Справа № 300/3272/22
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" жовтня 2022 р. справа № 300/3272/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Боршовського Т.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області (далі відповідач, УДМС в Івано-Франківській області), в якому просила суд: визнати, що приписи Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, що затверджений Указом Президента України 27.03.2001 року (із змінами, внесеними згідно з Указами Президента № 588/2006 від 27,06.2006, №826/2010 від 19.08.2010, № 405/2011 від 06.04.2011, № 46/2012 від 01.02.2012, № 367/2012 від 30.05.2012, № 120/2016 від 29.03.2016, № 56/2019 від 06.03.2019, № 593/2019 від 12.08.2019, № 594/2019 від 13.08.2019, № 58/2022 від 16.02.2022, № 285/2022 від 29.04.2022) стосовно судового рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи на 13 листопада 1991 року є завідомо невиконувані, особливо тоді, коли в особи відсутній відповідний паспорт та дані про її зареєстроване місце проживання; встановити, що на вимогу позивача, яка викладається в вільній формі, бо на цей рахунок формуляра заяви не визначено, видати паспорт громадянина України відповідь Городенківського відділу Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківської області не що інше як протиправна бездіяльність, бо названий орган виконавчої влади так і не перевірив відповідність оформлення документів щодо належності у позивача фактичних даних до громадянства України вимогам законодавства України та про підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон України від 18.01.2001 року "Про громадянство України" пов`язує належність особи до громадянства України, при тому усьому, що такий критерій як прописка до уваги братися не може, бо містить в собі неконституційність, адже прописка як така була введена декретом Ради Народних Комісарів РСФСР від 28 квітня 1925 року Про прописку громадян у міських поселеннях (з послідуючими незначними змінами та доповненнями). Головним принципом прописки було офіційне прикріплення певної особи до конкретного місця проживання, тобто вона була дозвільним інститутом щодо влаштування особи на роботу в певній місцевості, отримання особою медичних чи соціальних послуг, лояльності особи до місцевих органів влади та управління, що не відповідало загальноприйнятим правам та свободам людини, на що акцентував увагу Конституційний Суд України, який рішенням від 14 листопада 2001 року № 15-рп/2001 визнав інститут прописки неконституційним та по суті його скасував; зобов`язати Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області перевірити відповідність оформлення документів щодо належності у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП відсутній, паспорт відсутній, фактичних даних до громадянства України вимогам законодавства України та про підтвердження наявності фактів, з якими Закон України від 18.01.2001 року Про громадянство України пов`язує належність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП відсутній, паспорт відсутній до громадянства України, в результаті, коли буде підтверджена відповідність оформлення документів щодо належності у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП відсутній, паспорт відсутній фактичних даних до громадянства України вимогам законодавства України та про підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон України від 18.01.2001 року "Про громадянство України" пов`язує належність особи до громадянства України; зобов`язати Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП відсутній, паспорт відсутній, паспорт громадянина України.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Вільхівці Городенківського району Івано-Франківської області. На час проголошення незалежності України 24.08.1991, позивач проживала без реєстрації місця проживання в паспорті громадянина СРСР в селі Федорівка Добровеличівського району Кіровоградскьої області. Після проголошення незалежності України 24.08.1991 ОСОБА_1 не здійснила обмін свого паспорта громадянина СРСР на паспорт громадянина України, а лише отримала відмітку про те, що паспорт громадянина України є на бланку паспорта громадянина СРСР. ОСОБА_1 відмовили у видачі довідки як внутрішньо переміщеній особі через втрату позивачем паспорта громадянина СРСР. З метою отримання паспорта громадянина України, ОСОБА_1 звернулася до Городенківського районного відділу УДМС в Івано-Франківській області, однак листом № М-19/6/2602-22/2616/25-22 від 03.05.2022 її повідомлено, що для отримання паспорта громадянина України ОСОБА_1 необхідно пройти процедуру належності до громадянства України. Для цього необхідно в судовому порядку встановити факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 чи на 13.11.1991. Позивач вважає, що вимоги про надання судового рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 24.08.1991 чи на 13.11.1991 є завідомо невиконувані, особливо тоді, коли в особи відсутній відповідний паспорт та дані про її зареєстроване місце проживання. На думку позивача, достатніми та необхідними документами в підтвердження того, що ОСОБА_1 є громадянином України, оскільки була в громадянстві СРСР та проживала на території України станом на 24.08.1991, є письмова інформація Федорівського старостинського округу Добровеличівського району Кіровоградської області, в тому числі записи в погосподарській книзі Федорівської сільської ради, а також Форма № 1 про видачу позивачу паспорта громадянина СРСР.
