Справа № 300/2220/21
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/2220/21 пров. № А/857/11440/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідач Кушнерика М.П.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 червня 2022 року, прийняте суддею Микитин Н.М. в м.Львові, у порядку письмового провадження, у справі № 300/2220/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання відмови протиправною та зобов"язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною відмову Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області від 12.04.2021 № 35/К/09-97-09 у виплаті йому компенсації за роботу в надурочний час у період з 29.09.2011 року по 15.12.2020, зобов`язати провести перерахунок та виплату коштів за роботу у понадурочний час в період з 29.09.2011 по 15.12.2020.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач з 29.09.2011 проходив службу в органах податкової міліції Головного управління ДФС у Івано-Франківській області. Так, згідно графіків чергування співробітників податкової міліції у складі добового наряду оперативного управління Головного управління, затверджених керівництвом Головного управління, чергування проводилось з 9.00 по 24.00, з 0.00 по 9.00 наступного дня. Крім того згідно вказаних щомісячних графіків, за увесь період своєї служби, для виконання покладених завдань позивач залучався до роботи, в тому числі, у нічний час, за графіком доба-через дві, за місяць, в середньому, виходило 10-11 чергувань по 24 годин. Отже, на думку позивача фактично відпрацьований ним час у місяць становив 240-264 години, в залежності від графіків чергування, а за нормами пункту 21 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (далі Положення № 114) для осіб рядового і начальницького складу встановлюється 41-годинний робочий тиждень, а це у місячному еквіваленті становить 164 години, а що є перевищення вказаної цифри є роботою в понадурочний час. Однак, при звільненні 15.12.2020 позивачу не виплачено грошове забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 червня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задоволити.

Апеляційній вимоги аналогічні позовним вимогам.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданим 04.05.2005, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с.7).

Згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 29.09.2011 по 15.12.2020 займав різні посади в органах податкової міліції, зокрема у ДПА в Івано-Франківській області, ДПС в Івано-Франківській області, ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області, ГУ ДФС в Івано-Франківській області (а.с.16 - 18).

Наказом від 14.12.2020 за № 170-о, капітана податкової міліції ОСОБА_1 звільнено з посади та податкової міліції органів ДФС у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 підпунктом „Ж" (за власним бажанням) 15 грудня 2020 року (а.с.12).

Після звільнення зі служби, позивач, вважаючи, що відповідач протиправно не доплачував йому грошове забезпечення за роботу в понадурочний час, 09.03.2021 звернувся до Головного управління ДФС у Івано-Франківській області із заявою, в якій просив відповідача нарахувати та виплатити йому кошти за роботу в надурочний час у період з 29.09.2011 по 15.12.2020 (а.с.41 - 44).

На зазначене звернення відповідач листом від 12.04.2021 за № 35/К/09-97-09, повідомив, що сектором фінансово-бухгалтерського забезпечення Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області при звільненні проведено розрахунок згідно з нормами чинного законодавства України (а.с.47).

Вважаючи вищенаведену відмову відповідача протиправною та такою, що порушує право на виплату належних сум грошового забезпечення, позивач звернувся до суду..

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що судом не встановлено обставин роботи позивача в надурочний час у спірний період.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком, з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про міліцію" форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати.

Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 р. № 114 (Положення № 114), встановлено, особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ одержують грошове і речове забезпечення за нормами, встановленими законодавством (п. 12). Для осіб рядового і начальницького складу встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках вони несуть службу понад установлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в понадурочний, нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до законодавства (п. 21 Положення № 114).

Порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначені в Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 31.12.2009 р. № 499, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 12.03.2008 р. № 205/14896 (Інструкція № 499).

Згідно із пунктом 3.7 Інструкції № 499, при залученні осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ до несення служби понад установлений законодавством робочий час виплата грошового забезпечення проводиться з розрахунку посадового окладу й окладу за спеціальним званням.

Годинна ставка обчислюється шляхом поділу місячного посадового окладу та окладу за спеціальним званням на кількість годин робочого часу в поточному місяці. При цьому понаднормові роботи не повинні перевищувати для кожного працівника чотирьох годин протягом двох днів поспіль і 120 годин на рік.

Служба осіб рядового і начальницького складу у дні щотижневого відпочинку та святкові дні може компенсуватися за їхньою згодою шляхом надання їм іншого дня відпочинку або в грошовій формі. Компенсація понаднормових робіт шляхом надання відгулів не допускається.

Підставою для залучення працівників органів внутрішніх справ до понаднормової служби чи в дні щотижневого відпочинку та святкові дні є: а) письмові накази керівників органів внутрішніх справ; б) графіки нарядів чергувань, затверджені керівниками органів внутрішніх справ.

Облік робочого часу здійснюється шляхом ведення щомісячного табеля з обов`язковою відміткою в ньому кількості відпрацьованих годин.

Службою в нічний час вважається виконання особами рядового і начальницького складу органів, підрозділів установ і навчальних закладів внутрішніх справ службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.

Особам, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в робочий час.

Особам добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі), яка не враховується в робочий час.

Наказом Державного комітету статистики України № 489 від 05 грудня 2008 року «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» з метою обліку використання робочого часу та розрахунків з працівниками із заробітної плати затверджено та введено в дію з 01.01.2009 року типові форми первинної облікової документації підприємств, установ, організацій, зокрема, типову форму № П-5 «Табель обліку використання робочого часу», яка передбачає відображення даних про фактично відпрацьований час, явку та причини неявки на роботу, відпрацьовані за місяць години, в т.ч. надурочні, вечірні, нічні тощо.

Відповідно до статті 408 Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 № 578/5, строк зберігання табеля обліку робочого один рік.

Підставою для обліку й оплати понаднормового часу служби є письмовий наказ, підписаний керівником органу внутрішніх справ, і табель обліку понаднормового виходу, затвердженого керівником.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у разі відсутності таких табелів обліку за спірний період, встановити фактичну кількість відпрацьованих ним годин понаднормово неможливо.

Накази, графіки чергувань, на які посилається позивач, лише підтверджують факт залучення позивача до роботи у понаднормовий та нічний час, проте зазначені документи не містять відомостей щодо фактичної кількості відпрацьованих годин та дійсного виходу в цей час позивача на службу.

З наявних у справі табелів обліку використаного робочого часу працівників Управління оперативної підтримки ГУ ДФС в Івано-Франківській області за липень грудень 2020 року (а.с. 69 -74) не убачається, що ОСОБА_1 залучався до робіт в надурочний час у спірний період.

З розрахункових листків за 2013, 2015 2019 (а.с. 101 107) убачається доплата за відпрацьовані нічні.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними в листі Міністерства соціальної політики України від 11.07.2018 за № 1217/0/101-18/28, у випадку оплати годин роботи у нічний час, оплата тих же годин як надурочних не здійснюється. Також, не вважається надурочною робота, яка, зокрема, виконується працівниками з ненормованим робочим днем. У цьому разі переробки понад нормальну тривалість обумовлені необхідністю виконання звичайних обов`язків, що випливають із трудової функції працівників, вони не мають виняткового характеру.

Таким чином, судом не встановлено фактичну кількість відпрацьованого позивачем понаднормового часу, а тому позовні вимоги є безпідставними.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що доводи позивача, наведені в позовній заяві, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 червня 2022 року, у справі № 300/2220/21, - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула