FOB м. Нінбо, Китайська Народна Республіка (що підтверджується, зокрема, пунктом 2.1 Контракту, Специфікацією та Інвойсом, у яких є посилання на Контракт та зазначені умови поставки Товару, а саме: FOB м. Нінбо, Китайська Народна Республіка).

У той же час, позивач поніс витрати щодо перевезення Товару з території Китайської Народної Республіки до місця ввезення на митну територію України, щодо навантажувально-розвантажувальних робіт, а також щодо сплати винагороди експедитору. Розмір таких додаткових витрат склав 4 050,00 доларів США. Таким чином, загальна митна вартість Товару склала 52 064,46 долари США (48 014,46 доларів США + 4 050,00 доларів США).

На виконання приписів частини другої статті 53 МК України позивач при поданні Митної декларації 580329 надав відповідачу, зокрема фотокопії наступних документів: Контракту; Специфікації; Інвойса; Договору транспортної експедиції №HW-001 від 7 березня 2018 року, укладеного між Hong Win International Logistics (Ningbo) Limited та Позивачем (далі - Договір транспортної експедиції та Експедитор відповідно); Довідки про транспортно-експедиційні витрати №HS-216/2020 від 28 листопада 2020 року, виданої Експедитором (далі - Довідка про транспортно-експедиційні витрати); Коносамента №ZIMUNGB9594622 від 28 листопада 2020 року; Сертифіката про походження товару №20С3306С2569/00094 від 26 листопада 2020 року.

15 січня 2021 року відповідач надіслав позивачу через спеціалізовану систему обміну електронними повідомленнями Запит (повідомлення) відповідача щодо надання додаткових документів для підтвердження митної вартості Товару за Митною декларацією 580329 (далі - Запит).

У своєму Запиті відповідач витребував від позивача надання наступних документів: 1) банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару та підтверджують здійснення 100% попередньої оплати; 2) транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (заявки тощо); 3) документів (рахунків, накладних тощо), що є підтвердженням витрат експедитора та видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади; 4) страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування; 5) ліцензійного чи авторського договору покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) виписки з бухгалтерської документації; 7) каталогів, специфікацій виробника товару; 8) копії митної декларації країни відправлення з перекладом українською мовою відповідно до статті 254 МК України; 9) висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями.

16 січня 2021 року позивач у відповідь на запит надав відповідачу Лист позивача №38 (далі Лист-1).У своєму Листі-1 для підтвердження заявленої митної вартості Товару в розмірі 52 064,46 долари США позивач надав відповідачу наступні документи та інформацію:

1) щодо банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару та підтверджують здійснення 100% попередньої оплати, та виписки з бухгалтерської документації - позивач повідомив відповідачу, що позивач:

а) 30 вересня 2020 року перерахував на користь продавця грошові кошти в рамках Контракту в розмірі 5 800,00 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням 47, виданим позивачем, з яких5800,00 доларів США були сплачені за Товар;

б) 4 січня 2021 року перерахував на користь продавця грошові кошти в рамках Контракту в розмірі 42 214,46 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням 138, виданим позивачем, з яких 42 214,46 доларів США були сплачені за Товар.

Судом встановлено, що позивач повідомив відповідачу, що позивач оплатив Товар відповідно до умов Контракту, зокрема відповідно до пункту 4.1 Контракту, згідно з яким оплата Товару здійснюється позивачем шляхом переведення коштів на рахунок продавця на умовах 100% попередньої оплати, а також можливою є відстрочення оплати на строк до 180 днів з дня підписання Специфікації. Товар був переданий позивачу на умовах FOB Нінбо, Китайська Народна Республіка, Специфікація укладена 30 вересня 2020 року, 100% вартості Товару оплачені позивачем до 4 січня 2021 року.