Ухвалою від 22.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
01.09.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника УДМС в Івано-Франківській області № 2601.6.2-3562/2601.6.4-22 від 30.08.2022 про закриття провадження у справі. Вказане клопотання мотивовано тим, що 06.04.2022 ОСОБА_1 звернулася до Городенківського відділу УДМС в Івано-Франківській області в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян». За результатом звернення позивача їй було надано відповідь-роз`яснення № М-19/6/2602-22/2616/25-22 від 03.05.2022 про порядок подання документів для встановлення її належності до громадянства України, в якій рекомендовано звернутися до суду про встановлення необхідних юридичних фактів. Лист відповідача за М-19/6/2602-22/2616/25-22 від 03.05.2022 не є відмовою у встановленні належності до громадянства чи в оформленні паспорта громадянина України, а відповіддю на звернення з роз`ясненням норм законодавства та рекомендацією до вчинення необхідних дій, які повинні здійснити позивач з метою подальшого документування паспорта громадянина України. Надана позивачу відповідь є також підтвердженням для місцевого загального суду, що в іншому порядку, ніж у порядку цивільного окремого провадження, встановити вказані факти неможливо. Відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України чи набрання чинності Законом України «Про громадянство України» - є підставою для оформлення належності до громадянства України. Так, пунктом 8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215/2001, для встановлення належності до громадянства України необхідно надати судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991, а згідно з пунктом 9 Порядку - необхідно надати судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України станом на 13.11.1991. Метою встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 є отримання ОСОБА_1 паспорта громадянина України, а тому відсутній спір про право та наявні підстави для розгляду заяви в порядку окремого провадження за правилами цивільного судочинства (а.с. 25-27).
01.09.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області від 31.08.2022 за № 2601.6.2-3581/2601.6.4-22 на позовну заяву. Представник відповідача зазначив, що законодавством України визначено спеціальний порядок звернення особи як за встановленням її належності до громадянства України, так і за оформленням та видачею паспорта громадянина України. Згідно з пунктом 16 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215/2001, для перевірки належності до громадянства України особа подає заяву про перевірку належності до громадянства України, в якій у довільній формі викладає, у зв`язку з якими обставинами потребує перевірки належність до громадянства України. Так, у поданій ОСОБА_1 заяві від 06.04.2022 відсутнє прохання встановити її належність до громадянства України, а звернення стосується надання роз`яснення щодо порядку оформлення паспорта громадянина України. При цьому, заява позивача від 06.04.2022 не відповідає встановленій формі і не може вважатися заявою про надання адміністративної послуги з оформлення паспорта громадянина України. Таким чином, ОСОБА_1 не зверталася до відповідача із заявами встановленого зразка та відповідними документами про видачу паспорта громадянина України і не отримувала відмови в задоволенні таких заяв позивача. Надана ОСОБА_1 відповідь листом за М-19/6/2602-22/2616/25-22 від 03.05.2022 не є рішенням органу державної влади про надання відмови, а листом роз`яснювально-рекомендаційного характеру. Тому предмет оскарження такого листа може стосуватися повноти, правильності наданої відповіді і дотримання строків її надання, встановлених законодавством про звернення громадян. Представник відповідача просив суд в задоволенні позову відмовити (а.с. 31-33).
Також за змістом відповіді на відзив від 07.09.2022, представник позивача заявив клопотання про розгляд справи № 300/3272/22 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою від 13.09.2022 прийнято до розгляду заяву представника позивача від 07.09.2022 про зміну предмету позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій . Також цією ухвалою суд відмовив в задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та витребував в Управлінні державної міграційної служби в Івано-Франківській області належним чином засвідчені копії: всіх документів, поданих ОСОБА_1 разом із заявою від 06.04.2022 чи пізніше (додатково), за результатом розгляду яких Городенківський відділ Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області листом від 03.05.2022 № М-19/6/2602-22/2616/25-22 надав ОСОБА_1 відповідь; архівної Форми № 1 щодо видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина СРСР.
