Справа № 280/4988/22
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 жовтня 2022 року Справа № 280/4988/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альбакор» (69106, м. Запоріжжя, вул. Скворцова, буд. 236,)

до Запорізької митниці (69041, м.Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, буд. 12; )

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

22.08.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Альбакор» (далі позивач) до Запорізької митниці (далі відповідач), відповідно до якої позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UА112080/2022/000059/2 від 24.02.2022 Запорізької митниці;

визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА112080/2022/000179 від 24.02.2022, винесену Запорізькою митницею.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ним надано всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, який переміщується через митний кордон України, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними. Позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що в поданих позивачем документах на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару було виявлено недоліки, у зв`язку з чим витребувано додаткові документи, які не були надані позивачем в повному обсязі. Зазначає, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартості імпортованого товару, що зумовило відсутність підстав для оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю. Крім того, відповідач вказав на те, що митним органом у встановленому законом порядку було встановлено, що вартість імпортованого позивачем товару є вищою ніж заявлена, що зумовило прийняття рішення про коригування митної вартості товарів. Представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 29.08.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Згідно із ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що між позивачем та Brodrene Sperre АS, Норвегія (Постачальник) укладено Контракт № 166А/2017В від 23.10.2017 року на поставку свіжозамороженої або охолодженої риби різних видів та морепродуктів (за асортиментом, кількістю, вартістю та на умовах визначених сторонами і зазначених в інвойсах на кожну партію товару). Згідно даного Контракту позивачем на митну територію України був ввезений вантаж - морожена зубатка (далі - товар).

Згідно Інвойсу постачальника від 26.01.2022 № 320209 товар постачався за ціною 0,60 доларів США, на умовах FCA, Клайпеда, Литва, дата поставки лютий 2022, відправник Brodrene Sperre АS Норвегія. Можливі зміни у графіку платежів за узгодженістю сторін. Оплата згідно Контракту № 166А/2017В від 23.10.2017. Вага нетто 20 143,57 кг, вартість товару 12 086,14 USD.

23.02.2022 декларантом TOB «Альбакор» до митного контролю та митного оформлення було надіслано засобами електронного зв`язку електронну митну декларацію (далі - ЕМД), по формі МД-2 (реєстраційний номер митниці 112080/2022/003653) довідковий № 22047 (згідно графи 7 МД), відповідно до якої була заявлена митна вартість товарів у розмірі 371 349,40 гривень (ціна договору 12 086,14 USD, курс валюти 28,9877 ), вага нетто 20143,57 кг.

Товар який постачався:« Морожена зубатка б/г, б/п (Anarhichas denticulatus). Вага нетто - 20143,57кг. На 16 дерев`яних піддонах у 426 мішках з індивідуальною вагою. Продукція не в первинній упаковці, харчові приправи та добавки відсутні. Зона вилову FAO 27. Термін зберігання 24 місяців з дати виробництва при температурі -18 С. Дата виробництва: березень-квітень 2021р. Маркування на упаковці: країна походження, виробник, імпортер, зубатка без голови, без потрухів (Anarhichas denticulatus), енергетична і харчова цінність, термін придатності, умови споживання і зберігання, партія, повинно бути приготованим перед вживанням, зона вилову.

Визначення митної вартості товару було здійснено позивачем за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Заявлена позивачем митна вартість товару, згідно ч. 10 ст. 58 МК України, включає вартість товару згідно рахунків - 350349,40 грн. (12086,14 доларів США х 28,9877 курс) плюс вартість витрат на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України - 21000 грн на загальну суму 371 349,40 гривень, інші витрати, які підлягають включенню відсутні.

До митного оформлення вказаного товару до митниці разом з ЕМД декларантом було надіслано скановані копії наступних документів:

сертифікат якості від 26.01.2022 № 320209;

інвойс від 26.01.2022 № 320209;

автомобільна транспортна накладна CMR від 18.02.2022 № 428292;

міжнародні ветеринарні сертифікати від 26.01.2022 № 22400 074315 та від 18.02 2022 № LT0295509/L2-3359;

сертифікат про походження товару від 27.01.2022 № AR471728402;

довідка про транспортні витрати від 21.01.2022 № 1;

електронне повідомлення для вивезення з митного складу товарів від 23.02.2022 б/н;

копія митної декларації країни відправлення від 18.02.2022 № 22LTLC0100EK05C9F4.