Позивач також зазначив, що вищевказане підтверджується і Карткою рахунку бухгалтерського обліку позивача 3712 за період з 1 січня 2020 року по 12 січня 2021 року в розрізі перерахованих авансів на користь продавця за Специфікацією, загальна сума якої становить 48 014,46 доларів США (див. аркуш 33 цієї Позовної заяви). Водночас, позивач звернув увагу відповідача, що в нього були відсутні станом на день підписання Листа-1 будь-які інші бухгалтерські документи, пов`язані з поставкою спірного Товару, крім тих, що зазначені в Листі-1 в якості банківських платіжних документів та транспортних (перевізних) документів, адже сам Товар ще не брався на бухгалтерській облік позивача, так як він знаходився в зоні митного контролю відповідача та не був випущений у вільний обіг;

2) щодо транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (заявки тощо), та документів (рахунків, накладних тощо), що є підтвердженням витрат експедитора та видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами вла87ди - позивач повідомив відповідачу, що разом із Митною декларацією 580329 з метою підтвердження понесених ним витрат щодо перевезення Товару з території Китайської Народної Республіки до місця ввезення на митну територію України, щодо навантаження і розвантаження Товару, а також щодо сплати винагороди Експедитору, розмір яких на партію Товару, погоджену Специфікацією, склав 4 050,00 доларів США, надав відповідачу Договір транспортної експедиції, а також Довідку про транспортно-експедиційні витрати.

Додатково позивач разом із Листом-1 надав відповідачу фотокопії наступних документів: Інвойса №216 від 28 листопада 2020 року, виставленого Експедитором (далі - Інвойс Експедитора), Акту прийому-передачі наданих послуг №216 від 11 січня 2021 року, складеного між Експедитором та позивачем (далі - Акт 216), Платіжного доручення в іноземній валюті №139 від 4 січня 2021 року, згідно з яким позивачем на рахунок Експедитора було перераховано оплату згідно з Договором транспортної експедиції у розмірі 18 750,00 доларів США, з яких 4050,00 доларів США зараховано як оплату згідно з Інвойсом Експедитора (далі - Платіжне доручення 139), за організацію доставки позивачу Товару, придбаного згідно з Контрактом та Інвойсом. Зазначене підтверджується Карткою рахунку бухгалтерського обліку у розрізі перерахованих авансів на користь Експедитора за Інвойсом Експедитора за період 1 січня 2020 року по 12 січня 2021 року.

3) щодо страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування, - позивач звернув увагу відповідача, що в нього були відсутні будь-які страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, оскільки відповідно до Специфікації та Інвойса поставка Товару відбувалась на умовах FOB м. Нінбо, Китайська Народна Республіка (Incoterms 2000), які не передбачають зобов`язань ані продавця, ані позивача щодо укладення договору (контракту) страхування Товару.

Позивач також повідомив відповідачу, що позивач на добровільних засадах також не укладав будь-яких договорів страхування, пов`язаних зі спірним Товаром. Таким чином, у позивача були відсутні будь-які зобов`язання щодо підтвердження витрат на страхування Товару, адже воно не здійснювалося;

4) щодо ліцензійного чи авторського договору покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів, - позивач повідомив відповідачу про відсутність будь-якого ліцензійного чи авторського договору, що стосується оцінюваного Товару та згідно з яким передбачена сплата позивачем будь-яких платежів (роялті тощо) на користь третіх осіб;

5) щодо каталогів, специфікації виробника товару - позивач повідомив відповідачу, що разом із Митною декларацією 580329 було надано відповідачу Прайс-лист Продавця б/н від 30 вересня 2020 року;

6) щодо копії митної декларації країни відправлення з перекладом українською мовою відповідно до статті 254 МК України - позивач звернув увагу відповідача, що в нього були відсутні станом на день підписання Листа-1 копія митної декларації країни відправлення з урахуванням вимог статті 254 МК України. Окрему увагу відповідача позивач звернув на те, що приписи частини третьої статті 53 МК України покладають на позивача обов`язок щодо надання копії митної декларації країни відправлення та експертного висновку лише за умови їх наявності в позивача;

7) щодо висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, - позивач звернув увагу відповідача, що в нього був відсутній станом на день підписання Листа-1 будь-який висновок про якісні та вартісні характеристики Товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. Окрему увагу відповідача позивач звернув на те, що приписи частини третьої статті 53 МК України покладають на позивача обов`язок щодо надання експертного висновку лише за умови його наявності в позивача.

16 січня 2021 року відповідач на виконання вимоги позивача про проведення письмової консультації направив позивачу повідомлення в спеціалізованій системі обміну електронними документами.