14.09.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло заперечення Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області № 2601.6.2-3836/2601.6.4-22 від 13.09.2022 на відповідь на відзив. Так, представник відповідача зазначив про відсутність бездіяльності зі сторони відповідача під час розгляду заяви позивача від 06.04.2022, оскільки таку заяву розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян» у межах строку, та надано відповідь від 03.05.2022 № М-19/6/2602-22/2616/25-22 з необхідними роз`ясненнями та рекомендаціями щодо вчинення ОСОБА_1 необхідних дій для подальшого її документування паспортом громадянина України. Оскільки в позивача відсутній паспорт громадянина колишнього СРСР з штампом про прописку, а також докази її постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 або на 13.11.1991, які б підтверджували належність до громадянства України відповідно до статті 3 Закону України «Про громадянство України», ці юридичні факти можуть бути встановлені лише судом цивільної юрисдикції за заявою ОСОБА_1 . За вказаних обставин, представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову (а.с. 55).
16.09.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов лист Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області № 2601.6.2-3925/26.3-22 від 16.09.2022, до якого долучено копії документів, поданих ОСОБА_1 разом із заявою від 06.04.2022, та копію архівної Форми № 1 щодо видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина СРСР (а.с. 58-62).
Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
06.04.2022 ОСОБА_1 звернулася до Городенківського відділу Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківської області із заявою від 06.04.2022 про видачу паспорта громадянина України. З огляду на зміст заяви від 06.04.2022, позивач просила видати паспорт громадянина України вперше, оскільки до цього часу проживала з паспортом СРСР, який втрачено. Також ОСОБА_1 зазначила, що була приписана у селі Федорівка Добровеличівського району Кіровоградської області, а після переїзду у село Вікторівка Добровеличівського району Кіровоградської області та в місто Бородянка Київської області, проживала без реєстрації місця проживання. Паспорт СРСР отримала в Добровеличівському районі Кіровоградської області (а.с. 34).
До вказаної заяви від 06.04.2022 ОСОБА_1 долучила: довідку Вільхівцівського старостинського округу Чернилицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області від 04.04.2022 за № 63 про те, що ОСОБА_1 народилася у селі Вільхівці, Городенківський район, Івано-Франківська область (а.с. 59); довідку Вільхівцівського старостинського округу Чернилицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області від 04.04.2022 за № 64 про те, що ОСОБА_1 вибула з села Вільхівці 14.01.1983 у Кіровоградську область, Добровеличівський район, село Гнатівка (а.с. 60).
За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 06.04.2022, Городенківський відділ УДМС в Івано-Франківській області листом № М-19/6/2602-22/2616/25-22 від 03.05.2022 повідомив позивача, що, вивчивши та проаналізувавши надані копії документів, є неможливим встановити особу і належність до громадянства України ОСОБА_1 . Вказано, що для отримання паспорта громадянина України необхідно пройти передбачену законодавством процедуру встановлення належності до громадянства України. Для цього ОСОБА_1 необхідно самостійно звернутись з клопотанням до Городенківського відділу УДМС в Івано-Франківській області та подати передбачені чинним законодавством України документи, а саме: рішення суду, яке підтверджує факт постійного проживання особи станом на 24.08.1991 чи на 13.11.1991; заяву про встановлення належності до громадянства України; копію паспорта колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта колишнього СРСР, подати довідку органу внутрішніх справ про те, що станом на 24.08.1991 особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР. Відповідно до пункту 8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215, довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що станом на 24.08.1991 особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР, видається за наявності документів, що підтверджують зазначений факт. Оскільки відомості, які підтверджують зазначені факти в Городенківському відділі УДМС в Івано-Франківській області відсутні, рекомендовано звернутися із відповідною заявою до суду щодо встановлення особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебування в громадянстві колишнього СРСР та підтвердження факту постійного проживання станом на 24.08.1991 чи на 13.11.1991 (а.с. 8).