23.02.2022 по вказаній вище електронній системі надійшло повідомлення від митниці декларанту про те, що митний орган дійшов висновку, шо документи, які надано до митного оформлення товару не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності. В зв`язку з чим відповідачем були витребувані додаткові документи.

Направлення декларанту вказаного електронного повідомлення свідчить, що проведенупроцедуру консультацій щодо обставин чому заявлена митна вартість товару не визнана митницею.

Позивач 24.02.2022 надав відповідачу наявні додаткові документи, а саме:

лист позивача № 06/02-68 від 24.02.2022 про відсутність контрактів та платежів третім особам, про крос-курс та оплату товару

прайс-лист від 24.01.2022

Калькуляція від 26.01.2022

декларація виробника від 26.01.2022

лист постачальника Brodrene Sperre AS від 24.02.2022 з даними бухгалтерського обліку, про відсутність каталогів та відправника товару

експертний висновок Запорізької Торгово-промислової палати № ОИ-816 від 25.01.2022

договір на транспортні послуги № 100705/2021Ф від 21.07.2021

Рахунок на транспортні послуги № 5 від 18.02.2022

довідка про транспортні витрати № 18/02-2022 від 18.02.2022.

В надісланому до митниці повідомлені було зазначено: «Інші додаткові документи протягом строку визначеного ст. 53 МКУ надаватись не будуть».

24 лютого 2022 року відповідач прийняв Рішення про коригування митної вартості товарів №UA 112080/2022/000059/2 від 24.02.2022, у зв`язку з тим, що наданих документів недостатньо для підтвердження митної вартості товару. На цій підставі відповідач використав наявну у нього інформацію щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей з розрахунку 0,7860 доларів США за 1 кг товару, із застосуванням другорядного методу № 2Б (методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) у відповідності з вимогами ст. 60 МКУ.

На підставі даного Рішення відповідач оформив Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112080/2022/000179 від 24.02.2022.

Оформлення вищезазначеного товару декларантом було здійснено та випущено у вільний обіг за ЕМД від 24.02.2022 № UA112080/2022/003688 з урахуванням рішення про коригування митної вартості товарів від 24.02.2022 №UA112080/2022/000059/2. Випуск товарів у вільний обіг було здійснено шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МК України.

Позивач вважає рішення відповідача незаконним та необґрунтованим у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відносини, що пов`язані із справлянням митних платежів регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Положеннями статті 49 МК України передбачено те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно із частиною 1 статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Положення статті 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).

Згідно з частиною 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Із положень частин 1 та 2 статті 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

За приписами частини 2 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За частиною 5 статті 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).

Статтею 57 Митного кодексу України встановлені методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію Украй відповідно до митного режиму імпорту, а саме: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); та другорядні - за ціною договору щодо ідентичних товарів; ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

При цьому, основним методом визначення-митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

У свою чергу, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Наявність у митного органу доказів недостовірності заявленої фактурної (митної) вартості товарів є обов`язковою, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує виникнення права самостійно визначати митну вартість імпортованих товарів відповідно до приписів статей 59, 60 Митного кодексу України.

Дана норма кореспондується з положеннями частини третьої статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 №3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Аналіз положень статті 53, частин першої, другої та п`ятої статті 54, статті 58 Митного кодексу України дає підстави для висновку, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України та у випадках, встановлених цим Кодексом (якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Водночас, суд звертає увагу на те, що повідомляючи декларанта про необхідність надати додаткові документи митний орган має обґрунтовувати свої вимоги щодо їх надання, узгоджуючи таке надання документів з правовою суттю правовідносин, які склалися між позивачем та його контрагентом.

Тобто, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

При цьому, митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Суд звертає увагу на те, що право витребовувати додаткові документи не означає безапеляційного неврахування наданих під час проведення консультацій документів та в процедурі підтвердження заявленої митної вартості товарів, що декларуються.

Тобто, законом чітко встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів. А саме, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. Сумніви є обґрунтованими, якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують число визначення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, відповідачем було виявлено наступне.

У наданому до митного оформлення контракті від 23.10.17 № 166А/2017В у п.1.5.6 передбачено надання декларації виробника, у п.1.5.9 зовнішньоекономічного договору (контракту) серед переліку товаросупровідних документів зазначено такі документи як пакувальний лист, прайс-лист, калькуляція, але вищезазначені документи до митного оформлення не надавалися.