16 січня 2021 р. відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості №UА100080/2021/000001/2, яким застосовано резервний метод для визначення митної вартості товару. У п. 33 цього Рішення відповідачем зазначено наступне: відповідно до пункту 4.1 контракту від 1 серпня 2016 р. № SJ 01/08-16 передбачено, що оплата Товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування коштів на банківський рахунок покупця у вигляді 100% передплати, можлива відстрочка платежу упродовж 180 днів.

Специфікація від 30 вересня 2020 р. №SJ_031_032 та інвойс від 25 листопада 2020 р. №SJH-031+32 не містять відомостей щодо умов оплати затовар. Декларантом до митного оформлення не подано відповідно до пункту 4 частини 2 статті 53 Кодексу банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та підтверджують здійснення попередньої оплати.

Відповідно до митної декларації від 14 січня 2021 р. №UA100080/2021/580329 та інвойсу від 25 листопада 2020 р. №SJH-031+32 поставка товару здійснюється на умовах FOB-NINGBO. Міжнародний торговий термін (умова) FOB (назва порту відвантаження) означає, що продавець зобов`язаний нести всі ризики втрати чи пошкодження товару до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження, покупець зобов`язаний нести всі ризики втрати чи пошкодження товару з моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження.

Декларантом до митного оформлення не подано відповідно до пункту 8 частини 2 статті 53 Кодексу страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Декларантом до митного оформлення не подано відповідно до пункту 6 частини 2 статті 53 Кодексу та договору транспортної експедиції від7 березня 2018 р. № HW-001 заявку на транспортно-експедиційні послуги.

В графі «REMARKS/EXPORT OR OTHER INSTRUCTIONS» коносаменту від 28 листопада 2020 р. №ZIMUNGB9594622 зазначено інформацію щодо здійснення оплати за перевезення «freight prepaid».

Декларантом до митного оформлення не подано платіжні та бухгалтерські документи, що підтверджують вартість перевезення товару та здійснення оплати вартості перевезення. Документи, які подані декларантом до митного оформлення не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної, вартості товарів, а відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 52 Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до частини 2 статті 58 Кодексу метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при ЇЇ обчисленні.

Для підтвердження заявленої митної вартості товарів необхідно надати документи відповідно до частини 2 статті 53 Кодексу та додаткові документи відповідно до частини 3 статті 53 Кодексу:1) відповідно до пункту 4 частини 2 статті 53 Кодексу банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та підтверджують здійснення і100% попередньо оплати;2) відповідно до пункту 6 частини 2 статті 53 Кодексу транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (заявки тощо); 3) відповідно до пункту 6 частини 2 статті 53 Кодексу та статті 9 Закону України від 1 липня 2004 р. №1955-IV «Про транспортно-експедиторську діяльність» документи (рахунки, накладні тощо), що є підтвердженням витрат експедитора та видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади; 4) відповідно до пушту 8 частини 2 статті 53 Кодексу страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) виписку з бухгалтерської документації; 7) каталоги, специфікації виробника товару; 8) колію митної декларації країни відправлення з перекладом українською мовою відповідно до етапі 254 Кодексу; 9) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

16 січня 2021 року відповідач у зв`язку з прийняттям Рішення про коригування митної вартості №UА100080/2021/000001/2від 16 січня 2021 р. виніс Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100080/2021/00015.

У цей же день позивач для випуску товару у вільний обіг, керуючись положеннями частини сьомої статті 55 МК України та не погоджуючись із Рішенням про коригування митної вартості №UА100080/2021/000001/2від 16 січня 2021 р., подав повторно відповідачу додаткову Митну декларацію IM40ДТ №UA100080/2021/580431та відповідно до Рішення сплатив фінансову гарантію для забезпечення сплати позивачем митних платежів для товару у розмірі 416 029 грн. 13 коп.