Позивач вважає, що відповідачем протиправно допущено бездіяльність щодо вчинення дій за її заявою від 06.04.2022 про видачу паспорта громадянина України, а тому звернулася з цим позовом до суду.
Релевантні джерела права. Оцінка аргументів сторін. Висновки суду:
Згідно із статтею 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.
Так, правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначає Закон України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 2235-ІІІ (далі Закон № 2235-ІІІ).
Відповідно до статті 1 Закону № 2235-ІІІ громадянство України це правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.
Громадянин України це особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.
Статтею 3 Закону № 2235-ІІІ встановлено, що громадянами України є:
1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;
2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;
3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України;
4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.
Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.
Статтею 5 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 № 2235-ІІІ визначено, що документом, що підтверджує громадянство України, є в тому числі паспорт громадянина України.
Відповідно до частин 2, 4, 6 статті 14 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 року № 5492-VI, документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклету. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Відцифрований образ обличчя особи в документах у формі книжечки розміщується на сторінці даних і виконується за технологією лазерного гравіювання та дублюється в центрі сторінки даних за технологією лазерної перфорації.
Разом з тим, на виконання положень частини другої статті 15 та абзацу другого частини другої статті 21 Закону № 5492-VI Кабінет Міністрів України 25.03.2015 прийняв постанову № 302 Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, якою затвердив:
- зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2;
- зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4;
- Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України.
За змістом пункту 2 Постанови № 302 із застосуванням засобів Реєстру запроваджено:
- з 1 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 р. № 2503-XII;
- з 1 листопада 2016 року оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.
Пунктом 1.3 Порядку оформлення недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 (далі Порядок № 302), для оформлення паспорта особа подає:
заяву про видачу паспорта (додаток 1) (далі - заява);
свідоцтво про народження;
дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см (фотокартки, що подаються для оформлення паспорта, мають бути виконані з одного негатива, із зображенням обличчя виключно анфас, без головного убору, виготовленими на тонкому білому або кольоровому фотопапері без кутика; для громадян, які постійно носять окуляри, обов`язкове фотографування в окулярах);
платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита або копію документа про звільнення від сплати державного мита;
довідку про реєстрацію особи громадянином України або свідоцтво про належність до громадянства України, а в необхідних випадках - інші документи, визначені статтею 5 Закону України «Про громадянство України» (за необхідності);
паспорт громадянина України для виїзду за кордон - для громадян України, які постійно проживали за кордоном, після повернення їх на проживання в Україну;
посвідчення про взяття на облік бездомних осіб, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).
Оригінали документів повертаються особі після прийняття заяви до розгляду.
У разі подання заяви до центру надання адміністративних послуг (далі - центр) адміністратор центру перевіряє відповідність копій оригіналам наданих заявником документів, належним чином завіряє копії та повертає оригінали документів заявнику. Територіальний підрозділ приймає рішення на підставі належним чином завірених копій наданих документів. У випадках неналежного оформлення документів або неналежної якості копій територіальний підрозділ приймає рішення про повернення центру наданих документів для усунення недоліків.
Згідно з статтею 22 Закону № 2235-ІІІ Президент України визначає порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства та виконання прийнятих рішень.
Так, на виконання Закону України "Про громадянство України" Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 (в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 № 588/2006) затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, який визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.
Відповідно до пункту 1 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі Порядок № 215) для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.
Згідно з пунктом 2 Порядку заяви з питань громадянства оформлюються: про встановлення та оформлення належності до громадянства України особою, яка проживає на території України, - на ім`я керівника територіального органу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи.
Заява з питань громадянства подається у письмовій формі з зазначенням дати її складання та підписується заявником (пункт 3 Порядку).
Відповідно до пункту 4 Порядку заяви та інші документи з питань громадянства подаються особою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні;
Згідно з пунктом 5 Порядку заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто.
Під час подання заяви та інших документів з питань громадянства пред`являється документ, що посвідчує особу заявника, а також документ про проживання заявника на території України або про його постійне проживання за кордоном та подаються копії таких документів.
