Справа № 280/5917/22
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

27 жовтня 2022 рокуСправа № 280/5917/22 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калашник Ю.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» про забезпечення позову в адміністративній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» (69034, м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, 29 А, ) до Акціонерного товариства «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9, ) про визнання протиправною бездіяльності,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» (далі - позивач) до Акціонерного товариства «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (далі відповідач), в якій позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не завершення валютного нагляду зовнішньоекономічних операцій позивача із компанією «TECHNOCHIMREAGENTBEL» LIMITED LIABILITY COMPANY (РЕСПУБЛИКА БЕЛАРУСЬ), які виникли з контрактів №21433/IM від 14.04.2021, та №21312/ЕХ від 21.05.2021;

зобов`язати відповідача у тижневий строк завершити валютний нагляд за дотриманням Товариством з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» граничних строків розрахунків за контрактами №21433/IM від 14.04.2021, та №21312/ЕХ від 21.05.2021.

26.10.2022 до суду від представника позивача надійшла заява (вх. №40789) про забезпечення позову, у якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу надавати Національному банку України інформацію про факт ненадходження в установлені Національним банком граничні строки товару за зовнішньоекономічними операціями Товариства з обмеженого відповідальністю «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» за Контрактами № 21433/IM від 14.04.2021, та № 21312/ЕХ від 21.05.2021 від «TECHNOCHIMREAGENTBEL» LIMITED LIABILITY COMPANY (РЕСПУБЛИКА БЕЛАРУСЬ).

В обґрунтування заяви зазначає, що станом на дату подання позовної заяви відповідачем не знято з валютного контролю вказані експортні операції. На думку позивача, в порушення вимог законодавства, відповідачем неправомірно не знято з валютного контролю вищезазначені експортні операції позивача. Таким чином, в разі надання відповідачем вищевказаної інформації до Національного банку України, до позивача щоденно будуть нараховуватися штрафні санкції, що призведе до порушення прав позивача та необхідністю в майбутньому знову звертатися до суду за захистом своїх прав. Стверджує, що вжиття заходів забезпечення позову обраним позивачем способом направлене на збереження існуючого становища, а також фактично не спричинить шкоди законним правам та інтересам сторін. З огляду на викладене, просить задовольнити заяву.

Вивчивши подану заяву, матеріали позову та додані до нього документи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В силу приписів частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, забезпечення адміністративного позову це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи; ймовірність ускладнення поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача в разі невжиття таких заходів.

Дослідивши підстави, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, суд дійшов висновку про існування визначених у статті 150 КАС України обставин, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.

Зокрема, предметом спору за даною позовною заявою є оскарження бездіяльності відповідача щодо незавершення валютного нагляду зовнішньоекономічної операції позивача з компанією «TECHNOCHIMREAGENTBEL» LIMITED LIABILITY COMPANY (РЕСПУБЛИКА БЕЛАРУСЬ), які виникли з контрактів №21433/IM від 14.04.2021, та №21312/ЕХ від 21.05.2021.

При цьому, відповідно до статей 6, 7, 15, 25, 44, 56 Закону України «Про Національний банк України», статей 12, 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», з метою врегулювання порядку здійснення банками валютного нагляду за дотриманням резидентами встановлених Національним банком України граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів постановою Правління Національного Банку України від 02.01.2019 №7 затверджено Інструкцію про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів (далі Постанова № 7).

За приписами пп.1 п.25 Постанови № 7 Банк відповідно до Правил організації статистичної звітності, що подається до Національного банку України, затверджених постановою Правління Національного банку України від 13 листопада 2018 року № 120, надає Національному банку інформацію про виявлені факти ненадходження в установлені Національним банком граничні строки розрахунків або строки, визначені у висновках, грошових коштів, товарів (або незавершення у граничні строки розрахунків імпортних операцій резидентів без увезення продукції на територію України), уключаючи такі факти за власними операціями банку.