5квітня 2021 року позивач, керуючись положеннями частини сьомої та восьмої статті 55 МК України та не погоджуючись із Рішенням, надав відповідачу лист позивача №293 (далі Лист-2). Так, зокрема, позивач у своєму Листі-2 для підтвердження заявленої митної вартості товару в розмірі 52 064,46 долари США, що була скоригована відповідно до Рішення, надав відповідачу наступні документи та інформацію:

1) щодо виписки з бухгалтерської документації - позивач надав відповідачу для ознайомлення фотокопії наступних документів бухгалтерського обліку позивача щодо реалізації спірного Товару на митній території України: Видаткової накладної №2175 від 19 лютого 2021 року, складеної між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецкомплект ЮА», Довіреності №1 від 11 січня 2021 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецкомплект ЮА»; Податкової накладної №1093 від 19 лютого 2021 року, складеної позивачем.

Позивач звернув увагу відповідача, що вказані документи стосуються реалізації в Україні Товару-4, задекларованого згідно з Митною декларацією 580431. Рівень скоригованої відповідачем митної вартості спірного Товару-4 не відповідає ціні реалізації зазначеного товару вже на митній території України, адже ціна реалізації спірного Товару в Україні є нижчою за його скориговану митну вартість, що підтверджується випискою з бухгалтерської документації Позивача (видатковою та податковою накладними) та свідчить про необ`єктивність (необґрунтованість) Рішення. Так, зокрема: митна вартість (собівартість) спірного Товару-4. визначена Позивачем за першим (основним) методом визначення митної вартості товарів, складає 19 грн. 27 коп. без ПДВ за 1 метр (459 891 грн. 09 коп./23 860,3 метрів) відповідно до Митної декларації 580431.

Водночас, відповідно до Рішення скоригована митна вартість спірного Товару-4 складає 42 грн. 99 коп. без ПДВ за 1 метр (36 670,90 доларів США х 27,9705 = 1 025 703 грн. 41 коп.; 1 025 703 грн. 41 коп. / 23 860,3 метрів = 42 грн. 99 кп.). При цьому ціна реалізації спірного Товару-4 на митній території України (з урахуванням прибутку Позивача та додаткових витрат, понесених після ввезення спірного Товару-4 на митну територію України) відповідно до Видаткової накладної №2175 від 19 лютого 2021 року, складеної між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецкомплект ЮА», складає 30 грн. 18 коп. без ПДВ за 1 метр, тобто є меншою за рівень скоригованої митної вартості цього ж товару, що є неприпустимим та вказує на необ`єктивність Рішення;

2) водночас, позивач додатково надав відповідачу для підтвердження оплати ним на користь продавця вартості спірного Товару в розмірі 48 014,46 доларів США відповідно до Платіжного доручення 47 (часткова оплата за спірний Товар у розмірі 5 800,00 доларів США) та Платіжного доручення 138 (часткова оплата за спірний Товар у розмірі 42 214,46 доларів США), Картку рахунку бухгалтерського обліку позивача 3712 у розрізі перерахованих авансів на користь продавця за Специфікацією за період з 30 вересня 2020 року по 2 квітня 2021 року;

3) позивач також надав відповідачу Довідку Акціонерного товариства «ОТП Банк» №52-3/632 від 1 березня 2021 року, якою підтверджується закриття зазначених передплат Митною декларацією 580431;

4) позивач також надав відповідачу Картку рахунку бухгалтерського обліку позивача 3712 у розрізі перерахованих авансів на користь Експедитора за Інвойсом Експедитора за період з 28 листопада 2020 року по 2 квітня 2021 року, що підтверджує оплату позивачем вартості витрат щодо перевезення спірного Товару з території Китайської Народної Республіки до місця ввезення на митну територію України, щодо навантажувально-розвантажувальних робіт, а також щодо сплати винагороди Експедитору в розмірі 4 050,00 доларів США, що були перераховані позивачем відповідно до Платіжного доручення 139. Водночас, позивач своїм Листом-2 повідомив Відповідачу про відсутність у нього будь-яких інших документів, що підтверджують митну вартість спірного Товару в розмірі 52 064,46 долари США, крім тих,що вже були надані позивачем відповідачу під час митного оформлення спірного Товару, та тих, що надавалися разом із Листом-2.

9 квітня 2021 року відповідач у відповідь на Лист-2 надав позивачу свій Лист №7.8-5/15/11/7176 (далі - Лист відповідача).

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням митного органу щодо коригування митної вартості, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13 березня 2012 р. № 4495-VI, який набув чинності з 1 червня 2012 р. (далі - МК України).