Судом встановлено, що позивач надав додатково: декларацію виробника, калькуляцію ціни товару та прайс- лист.

В поданому інвойсі від 26.01.2022 №320209 відправником товару зазначено Brodrene Sperre AS, що не відповідає даним заявленим в гр. 2 ЕМД щодо найменування фірми відправника. Відповідно до п.1.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 23.10.2017 №166А/2017В суттєві умови контракту такі як ціна, умови поставки, відправник та інше визначаються сторонами шляхом переговорів та після узгодження вказуються в інвойсах на кожну партію товару

З цього приводу суд зазначає, що позивач надав додатково лист постачальника Brodrene Sperre AS, Норвегія від 24.02.2022 з поясненнями щодо заповнення графи «відправник» в експортній митній декларації. В листі зазначено, що Brodrene Sperre AS, Норвегія (продавець) є відправником товару до місця відвантаження товару ТОВ «Альбакор», а саме м. Клайпеда, Литва. Повідомляємо, що відправником товару з м. Клайпеда, Литва є компанія UAB «VPA Logistic»,Stariskes g.29, Laistu r.,Dovilu sen, Klaipeda, Литва за нашим замовленням.

Зазначену інформацію в листі підтверджує «Certificate of Origin» від 27.01.2022 (а.с.18), сертифікат якості від 26.10.2022 та міжнародний ветеринарний сертифікат №LT 0295509/L2-3359 від 18.02.2022 (а.с.14) в якому зазначено, що відправник UAB «VPA Logistic» на замовлення Brodrene Sperre AS, Норвегія, так само підтверджується це інформацією в прайс-листі від 24.01.2022.

Відповідно до п.2.23 та 2.4. Контракту від 23.10.2017 №166А/2017В сторони дійшли згоди, що окремі умови поставки товару можуть бути узгоджені у інвойсі на поставку товару. За дорученням Продавця безпосереднім відправником може бути інша компанія, про що зазначається в інвойсі на поставку товару. Зобов`язання Продавця за даним Контрактом защипаються незмінними незалежно від того, хто виступив відправником товару.

Згідно Інвойсу постачальника від 26.01.2022 № 320209 товар постачався за ціною 0,60 доларів США за кг товару на умовах FCA, Клайпеда, Литва, дата поставки лютий 2022, відправник Brodrene Sperre АS Норвегія. Можливі зміни у графіку платежів за узгодженістю сторін. Оплата згідно Контракту № 166А/2017В від 23.10.2017.

З урахуванням наведеного суд вважає, що відповідач мав змогу ідентифікувати поставку даного товару.

В поданій до митного оформлення копії МД країни відправлення від 18.02.2022 №22LTLC0100EK05C9F4 зазначено вартість партії товару - 10653,27 EUR, натомість вартість партії товару згідно рахунку від 26.01.22 № 320209 - 12086,14 USD. До митного оформлення інформацію щодо крос-курс валют не надано, тому співставити вартісні показники не є можливим.

Судом встановлено, що позивач надав Лист позивача № 06/02-68 від 24.02.2022 з поясненнями щодо валюти ціни товару та з зазначенням крос-курсу валют.

В листі зазначено, що за домовленістю між сторонами, ціни в інвойсі продавець Brodrene Seafood A/S визначає в доларах, розрахунки також здійснюються в доларах. Але продукція відвантажується з м.Клайпеда, Литва, там і була видана експортна декларація. Сума в експортних деклараціях з Литви завжди зазначається в Євро не зважаючи на те, якою є валюта інвойсу. Перевірити офіційний курс долара к євро, можна на сайті литовської митниці https://www.lrmuitine.lt/web/guest/767. На дату складання митної декларації він становив 1,1345. Відповідно 12 086,14 USD /1,1345 = 10 653,27 євро. Тобто сума в євро в експортній декларації від 18.02.2022 № 22LTLC0100EK05C9F4 відповідає сумі в доларах в інвойсі № 320209 від 26.01.2022.

На сьогоднішній день інвойс №320209 від 26.01.2022 позивачем не сплачено, оскільки умови оплати в зазначеному інвойсі «відстрочення платежу 90 днів з дати виставлення інвойсу. Можливі зміни в графіку платежів за узгодженням сторін».

