Справа № 160/18843/21
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 160/18843/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ЮЖКОКС"

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 року (головуючий суддя Рищенко А.Ю.)

в адміністративній справі №160/18843/21 за позовом Приватного акціонерного товариства "ЮЖКОКС" до відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "ЮЖКОКС", звернувся 12.10.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області форми ПС № від 28.04.2021.

Позов обґрунтовано тим, що фактична перевірка проведена за відсутністю законних підстав, оскільки нормами ст.80 Податкового кодексу України не передбачено обов`язкову реєстрацію резервуарів в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі. У наказі про призначення перевірки не вказані підстави проведення перевірки та не зазначена інформація про отримання відомостей про здійснення платником податку порушення податкового законодавства. Вказує, що на момент фактичної перевірки акцизного складу ПрАТ ЮЖКОКС 8 (вісім) резервуарів (сховищ) з бензолом кам`яновугільним сирим, які підприємство використовує виключно для власних потреб, були обладнані витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками та на 5 (п`ять) резервуарів (сховищ) здійснена реєстрація в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, що не заперечується в акті перевірки № 1161/04-36-09-02/05393079 від 05.04.2021 року. Проте норми п.128-1.1 ст.128-1 Податкового кодексу України передбачають нарахування штрафної санкції, зокрема за відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівноміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі. Вказує, що три резервуари були введені в експлуатацію лише 05.03.2021 року та не були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі через карантинні обмеження та встановлення на підприємстві дистанційної роботи. Вважає, що в акті перевірки відповідачем не доведено вчинення позивачем певних дій або допущення бездіяльності, за які передбачена відповідальність, що позивач діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції мотивував тим, що факт відсутності експлуатації або ненаповнення резервуарів не звільняє розпорядника акцизного складу від обов`язку відповідної реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами позову. Вказує, що надана відповідачем порушено вимоги пп.80.2.5 п.80.2 ст.80, п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України щодо підстав проведення перевірки. Зазначає, що предметом фактичної перевірки з питань виробництва та обігу підакцизних товарів є виключно перевірка наявності ліцензій, свідоцтв про виробництво та обіг підакцизних товарів. Дослідження інших питань, які виходять за межі такого предмета перевірки- забороняється. Також, що фактична перевірка проведена за відсутністю законних підстав, оскільки нормами ст.80 Податкового кодексу України не передбачено обов`язкову реєстрацію резервуарів в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі. У наказі про призначення перевірки не вказані підстави проведення перевірки та не зазначена інформація про отримання відомостей про здійснення платником податку порушення податкового законодавства. Вказує, що на момент фактичної перевірки акцизного складу ПрАТ ЮЖКОКС 8 (вісім) резервуарів (сховищ) з бензолом кам`яновугільним сирим, які підприємство використовує виключно для власних потреб, були обладнані витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками та на 5 (п`ять) резервуарів (сховищ) здійснена реєстрація в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, що не заперечується в акті перевірки № 1161/04-36-09-02/05393079 від 05.04.2021 року. Проте норми п.128-1.1 ст.128-1 Податкового кодексу України передбачають нарахування штрафної санкції, зокрема за відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівноміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі. Вказує, що три резервуари були введені в експлуатацію лише 05.03.2021 року та не були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі через карантинні обмеження та встановлення на підприємстві дистанційної роботи. Вважає, що в акті перевірки відповідачем не доведено вчинення позивачем певних дій або допущення бездіяльності, за які передбачена відповідальність, що позивач діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.03.2021 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області на підставі наказу №1418-п від 23.03.2021 року проведено фактичну перевірку акцизного складу ПрАТ Южкокс за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. В`ячеслава Чорновола, буд.1, за наслідком якої складено акт №1161/04-36-09-02/05393079 від 05.04.2021 року.

Згідно акта №1161/04-36-09-02/05393079 від 05.04.2021 року, перевіркою встановлено: на акцизному складі № 1007172 знаходяться резервуари з сирим бензолом. Згідно довідки про розпорядника акцизного складу пального, введені в експлуатацію 5 резервуарів, які обладнані витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками. Фактично введено 8 резервуарів, які також обладнані приладами обліку пального. Встановлено, що 3 резервуари не зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників, чим порушено п.п.230.1.2 ст.230 Податкового кодексу України.