Відповідно до вимог положень статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 статті 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до вимог положень ч. 2, 4, 8, 9 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Згідно з вимогами частини 1-4 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Частини 1, 2, 3, 5 статті 54 МК України визначають, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Зокрема, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч. 6 ст. 54 МК України).

Відповідно до вимог ч. 12 ст. 264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Згідно з вимогами частин 1, 7, 8, 9 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Положеннями статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 5-8 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Термін "ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті" стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Крім того, п. 10 ст. 58 МК України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів.

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у ст. 53 МК України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

При цьому суд зазначає, що позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України, а також на вимогу митного органу (здійснення митної формальності - "митне оформлення") на підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару за ціною контракту було надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, визначеного ч. 2 ст. 53 МК України.

Суд зазначає, що з аналізу ст.ст. 53, 54 МК України вбачається, що митні органи дійсно мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але такі повноваження мають здійснюватися ними у спосіб, установлений законом, тобто в даному випадку витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що так чи інакше впливають на визначення безпосередньо митної вартості.

Водночас, навіть у разі витребування додаткових документів, митний орган має враховувати, що ненадання їх повного пакету може бути підставою для коригування митної вартості лише тоді, коли подані документи є недостатніми або такими, що в сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації про заявлену митну вартість.

Як вже зазначалося судом, у п. 33 оскаржуваного Рішення про коригування митної вартості відповідачем зазначено, що за результатами опрацювання документів, поданих разом з митною декларацією № UA100080/2021/000001/2 від 16 січня 2021 р., встановлено, що надані документи містять розбіжності та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Судом встановлено, що оскаржуване рішення не містить конкретної складової митної вартості товару, яка не була підтверджена позивачем під час його митного декларування та митного.

Це означає, що твердження відповідача, наведені в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів, про те, що в наданих до митного оформлення документах позивача, які підтверджують митну вартість товарів, є розбіжності, а також що в них відсутні всі відомості, що б підтверджували числові значення складових митної вартості є безпідставними, оскільки їх не підтверджено належними доказами, а тому вони є припущеннями.

Щодо аргументів відповідача, що позивач не надав до митного оформлення транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення Товару, суд не погоджується з вказаним аргументом з наступних підстав

Судом встановлено, що позивач під час митного оформлення спірного Товару та у відповідь на Запит відповідача разом зі своїм Листом-1 на підтвердження понесених витрат на перевезення спірного Товару з території Китайської Народної Республіки до місця ввезення на митну територію України, щодо навантаження і розвантаження Товару, а також щодо сплати винагороди Експедитору в розмірі 4 050,00 доларів США надав відповідачу фотокопії наступних документів: Договору транспортної експедиції; Інвойса Експедитора; Акту 216; Платіжного доручення 139; роздруківку Картки рахунку бухгалтерського обліку позивача 3712 у розрізі перерахованих авансів на користь Експедитора за Інвойсом Експедитора за період з 1 січня 2020 року по 12 січня 2021 року.

Проте, поза увагою відповідача залишилася і Довідка про транспортно-експедиційні витрати, яка була надана позивачем разом із Митною декларацією 580329 та яка містить вичерпну інформацію щодо назви морського судна, яким транспортувався Товар, маршруту його перевезення, реєстраційного номера коносамента, номера контейнера, в якому здійснювалось перевезення спірного Товару. При цьому Довідка про транспортно-експедиційні витрати містить посилання на Інвойс, скріплена печаткою та підписом представника.