Відповідно до п. 5.8 контракту від 23.10.2017 № 166А/2017В інші умови оплати зазначаються в інвойсі. У наданому декларантом інвойсі від 26.01.2022 № 320209 зазначено «відстрочення платежу 90 днів з дати виставлення інвойсу. Можливі зміни в графіку платежів за узгодженням сторін». Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (згідно з ч. 2 ст. 53 МКУ). У разі здійснення оплати, необхідно надати банківські платіжні документи, що підтверджують оплату оцінюваної.

Стосовно митної вартості товару, судом встановлено наступне.

Відповідно до п.5.1. Контракту від 23.10.2017 № 166А/2017В, ціни на товари визначаються в доларах США або в Євро і зазначаються в інвойсах на кожну партію товару.

В інвойсі № 320209 від 26.01.2022 товар постачався за ціною 0,60 доларів США за кг товару, вага нетто 20 143,57 кг, вартість товару 12 086,14 USD.

В МД країни відправлення від 18.02.2022 №22LTLC0100EK05C9F4 зазначено вартість партії товару - 10653,27 EUR.

В електронній митній декларації реєстраційний номер митниці 112080/2022/003653 від 23.02.2022 заявлена митна вартість товарів у розмірі 371 349,40 грн яка включає, вартість товару згідно рахунків - 350349,40 грн (12086,14 доларів США х 28,9877 курс) та вартість витрат на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України - 21000 грн. Вага нетто 20 143,57 кг.

Як вже зазначалося вище з приводу суми в експортних деклараціях з Литви, позивач зазначив, що вона завжди зазначається в Євро. Відповідач не спростував даний аргумент позивача. Як і не спростував аргумент позивача стосовно того, що перевірити офіційний курс долара к євро, можна на сайті литовської митниці. На дату складання митної декларації він становив 1,1345. Відповідно 12 086,14 USD /1,1345 = 10 653,27 євро.

В Листі позивача № 06/02-68 від 24.02.2022 зазначено, що перевірити офіційний курс долара к євро, можна на сайті литовської митниці https://www.lrmuitine.lt/web/guest/767.

Суд перевірив дану інформацію і встановив, що дійсно на сайті литовської митниці (https://www.lrmuitine.lt/mport/failai/verslui/prekiu_muitinis_ivertinimas/euro_ir_kitu_valiutu_santykiai/2022-02-01_2022-02-28.html) зазначений курс долара к євро 1,1345, що підтверджує вартість товару яка зазначена була в євро.

Будь яких документів які б доводили , що курс на той час був інший ніж який зазначає позивач, відповідачем надано суду не було.

Заперечень стосовно вартості витрат на транспортування товару до місця ввезення на митну територію України у розмірі 21000 грн., що підтверджується договір на транспортні послуги № 100705/2021Ф від 21.07.2021; рахунок на транспортні послуги № 5 від 18.02.2022; довідка про транспортні витрати № 18/02-2022 від 18.02.2022, відповідач не зазначає.

Інших зауважень, щодо складових митної вартості товару відповідач не наводить.

За результатом розгляду додатково наданих документів відповідачем були встановлені наступні зауваження.

Калькуляція від 26.01.22 містить інформацію щодо розрахунку ціни на товар, що поставляється за інвойсом від 26.01.22 № 320209. Дана калькуляція містить інформацію в тому числі «вартість сировини», але не зазначено якої саме сировини - цілої риби яку необхідно обробити для отримання зубатки без голови та без потрухів або мається на увазі «вартість сировини» яка вже оброблена і має опис без голови та без потрухів. В зв`язку з чим не можливо використати даний документ для підтвердження заявленої митної вартості.

Судом був досліджений прайс-лист від 24.01.2022 та калькуляція від 26.01.2022, в який чітко зазначено, що товар (за перекладом) морожена зубатка б/г , б/п, ціна за 0,60 за кг. Досить дивно, що це викликає сумніви та непорозуміння у митного органу, що морожена зубатка б/г (це риба без голови), а б/п ( це риба без потрухів), при цьому інших варіантів опису товару поставок риби, в тому числі зубатки або скорочень відсутніх частин у риби митний орган не наводить.

Не зрозумілим є те, що відповідач має на увазі «стосовно необхідність обробки риби для отримання зубатки без голови та без потрухів», коли у всіх наданих документах до митного оформлення зазначено «морожена зубатка б/г (вже без голови )та б/п (вже без потрухів).

Крім того, в рішенні про коригування митної вартості від 24.01.2022 зазначено, що маркування на упаковці «зубатка без голови, без потрухів».