За приписами п. 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 02.01.2019 № 5, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Так, за контрактом № 21433/IM від 14.04.2021 TECHNOCHIMREAGENTBEL виставлено позивачу два рахунка на суму 202 013,00 дол. США (177795+24218), умови оплати - 50% передоплата. Позивачем здійснено оплату - 50% передоплати у розмірі 101 006,50 дол. США - 29.10.2021. В подальшому, TECHNOCHIMREAGENTBEL відвантажено позивачу обладнання на суму 91785,00 дол. США (за митною декларацією UA100100/2022/021768 разом із іншим товаром, щодо яких спір відсутній). Наразі, заборгованість складає 9 221,50 дол. США. TECHNOCHIMREAGENTBEL намагався повернути цю різницю, про що свідчить платіжне доручення №2106 від 22.09.2022), однак банк відхилив транзакцію.

Таким чином, строк повернення валютної виручки - 29.10.2022 (9 221,50 дол. США), після чого відповідач має виконати вимоги пп.1 п.25 Постанови № 7 щодо валютного нагляду за зовнішньоекономічною операцією та подати Національному банку інформацію про виявлені факти ненадходження в установлені Національним банком граничні строки розрахунків (товарів).

Окрім того судом встановлено, що за контрактом № 21312/ЕХ від 21.05.2021, інвойс №6310/21 від 29.10.2021 на суму 36825,00 дол. США, строк повернення валютної виручки 04.11.2022; інвойс №1001/22 від 10.01.2022 на суму 18311,50 дол. США, строк повернення валютної виручки - 14.01.2023; інвойс № 1402/22 від 15.02.2022 на суму 7434,00 грн., строк повернення валютної виручки - 18.02.2023.

Враховуючи те, що предметом позову у даній справі є оскарження бездіяльності відповідача щодо незавершення валютного нагляду за вказаною зовнішньоекономічною операцією, а подання відповідачем до Національного банку інформації про виявлені факти ненадходження у граничні строки коштів (товарів) за зовнішньоекономічною операцією є одним зі складових валютного нагляду, то невжиття заходів забезпечення позову, зокрема, шляхом заборони відповідачу подавати таку інформацію, повністю невілює подальший розгляд справи та вирішення спору по суті між сторонами.

Відтак, суд вважає за можливе вжити заходів забезпечення позову обраним позивачем способом, задля уникнення порушення прав позивача та необхідністю в майбутньому знову звертатися до суду за захистом або відновленням своїх прав.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Зокрема Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування

Тож, оскільки забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу позивача, суд доходить висновку, що без вжиття заходів забезпечення позову наразі неможливо захистити права, свободи та інтереси позивача.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованим та таким, що дійсно спрямовано на захист прав, свобод та інтересів позивача до ухвалення рішення в даній адміністративній справі, застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу надавати Національному банку України інформацію про факт ненадходження в установлені Національним банком граничні строки товару за зовнішньоекономічними операціями Товариства з обмеженого відповідальністю «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» за Контрактами №21433/IM від 14.04.2021 та №21312/ЕХ від 21.05.2021 від «TECHNOCHIMREAGENTBEL» LIMITED LIABILITY COMPANY (РЕСПУБЛИКА БЕЛАРУСЬ), до набрання законної сили судовим рішенням у справі №280/5917/22.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150-157, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» про забезпечення позову, - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» (69034, м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, 29 А, ) до Акціонерного товариства «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9, ) про визнання протиправною бездіяльності, шляхом заборони Акціонерному товариству «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» надавати Національному банку України інформацію про факт ненадходження в установлені Національним банком граничні строки товару за зовнішньоекономічними операціями Товариства з обмеженого відповідальністю «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» за Контрактами № 21433/IM від 14.04.2021, та №21312/ЕХ від 21.05.2021 від «TECHNOCHIMREAGENTBEL» LIMITED LIABILITY COMPANY (РЕСПУБЛИКА БЕЛАРУСЬ), до набрання законної сили судовим рішенням у справі №280/5917/22.

Копію ухвали суду направити сторонам для виконання.

Роз`яснити учасникам справи, що у відповідності до ч. 6 ст.157 КАС України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.251, 256, 295 КАС України.

Ухвала суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.251, 295,297 КАС України.

Суддя Ю.В.Калашник