Відповідно до пункту 7 Порядку встановлення належності до громадянства України стосується:
а) громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, в тому числі:
осіб, які за станом на 13 листопада 1991 року проходили строкову військову службу на території України і після її проходження залишилися проживати на території України;
осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або за станом на 13 листопада 1991 року відбували покарання в місцях позбавлення волі на території України та перебували у громадянстві колишнього СРСР і до набрання вироком суду законної сили постійно проживали відповідно на території УРСР або проживали на території України;
б) осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті "а" цього пункту;
в) осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття та виховувалися в державних дитячих закладах України.
Оформлення належності до громадянства України стосується осіб, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та дітей таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття.
Перевірка належності до громадянства України стосується осіб, які перебувають за кордоном і в яких відсутні документи, що підтверджують громадянство України, або якщо виникла необхідність перевірки факту перебування таких осіб у громадянстві України.
Згідно з пунктом 8 Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає:
а) заяву про встановлення належності до громадянства України;
б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);
в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.
Пунктом 9 Порядку визначено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону особа, яка проживала на території України за станом на 13 листопада 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату, подає:
а) заяву про встановлення належності до громадянства України;
б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 13 листопада 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);
в) судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року.
Відповідно до пункту 16 Порядку для перевірки належності до громадянства України особа подає заяву про перевірку належності до громадянства України, в якій у довільній формі викладає, у зв`язку з якими обставинами потребує перевірки належність до громадянства України.
Отже, статтею 3 Закону № 2235-ІІІ чітко визначено перелік осіб, які мають належність до громадянства України, а Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, визначено виключний перелік документів, які подаються особою для встановлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону.
Так, для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа разом із заявою про встановлення належності до громадянства України обов`язково має подати судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року, а для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону особа разом із заявою про встановлення належності до громадянства України обов`язково має подати судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року.
Таким чином, Порядок № 215 розроблений на виконання вимог Закону № 2235-ІІІ та не містить суперечностей цьому Закону № 2235-ІІІ, а лише його доповнює.
Окрім цього, з системного зв`язку вказаних нормативних актів, випливає, що для проходження позивачем процедури отримання паспорта громадянина України згідно Порядку № 302, їй необхідно пройти процедуру встановлення приналежності до громадянства України згідно Порядку № 215.
Встановлення приналежності до громадянства України здійснюється на підставі заяви особи, в якій вона в довільній формі висловлює прохання про встановлення належності до громадянства України; копії паспорта громадянина колишнього СРСР, а в разі його відсутності (як в спірному випадку) - довідки територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року чи такої ж довідки за станом на 13 листопада 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначені факти); судового рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи судового рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року.
Після встановлення належності до громадянства України згідно Порядку № 215, особа може подати заяву встановленої форми про видачу їй паспорта громадянина України згідно Порядку № 125, до якої долучає, зокрема, і виданий міграційним органом документ про приналежність особи до громадянства України.
Як встановлено судом, 06.04.2022 ОСОБА_1 звернулася до Городенківського відділу Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківської області із заявою від 06.04.2022 про видачу паспорта громадянина України (а.с. 34). До вказаної заяви від 06.04.2022 ОСОБА_1 долучила: довідку Вільхівцівського старостинського округу Чернилицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області від 04.04.2022 за № 63 про те, що ОСОБА_1 народилася у селі Вільхівці Городенківського району Івано-Франківської області (а.с. 59); довідку Вільхівцівського старостинського округу Чернилицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області від 04.04.2022 за № 64 про те, що ОСОБА_1 вибула з села Вільхівці 14.01.1983 в Кіровоградську область, Добровеличівський район, село Гнатівка (а.с. 60).
Отже, подана позивачем заява за своїм змістом та формою, та долучені до неї документи не відповідають вимогам пункту 1.3 Порядку № 302. Тому суд погоджується з доводами відповідача про те, що така заява не могла бути підставою для відкриття процедури видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України.