Варто зазначити, що пунктом б частини другої статті 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Отже, МК України не містить чіткого переліку документів, які зобов`язаний подати Позивач для підтвердження числових значень витрат на транспортування з чого слідує, що такі витрати можуть підтверджуватися такими доказами, які містять відомості, що дозволяють визначити розмір транспортних витрат та ідентифікувати їх з конкретним вантажем.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року в справі №810/2839/17 та від 22 серпня 2019 року в справі №810/2784/18, у яких зазначено про помилковість доводів митного органу про необхідність підтвердження транспортних витрат виключно фінансовими та/або бухгалтерськими документами. При цьому, Верховний суд дійшов висновку про те, що довідка про транспортні витрати в даних правовідносинах є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Відтак, небажання відповідача врахувати надані позивачем на підтвердження понесених ним витрат щодо перевезення Товару з території Китайської Народної Республіки до місця ввезення на митну територію України, щодо навантаження і розвантаження Товару, а також щодо сплати винагороди Експедитору в розмірі 4 050,00 доларів США Інвойс Експедитора, Акт 216, Довідку про транспортно-експедиційні витрати, Платіжне доручення 139, видане позивачем, Картку рахунка бухгалтерського обліку позивача 3712 у розрізі перерахованих авансів на користь Експедитора за Інвойсом Експедитора за період з 1 січня 2020 року по 12 січня 2021 року, яку позивач надав відповідачу разом зі своїм Листом 1, Картку рахунка бухгалтерського обліку позивача 3712 у розрізі перерахованих авансів на користь Експедитора за Інвойсом Експедитора за період з 28 листопада 2020 року по 2 квітня 2021 року, яку позивач надав відповідачу разом зі своїм Листом-2, не може слугувати підставою для коригування заявленої позивачем митної вартості спірного Товару та винесення відповідачем оскаржуваного Рішення.

Суд зазначає, що позивачем надані вищезазначені транспортні (перевізні) документи містять об`єктивні дані для визначення такої складової митної вартості спірного Товару як транспортування Товару до митного кордону України, а неврахування відповідачем наданих документів та інформації про розмір додаткових витрат на транспортування спірного Товару (4 050,00 доларів США), є неправомірним та свідчить про протиправний характер Рішення.

Крім того, безпідставним є зазначення відповідачем у Листі відповідача про необхідність підтвердження позивачем транспортних витрат саме документами, виданими перевізником Zim Integrated Shipping Services Ltd. (далі - Перевізник), а не документами (Інвойсом Експедитора, Актом 216, Довідкою про транспортно-експедиційні витрати), виданими Експедитором, адже в позивача існують договірні зобов`язання (в рамках Договору транспортної експедиції) виключно з Експедитором, а не перевізником, який був залучений Експедитором для виконання його договірних зобов`язань з позивачем на умовах підряду щодо забезпечення транспортування спірного товару позивача, що прямо передбачено положеннями пункту 1.3 Договору транспортної експедиції.

Суд зазначає, що надані позивачем транспортні (перевізні) документи містять об`єктивні дані для визначення такої складової митної вартості спірного Товару як транспортування Товару до митного кордону України, а неврахування відповідачем наданих документів та інформації про розмір додаткових витрат на транспортування спірного Товару (4 050,00 доларів США), є неправомірним та свідчить про протиправний характер Рішення.

Щодо аргументів відповідача в оскаржуваному рішенні, що позивач не надав до митного оформлення страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2.1 Контракту, Специфікації та Інвойса, виставленого Продавцем, поставка Товару відбувалася на умовах FOB м. Нінбо, Китайська Народна Республіка (Incoterms 2000), які передбачають, зокрема наступне: «...Термін "франко-борт означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з нього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець.

...Продавець зобов`язаний, з урахуванням положень статті Б.6:

- нести всі витрати, пов`язані з товаром, до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження;

- сплатити, коли це належить, витрати експортних митних процедур, а також усі мита, податки та інші збори, що підлягають сплаті при експорті товару...

...Покупець зобов`язаний сплатити:

- всі витрати, пов`язані з товаром, із моменту його переходу через поручні судна в названому порту відвантаження...

...Обов`язки продавця...

...А.З. Договори перевезення та страхування

а) Договір перевезення.

Немає зобов`язань.

б) Договір страхування.

Немає зобов 'язань...

... Обов язки покупця...

...Б.З. Договори перевезення та страхування

а) Договір перевезення

Покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого порту відвантаження.

б)Договір страхування.

Немає зобов язань...».

Відповідно до пункту 7 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: витрати на страхування цих товарів.