З урахуванням наведеного, суд вважає, даний аргумент відповідача є надуманим та безпідставним.

У висновку Запорізької ТПП від 25.01.2022 № ОИ-816 згідно з даними статистики Міжнародного торгового центу зазначено діапазон цін на подібні/аналогічні товари виражений у кг. Згідно з Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна майнових, прав», затвердженим ПКМУ від 10.09.2003 № 1440, оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел, їх аналіз та виклад обгрунтованих висновків. При цьому, зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатись у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання у додатках до нього. Проте, в експертному висновку Запорізької ТПП від 25.01.2022 № ОИ-816 щодо оцінки товару, ввезеного на митну територію України на адресу TOB «Альбакор» не надано всі зазначені у висновку додатки, які підтверджують джерела використаної цінової інформації, що не дає можливості перевірити обгрунтованість висновків, які в ньому наведені. Крім того, висновок Запорізької ТПП від 25.01.2022 № ОИ-816 містить ціновий діапазон на товар від 0,50 $/кг до 0,90 $/кг, тобто ціна на товар може бути вищою за заявлену.

З цього приводу суд зазначає, що висновок Запорізької ТПП не є обов`язковим документом. Іншого висновку або іншої інформації за лютий 2022 року (період поставки товару) відповідач не надає суду. Більш того, при визначені митної вартості товару посилається у рішенні про коригування митної вартості на джерело- митна декларація від 02.12.2021, тобто джерело було також не за лютий 2022 року, що в свою чергу може також свідчити про зміну ціни на рибну продукцію за період з 02.12.2021 по лютий 2022.

Стосовно аргумента відповідача, що до експертного висновку Запорізької ТПП від 25.01.2022 № ОИ-816 не надано всі зазначені у висновку додатки, які підтверджують джерела використаної цінової інформації.

З цього приводу суд зазначає, що даний висновок взагалі не містить додатків, це є статистична інформація і перевіряти даний висновок митному органу не має необхідності, це документ не є обов`язковим та надається лише для підтвердження того, що вартість товару яка заявлена позивачем є в межах діапазону цін, який зазначений у висновку Запорізької ТПП від 25.01.2022 за період з 01.10.2021 по 25.01.2022. Тому суд не приймає даний аргумент відповідача.

Щодо невідповідності копії МД яка подавалася для митного оформлення наданою до суду, з копією відповідача, суд зазначає, що дійсно зворотня сторінка схожа на ту яка подавалася позивачем для оформлення вищезазначеного товару декларантом у вільний обіг за ЕМД від 24.02.2022 № UA112080/2022/003688 з урахуванням рішення про коригування митної вартості товарів від 24.02.2022 №UA112080/2022/000059/2. Однак, в позовній заяві та інших поданих документах вся інформація є правдивою і суд під час розгляду справи мав всі необхідні документи для повного, всебічного та справедливого розгляду справи.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої декларантом митної вартості товару судом не встановлено.

Натомість, доказами, що містяться в матеріалах справи підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях.

Беручи до уваги викладене, суд зазначає, що документами, поданими до митного оформлення товарів, підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалась обчисленню.

Будь-яких належних доказів, що свідчили б про відсутність у документах, які підтверджують митну вартість товарів, перелік яких наведено у частині другої статті 53 Митного кодексу України, відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, митний орган не надав.

Щодо вимог позивача про скасування карток відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, суд зазначає таке.

Згідно з частиною шостою статті 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Тобто, однією з підстав для відмови у прийнятті митної декларації є неправильність визначення декларантом митної вартості товарів.

Оскільки, на час прийняття оспорюваної картки відмови у прийнятті митної вартості, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення були відсутні підстави, передбачені частиною шостою статті 54 Митного кодексу України, відповідні рішення суб`єкта владних повноважень також є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій, у зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 4 962,00 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Альбакор» (69106, м. Запоріжжя, вул. Скворцова, буд. 236, ) до Запорізької митниці (69041, м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, буд. 12; )-задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів № UА112080/2022/000059/2 від 24.02.2022.

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови Запорізької митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА112080/2022/000179 від 24.02.2022.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альбакор» (69106, м. Запоріжжя, вул. Скворцова, буд. 236,) судовий збір в розмірі 4962,00 грн. (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці (69041, м.Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, буд. 12; ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 28.10.2022.

Суддя О.В. Конишева