Окрім цього, з огляду на вимоги Порядку № 215, для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 або 2 частини першої статті 3 Закону № 2235-ІІІ, як передумови для отримання паспорта громадянина України, позивач мала подати відповідачу заяву про встановлення належності до громадянства України. Такої заяви подано не було, оскільки заява від 06.04.2022 не містить такого прохання.
Окрім цього, для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 2235-ІІІ ОСОБА_1 разом із заявою про встановлення належності до громадянства України обов`язково мала подати судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року, а для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону № 2235-ІІІ - судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року.
Зважаючи на долучені до заяви від 06.04.2022 додатки, копії яких наявні в матеріалах справи, позивач не надала відповідачу ні судового рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України за станом на 24 серпня 1991 року, ні судового рішення про встановлення юридичного факту проживання ОСОБА_1 на території України за станом на 13 листопада 1991 року.
Подані позивачем довідки Вільхівцівського старостинського округу Чернилицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області від 04.04.2022 за № 63 та від 04.04.2022 за № 64 за своїм змістом не давали можливість міграційному органу встановити особу та факт приналежності ОСОБА_1 до громадянства України. Також надана відповідачем на вимогу суду копія архівної форми 1 заяви ОСОБА_1 щодо видачі паспорта громадянки СРСР, згідно пунктів 7-9 Порядку лише дає можливість міграційному органу встановити факт перебування ОСОБА_1 в громадянстві колишнього СРСР. Однак відсутні належні та допустимі згідно Порядку докази фактів проживання ОСОБА_1 на території України за станом на 24.08.1991 чи за станом на 13 листопада 1991 року.
Таким чином, з огляду на зміст заяви від 06.04.2022 до долучених до неї документів, Городенківський відділ Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківської області правомірно листом № М-19/6/2602-22/2616/25-22 від 03.05.2022, з дотриманням вимог статей 1, 16, 20 Закону України «Про звернення громадян» роз`яснив позивачу, що для отримання паспорта громадянина України необхідно пройти передбачену законодавством процедуру встановлення належності до громадянства України. Також структурним підрозділом відповідача роз`яснено ОСОБА_1 , які документи необхідно надати для встановлення її належності до громадянства України.
Отже, з огляду на вказані висновки, суд відмовляє в задоволенні клопотання представника УДМС в Івано-Франківській області № 2601.6.2-3562/2601.6.4-22 від 30.08.2022 про закриття провадження у справі, оскільки спірні правовідносини мали публічно-правовий характер, а тому підлягали розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Щодо доводів позивача в позовній заяві про те, що за відсутності даних міграційної служби щодо місця її проживання, вона не зможе в порядку окремого провадження звернутися до суду про встановлення фактів постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи за станом на 13 листопада 1991 року, а тому єдиним ефективним способом захисту прав позивача є звернення до адміністративного суду, який має встановити такі факти.
Суд не погоджується з такими доводами позивача та звертає увагу на те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються судами загальної юрисдикції в порядку окремого провадження, яке належить до непозовного цивільного судочинства.
Так, відповідно до положень статті 315 Цивільного процесуального кодексу України юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, встановлюють у судовому порядку, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно з частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною сьомою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Порядок судочинства у справах про встановлення юридичних фактів врегульовано статтями 315-319 Цивільного процесуального кодексу України. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду за таких умов: 1) факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій; 2) для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення; 3) встановлення факту не має бути пов`язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду; 5) заявник не має іншої можливості одержати чи поновити документи, які посвідчують факт, що має юридичні наслідки. Наявність спору про право, не підвідомчого судам, не є перешкодою для судового встановлення юридичного факту. Чинним законодавством не передбачений інший позасудовий порядок встановлення юридичних фактів.
Отже, законодавством передбачено встановлення в порядку цивільного судочинства юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.
Окрім цього, розгляд заяв та прийняття рішень за такими заяви щодо встановлення фактів постійного проживання на території України здійснюється виключно місцевими загальними судами в порядку цивільного судочинства. Переобрання адміністративним судом функцій вказаних місцевих загальних судів щодо розгляду таких питань буде порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки адміністративний суд не буде вважатися судом, встановленим законом.
