Справа № 420/14535/22
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
27 жовтня 2022 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Пекний А.С., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі - позивач), в інтересах якого діє адвокат Таранов Станіслав Ігорович, звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - третя особа, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просить:
визнати протиправним та скасувати підпункт 3.3 пункту 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.02.2022 року № 32 про зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 рекрута ОСОБА_1 , якого призначено на посаду фельдшера медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , ВОС-879962А, 8 тарифний розряд, шпк «старший сержант»;
зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення з військової служби ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду.
У зв`язку із зверненням до суду з адміністративним позовом, який не відповідає вимогам процесуального законодавства, ухвалою від 14.10.2022 вказаний позов залишено без руху з надання позивачу строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.
На виконання ухвали від 14.10.2022 позивач надав заяву про усунення недоліків позовної заяви. В обґрунтування своєї заяви зазначає, що станом на час звернення до суду і надалі проходить військову службу, що певною мірою ускладнює доступ позивача до своєчасного звернення до суду. З метою збору доказів адвокатом Тарановим С.І. скеровано до військової частини НОМЕР_1 адвокатський запит від 27.09.2022 року № 01.Ч.022/13-09.АЗ. Листом військової частини НОМЕР_1 від 17.10.2022 року № 2497 надана відповідь на адвокатський запит, зокрема, надана копія витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.02.2022 року № 32. Вказаний лист адвокат Тарановим С.І. отримав в кінці жовтня 2022 року засобами поштового зв`язку. Крім того, позивач під час проходження військової служби без зайвих зволікань, в розумний строк, як тільки це стало можливо, звернувся до адвоката ОСОБА_2 для отримання правової допомоги. Строк звернення до суду, який позивачем пропущений, припав на період дії воєнного стану на території України, беручи до уваги існуючі обмеження та перешкоди, які встановлені під час вказаного особливого правового режиму та вказані вище обставини, строк звернення до суду пропущений з поважних причин.
Просить визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити пропущений строк звернення до суду.
Дослідивши вказану заяву, суддя приходить до такого.
З матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржує підпункт 3.3 пункту 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.02.2022 року № 32 про зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 рекрута ОСОБА_1 , якого призначено на посаду фельдшера медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , ВОС-879962А, 8 тарифний розряд, шпк «старший сержант».
Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Положеннями ст.122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.
Про порушення свої прав, свобод чи інтересів позивач дізнався з дня прийняття оскаржуваного наказу від 26.02.2022 № 32 про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 .
Місячний строк звернення до суду з даним позовом закінчився 27.03.2022. Однак, позивач звернувся до суду з даним позовом 07.10.2022 (згідно відбитку на поштовому відправленні Укрпошти), тобто з пропущенням місячного строку звернення до суду, встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України.
У заяві про поновлення пропущеного строку звернення позивач підставами пропуску строку звернення до суду зазначає введення воєнного стану в Україні, існуючі обмеження та перешкоди, які встановлені під час вказаного особливого правового режиму.
Так, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.
Згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Загальний підхід до оцінки поважності причин пропуску строків повинен передбачати не просто посилання на воєнний стан, а доведення перешкоди для своєчасного здійснення процесуальних прав.
Обов`язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права.
Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 р., набула чинності для України 11.09.1997 р.) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...".
В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" (№ 3236/03 від 03 квітня 2008 року, §41) зазначено, що "…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.".
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
В даному випадку регулювання з боку держави полягає у встановлені строків звернення з позовом до суду.
Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.
Зазвичай це обставини, які не залежали від волевиявлення особи або обставини, які об`єктивно перешкоджали у вчасному зверненні до суду.
Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.
Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Суд зауважує, що позивач повинен наводити конкретні обставини, які доводять, як саме воєнний стан вплинув на спроможність звернутися до суду в межах строків.
Поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
Суд зауважує на ненаведенні позивачем обставин, які б давали підстави для висновку про наявність об`єктивних обставин, що зумовили поважність пропуску встановленого законом строку звернення до суду.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
При цьому, частиною 5 статті 169 КАС України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Враховуючи вищевикладене вказаний позов підлягає поверненню позивачу, що не позбавляє останню права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Керуючись ч. 4 ст. 169, 243, 248 КАС України,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії разом з доданими документами повернути позивачу.
Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали надіслати позивачу.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Суддя А.С. Пекний