Суд зазначає, що законодавець у частині десятій статті 58 МК України чітко визначає умову, за якої до митної вартості товару необхідно додавати витрати на страхування товарів. Такою умовою є не включення таких витрат до ціни товару. Як наслідок, ураховуючи вищевикладене, на умовах поставки FOB м. Нінбо, Китайська Народна Республіка ані позивач, ані продавець не мали жодних зобов`язань щодо укладення договору (контракту) страхування Товару. При цьому, позивач на добровільних засадах також не укладав будь-яких договорів страхування, пов`язаних зі спірним Товаром, про що він повідомляв відповідачу в Листі-1.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що у позивача відсутні будь-які зобов`язання щодо підтвердження витрат на страхування спірного Товару та надання відповідачу будь-яких документів, що підтверджують вартість страхування Товару, а зазначене вище твердження не може бути підставою для винесення оскаржуваного Рішення.

Крім того, відповідно до пункту 3.6 Договору транспортної експедиції передбачено, що Експедитор здійснює додаткове страхування вантажів на користь та за дорученнямпозивача.

Як наслідок, страхування товарів позивача може мати місце якщо позивач надає відповідне (окреме) доручення Експедитору (на страхування товару). У той же час, судом встановлено, що позивач не надавав відповідного (окремого) доручення Експедитору на страхування спірного Товару, митна вартість якого була скоригована відповідачем відповідно до Рішення, про що позивач повідомляв відповідачу у своєму Листі-1.Аналогічне підтвердження відсутності страхування спірного Товару міститься і в Довідці про транспортно-експедиційні витрати, що залишилося поза увагою відповідача та вказує на передчасність зробленого ним вищезазначеного висновку у листі відповідача.

Суд також зазначає, що відповідач протиправно не врахував надані позивачем разом із Листом-1 Платіжне доручення 47 та Платіжне доручення 138, адже вони дійсно підтверджують здійснення позивачем оплати за спірний Товар за Специфікацією в розмірі 48 014,46 доларів США, адже:

а) 30 вересня 2020 року позивач перерахував на користь продавця грошові кошти в рамках Контракту в розмірі 5 800,00 доларів США, що підтверджується Платіжним дорученням 47, яких 5 800,00 доларів США були сплачені за Товар;

б) 4 січня 2021 року позивач перерахував на користь продавця грошові кошти в рамках Контракту в розмірі 42 214,46 доларів США, що підтверджується Платіжним дорученням 138, з яких 42 214,46 доларів США були сплачені за Товар.

Вказане також підтверджується і Карткою рахунку бухгалтерського обліку позивача 3712 у розрізі перерахованих авансів на користь продавця за Специфікацією за період 1 січня 2020 року по 12 січня 2021 року, яку позивач надав відповідачу разом зі своїм Листом-1, Карткою рахунку бухгалтерського обліку позивача 3712 у розрізі перерахованих авансів на користь продавця за Специфікацією за період з 30 вересня 2020 року по 2 квітня 2021 року, яку позивач надав відповідачу разом зі своїм Листом-2, так і Довідкою Акціонерного товариства «ОТП Банк» №52-3/632 від 1 березня 2021 року, яку позивач надав відповідачу разом зі своїм Листом-2.

Проте, відповідач безпідставно і невмотивовано залишив поза увагою, що 4 січня 2021 року позивач перерахував на користь Експедитора грошові кошти в рамках Договору транспортної експедиції в розмірі 18 750,00 доларів США, що підтверджується Платіжним дорученням 139, з яких 4 050,00 доларів США були сплачені за перевезення спірного Товару з території Китайської Народної Республіки до місця ввезення на митну територію України, щодо навантаження і розвантаження Товару, а також щодо сплати винагороди Експедитору, що також підтверджується і Карткою рахунку бухгалтерського обліку позивача 3712 у розрізі перерахованих авансів на користь Експедитора за Інвойсом Експедитора за період з 1 січня 2020 року по 12січня 2021 року, яку позивач надав відповідачу разом зі своїм Листом-1, та Карткою рахунку бухгалтерського обліку позивача 3712 у розрізі перерахованих авансів на користь Експедитора за Інвойсом Експедитора за період з 28 листопада 2020 року по 2 квітня 2021 року, яку позивач надав відповідачу разом зі своїм Листом-2. Ці документи не враховані відповідачем без належного обґрунтування, що свідчить про протиправність дій відповідача при наданні їм оцінки та прийнятті спірного рішення.

Так, відповідно до частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Таким чином, відповідно до частини другої статті 53 МК України надання банківських платіжних документів ставиться законодавцем у пряму залежність від здійснення оплати декларантом за імпортований товар.

Щодо твердження відповідача, що позивач не надав у відповідь на Запит ліцензійного чи авторського договору покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінювальних товарів, копії митної декларації країни відправлення з перекладом українською мовою відповідно до статті 254 МК України та висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціальними експертними організаціями, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Суд зазначає, що законодавець ставить обов`язок позивача надати відповідачу каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, копію митної декларації країни відправлення та висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини у пряму залежність від наявності таких документів у позивача.

Разом з тим, судом встановлено, що у позивача як на дату надання Листа-1 та Листа-2, так і станом на час звернення до суду відсутні прайс-листи виробника товару, копія митної декларації країни відправлення та будь-які висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У зв`язку з цим, суд вважає, що ненадання позивачем відповідачу таких документів не може слугувати підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги щодо протиправності рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA100080/2021/000001/2 від 16 січня 2021 р.

Ураховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів ним було надано. Зазначене свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятого митним органом рішення про коригування митної вартості товарів.

Суд зазначає, що зміст винесеного відповідачем рішення про коригування митної вартості не містить обґрунтування того, що вказані розбіжності будь-яким чином впливають на митну вартість товару. Крім того, не зазначив відповідач і про те, які саме обставини мали б підтвердити документи, які він запропонував позивачу надати додатково.

Окрім цього, у рішенні про коригування митної вартості товарів відповідач не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами.

Із наведених вище підстав суд вважає, що винесене відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам п. 2 та п. 4 ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України.

Отже, на думку суду, відсутність витребуваних відповідачем додаткових документів не впливає на правильність визначення позивачем (декларантом) митної вартості товарів за основним методом, що, в свою чергу, підтверджується наданими до митного оформлення документами. Крім того, неподання позивачем (декларантом) запитуваних відповідачем документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не може бути достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування відповідачем іншого методу визначення митної вартості.

Таким чином, наявність однієї лише вказівки відповідача на перелічені ним розбіжності та недоліки у поданих позивачем документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, не може бути достатньою для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

На підставі наведеного суд вважає, що подані позивачем документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, а відповідачем не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару.

Таким чином, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, у своєму рішенні про коригування митної вартості товарів не перелічив наявні у нього докази того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

За таких обставин, висновок митного органу про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, суд вважає необґрунтованим, а застосування резервного методу - протиправним.

Виходячи з того, що твердження митного органу про неможливість застосування обраного позивачем резервного методу, які імпортуються, є необґрунтованим та безпідставним, суд визнає, що документи, подані позивачем до митного органу, відповідають вимогам чинного законодавства, необхідним для надання їм юридичної сили та доказовості, а тому підтверджують заявлені позивачем відомості про митну вартість товарів.

Отже, суд дійшов висновку, що визначення відповідачем митної вартості товару за резервним методом визначення митної вартості здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що є підставою для скасування оскаржуваних рішень.

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що відповідачем протиправно було застосовано до визначення митної вартості товару резервний метод, отже порушено права позивача та не дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 2 КАС України.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем.

Наведене свідчить, що винесене рішення про коригування митної вартості є протиправними і підлягає скасуванню. Право позивача порушено. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до платіжного доручення від 6 липня 2021 р. № 2463 позивачем сплачено судовий збір на суму 6240 грн. 44 коп. Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 6240 грн. 44 коп. підлягають стягненню на його за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Державної фіскальної служби, правонаступником якої є Київська митниця Держмитслужби, про коригування митної вартості № UA100080/2021/000001/2 від 16 січня 2021 р.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби (код ЄДРПОУ - 43337359) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тексіка" (код ЄДРПОУ - 32252472) судовий збір у розмірі 6240 (шість тисяч двісті сорок) грн. 44 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Тексіка", адреса: вул. Джерельна, 12А, с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08138, код ЄДРПОУ - 32252472.

Відповідач Київська митниця Держмитслужба, адреса: бульвар Вацлава Гавела, 8А, м. Київ, 03124, код ЄДРПОУ - 43337359.

Суддя Журавель В.О.