Також суд не може погодитися з твердженням позивача про те, що: неможливо реалізувати вимоги пунктів 8, 9 Порядку щодо подання разом зі заявою про встановлення приналежності до громадянства України судових рішень про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року та за станом на 13 листопада 1991, оскільки в неї немає зареєстрованого місця проживання; для того, щоб було дотримано її право на ефективний засіб правового захисту в спірних правовідносинах, виключно адміністративний суд може встановити такі факти та зобов`язати територіальний орган міграційної служби видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України.
Так, суд ще раз звертає увагу на те, що Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень розроблений на виконання вимог Закону № 2235-ІІІ. Такий Порядок в частині процедури встановлення приналежності до громадянства України, не містить суперечностей цьому Закону № 2235-ІІІ, а лише його доповнює. Перелік документів, які необхідно надати разом зі заявою (пункти 8, 9 Порядку), є чітким та зрозумілим. Отже, такий Порядок підлягає застосуванню як нормативний акт.
Фактично заперечення позивача щодо неможливості надання нею рішень суду про встановлення фактів згідно вимог вказаного Порядку, стосуються не недоліків вказаного Порядку в частині ефективної реалізації процедури підтвердження її громадянства України для забезпечення прав, що випливають з вказаного статусу, а стосуються ефективної можливості реалізації позивачем її права на доступ до правосуддя в частині застосування норм процесуального права при звернення до місцевого загального суду з заявою про встановлення фактів проживання на території України на відповідні дати.
Як встановлено судом з Єдиного державного реєстру судових рішень, ОСОБА_1 ані оскаржила в апеляційному порядку ухвалу Городенківського районного суду Івано-Франківської області в справі від 04.07.2022 у справі № 342/476/22, ані звернулася повторно до вказаного суду з відповідною заявою.
Тобто питання чи не порушено право позивача на ефективний засіб правового захисту фактично стосується питання реалізації права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя при зверненні до місцевого загального суду з відповідною заявою про встановлення юридичних фактів, що мали вже місце після надання структурним підрозділом відповідача відповіді на заяву позивача від 06.04.2022.
Оцінка правомірності судового рішення у справі № 342/476/22, яке набрало законної сили, виходить за межі повноважень суду, та суперечитиме принципу правової визначеності. Єдине, що з вказаних вище обставин може констатувати суд, що ОСОБА_1 не використала в цих процесуальних правовідносинах всіх можливих заходів для подання і прийняття судом до провадження її заяви про встановлення факту проживання на території України станом на 24.08.1991.
Натомість 03.05.2022 Городенківський відділ УДМС в Івано-Франківській області при розгляді заяви від 06.04.2022 правомірно роз`яснив позивачу механізм реалізації її прав. Отже, в суду немає підстав для висновку про те, що при розгляді заяви позивача від 06.04.2022 відповідачем порушено право ОСОБА_1 на ефективний засіб правового захисту.
Суд переконаний, що адміністративний суд в цій справі, про що просить позивач, не може перебирати на себе повноваження як місцевого загального суду щодо встановлення фактів проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991, так і функції компетентного державного органу територіального підрозділу Державної міграційної служби щодо встановлення належності позивача до громадянства України.
Отже, за відсутності встановлених у передбаченному законодавством порядку: фактів проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991 чи на 13.11.1991 та, як наслідок, факту її належності до громадянства України; в подальшому - факту подання позивачем заяви встановленої форми з необхідними документами щодо видачі паспорта громадянина України, - в суду немає правових підстав для висновку щодо протиправної бездіяльності відповідача щодо позивача, наслідком якої суд повинен був би зобов`язати відповідача вчинити дії щодо визнання належності позивача до громадянства України, чи щодо видачі паспорта громадянина України.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, з огляду на встановлені обставини та викладені мотиви, суд дійшов висновку, що в спірному випадку Городенківський відділ Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області діяв правомірно.
Підсумовуючи, суд відмовляє в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій.
Щодо розподілу судових витрат у справі:
Сторони не понесли судових витрат у справі.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ВИРІШИВ:
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області, ідентифікаційний код 37794486, вулиця Академіка Гнатюка, 29, місто Івано-Франківськ, 76010.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.