На підставі акта №1161/04-36-09-02/05393079 від 05.04.2021 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 28.104.2021 року, яким до ПрАТ Южкокс застосовано штрафну санкцію у розмірі 60 000грн.

Податкове повідомлення-рішення № від 28.104.2021 року оскаржено в адміністративному порядку, та рішенням Державної податкової служби України №20864/6/99-00-06-03-01-06 від 13.09.2021 року залишено без змін.

Законність і обґрунтованість вказаного податкового повідомлення-рішення є предметом спору у цій справі.

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, норми Податкового кодексу України.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктами 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують зокрема такі функції: здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального; проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Пунктом 80.1 статті 80 Податкового кодексу України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (підпункт 80.2.5 статті 80 Податкового кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується, що ПрАТ Южкокс є платником акцизного податку.

Підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як в сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції у даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Зазначений висновок узгоджується із правовими позиціями, висловленими в постановах Верховного Суду від 12 серпня 2021 року у справі №140/14625/20, від 10.04.2020 року у справі №815/1978/18, від 05.11.2018 року у справі №803/988/17, від 20.03.2018 року у справі №820/4766/17, від 22.05.2018 року у справі №810/1394/16.

Також слід зазначити, що наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 1418-п від 23.03.2021 року та дії з проведення фактичної перевірки позивачем не оскаржено та не становлять предмет спору у даній справі.

Згідно пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі (пп. 230.1.2 ст. 230 ПКУ).

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі (абз.6 пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПКУ).

Підпунктом 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України визначено, що необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі,

- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20 000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Матеріалами справи підтверджується, що на акцизному складі ПрАТ Южкокс №1007172 три резервуари № 1 інв.№101164, № 2 інв.№101165 та № 5 інв.№101163, які обладнані витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками та введені в експлуатацію, не зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

Вказані обставини безпосередньо зазначаються ПрАТ Южкокс.

Щодо доводів позивача про неможливість здійснити реєстрацію в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі через встановлення карантину, то з цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що наказом ПрАТ Южкокс від 25.02.2021 року № 96 наказано начальнику цеха уловлювання ввести в експлуатацію сховище сирого бензолу № 1 інв.№101164, № 2 інв.№101165 та № 5 інв.№101163.

При цьому позивачем зазначено, що наведені три резервуари були введені в експлуатацію 05.03.2021 року.

Наказом ПрАТ Южкокс № 653 від 25.09.2020 року введено на підприємстві режим дистанційної роботи з 28.09.2020 р. по 01.11.2020 р.

Також наказом ПрАТ Южкокс № 835 від 30.11.2020 року введено на підприємстві режим дистанційної роботи з 01.12.2020 р.

Проте вказаними наказами переведено працівників, які за їх функціям, посадовим обов`язкам, а також технічним та організаційним особливостям можуть виконувати роботу за територією підприємства.

Отже, вказаний наказ не звільняє відповідальну особу за здійснення реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі від виконання своїх посадових обов`язків.

Водночас, пунктом 12 підрозділу 5 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України вказано, що розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки:

акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 липня 2019 року;

акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 жовтня 2019 року;

акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, факт відсутності експлуатації або ненаповнення резервуарів не звільняє розпорядника акцизного складу від обов`язку відповідної реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі.

Також колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про спростування доводів позивача щодо неможливості своєчасної реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі резервуарів №1 інв.№101164, №2 інв.№101165 та №5 інв.№101163.

З огляду на викладене, податкове повідомлення - рішення № від 28.04.2021 року прийнято правомірно, у межах повноважень, наданих відповідачу законодавством України, відтак відсутні підстави для його скасування.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на результати апеляційного розгляду справи та характер спірних відносин судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ЮЖКОКС" залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 20.10.2022 та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова