Справа № 260/3700/22
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2022 року м. Ужгород№ 260/3700/22
Закарпатський окружний адміністративний суд в особі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у якому просить: визнати протиправними дії Головного управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 01.11.2019 по 31.03.2022рр. в ДП «Семідіввугілля» ВГ «Шахта 1-3 «Новогродівське» та період роботи з 27.10.1983 по 18.02.1984 рр. в ОРС виробничому об`єднанні «Семідовуголь»; рішення про відмову в призначені пенсії за віком Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області від 08.09.2022р. за №21 скасувати та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу період роботи згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 з 01.11.2019 по 31.03.2022рр. в ДП «Семідіввугілля» ВГ «Шахта 1-3 «Новогродівське» та період роботи з 27.10.1983 по 18.02.1984 рр. в ОРС виробничому об`єднанні «Семідовуголь» та призначити пенсію за віком з дати виникнення права.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській прийнято рішення №21 про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу підтвердженого і установленому законодавством порядку. Страховий стаж становить 28 років 01 місяці 10 днії з необхідних 29 років. Також повідомлено, що управлінням не зараховано до страхового стажу період роботи з 01.11.2019 по 31.03.2022 рр., оскільки відсутня інформації про сплату внесків до ПФУ за даними персоніфікованого обліку та період роботи з 27.10.1983 по 18.02.1984 рр., оскільки печатка не читається, потребує уточнення. Вважає, що вищезазначене рішення, прийняте за відсутності підстав, а тому відповідно є протиправними, тому і звертається до суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідачами подано відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просять відмовити. Зазначають, що рішенням №21 від 08.09.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області відмовлено гр. ОСОБА_1 . в призначенні пенсії за віком відповідно ст. 26 Закону № 1058 у зв`язку з тим, що страховий стаж особи не був підтверджений у встановленому законодавством порядку. До страхового стажу не зараховано періоди роботи: з 27.10.1983 по 18.02.1984, оскільки печатка не читається, а тому потребує уточнення; з 01.11.2019 по 31.03.2022, у зв`язку з відсутністю інформації про сплату внесків до Пенсійного фонду України. Вказують, дане рішення винесене відповідно до чинного законодавства України. Просять у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач до суду подав відповідь на відзив, у якій проти відзиву заперечив, просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідно до положень ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.262 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 звернулася 02.09.2022 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою за призначенням пенсії за віком, відповідно до Закону України «Загально обов`язкове державне пенсійне страхування», (надалі - Закон).

Тієї ж дати згідно пункт 4.2 Порядку 2-1 працівник сервісного центру після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмїюго забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Так, рішенням №21 від 08.09.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області відмовлено гр. ОСОБА_1 . в призначенні пенсії за віком відповідно ст. 26 Закону 1058 у зв`язку з тим, що страховий стаж особи не був підтверджений у встановленому законодавством порядку.

До страхового стажу не зараховано періоди роботи: з 27.10.1983 по 18.02.1984, оскільки печатка не читається, а тому потребує уточнення; з 01.11.2019 по 31.03.2022, у зв`язку з відсутністю інформації про сплату внесків до Пенсійного фонду України.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області встановлено,що пенсійний вік позивача визначений статтею 26 Закону 1058 становить 60 років. Вік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 60 років. Необхідний страховий стаж згідно ст. 26 Закону 1058 становить 29 років. На підставі документів, які відповідають вимогам законодавства та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу, страховий стаж на момент звернення складає 28 роки 02 місяці 10 днів.

Не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень та вважаючи протиправними дії відповідача позивач звернулася до суду із даним позовом.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV).

За приписами статті 8 Закону N 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страхові внески - це кошти відрахувань на) соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові ївнески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що ціяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску н^ загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно із статтею 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страхові внески обчислюються виключно в трошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. |

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших -документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчисленая) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до нього Закону нараховуються страхові внески. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внуків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 106 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство- страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Аналіз наведених приписів законодавства свідчить про те, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за своєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника таких внесків.

Позивач не може немти відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи з 01.11.2019 по 31.03.2022 рр до страхового стажу за порушення, вчинене ДП «Семідіввугілля» ВП «Шахта 1-3 «Новогродівське», оскільки згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

Аналогічні висновки неодноразово висловлювалися Верховним судом, зокрема, у постановах від 27.03.2018 у справі № 208/6б80/16-а (2а/208/145/16), від 04.09.2018 у справі № 482/434/17, від 25.11.2019 у справі №242/2088/17.

За таких обставин, суд приходить до висновку про безпідставність відмови пенсійного органу у зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 01.11.2019 по 31.03.2022 рр. в ДП «Семідіввугілля» ВП «Шахта 1-3 «Новогродівське»

Крім того, зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не`менш як 24 місяців страхового стажу післіа призначення (Попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводитеся із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Дія цієї частини не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення", та які не досягли віку, встановленого статтею 26 цього Закону.

З огляду на вищевикладене, та встановлення протиправності дій відповідача щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.11.2019 по 31.03.2022 рр. включно ОСОБА_2 в ДП «Семідіввугілля» ВП «Шахта 1-3 «Норогродівське», суд приходить до висновку зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу вказаний період роботи позивача та здійснити призначення пенсії з дня виникнення права.

Щодо періоду роботи позивача з 27.10.1983 пао 18.02.1984 року , який відповідачем не зараховано з підстави того, що печатка не читається та потребує уточення, суд приходить до наступного.

Позивач в ОРС виробничому об`єднанні «Семідовугс ль» працювала та була прийнята даним підприємством на посаду прибиральниця виробничого приміщення столової №23, що підтверджується записом № 7 трудової книжки та звільнена - запис №8. Судом встановлено, що в трудовій книжці міститься мокра печатка, трудова книжка не містить, ані перекреслень, ані виправлень.

А отже, формальні неточності у документах, а також неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, не може бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Разом з тим, відповідно до статті 62 Закону Україні «Про пенсійне забезпечення» та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для ізначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, підтверджує стаж роботи до 01.01.2004, є трудова книжка.

У відповідності до статті 48 КЗпП України трудова кнржка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до 1 січня 2004 року, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених раніше чинним законодавством.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу гіри відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, Наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 року затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Згідно пункту 1.1. цієї Інструкції трудова книжка є ос зовним документом про трудову ціяльність працівника. До трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення; про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди (п.п.2.2 Інструкції).

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (пункт 2.3 Інструкції).

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (пункт 2.4. Інструкції).

Аналогічні вимоги містила Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена тостановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162.2.10. Окрім того, відповідно до вимог пункту 2.10 цієї Інструкції зазначено, що у розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за № таким-то недійсний"'. .

Відповідності до п.2.4 Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок працівників", затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тектсу наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними) Наприклад якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою фо з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткокі запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Отже, здійснення записів у трудовій книжці власником або уповноваженим ним органом покладено на останніх, а не на працівника, а отже, відповідальність за неправильність вчиненого запису чи інших відомостей не може бути перекладена на працівника та позбавляти його права на врахування трудового стажу, який враховується для призначення пенсії.

Отже, формальні неточності у документах, чи не видність чіткого відбитку печатки організації за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного Фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

При цьому, зазначає, що у відповідності до розділів III, IV Порядку №22-1, відповідач наділений повноваженнями самостійно отримати необхідні документи, що відповідає принципу належного урядування і націлено на забезпечення органами Пенсійного фонду України реалізації громадянами їх конституційного права на Пенсійне забезпечення.

Згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право особи на призначення пенсії за віком має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), та і підприємством, на якому особа працювала. Також і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера.

Зазначає, що витребування та перевірка первинних документів є також правом пенсійного органу. Тобто перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжні відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отриманий належної пенсії.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, прациник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Відповідно до статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з тим, відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 №301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладаєтеся на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадай с іншу відповідальність, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для позивача, й отже, не може впливати на його особисті права.

Працівник не несе відповідальності за порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Позивач не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах, відтак не погоджується із діями відповідача щодо неврахування його спірного трудового стажу, вказаного у його трудовій книжці з підстав вказаних у відповідях відповідача.

Аналогічна правова позиція визначена Верховним іуудом у постанові №687/975/17 від 21.02.2018року.

Відповідач відмовляючи у зарахуванні спірного періоду не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження Факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці чи відображення чіткості поставленої печатки.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховрого Суду від 06.03.2018 року у справі №754/14898/15-а.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014).

Таким чином, відповідач має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав, оскільки відповідальність за недотримання трудового законодавства покладена на роботодавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, беручи до уваги фактичні обставини даної справи, з метою найбільш ефективного захисту порушених прав позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення та до висновку про протиправність дії Головного управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 01.11.2019 по 31.03.2022рр. в ДП «Семідіввугілля» ВГ «Шахта 1-3 «Новогродівське» та період роботи з 27.10.1983 по 18.02.1984 рр. в ОРС виробничому об`єднанні «Семідовуголь»; рішення про відмову в призначені пенсії за віком Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області від 08.09.2022р. за №21 скасувати та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу період роботи згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 з 01.11.2019 по 31.03.2022рр. в ДП «Семідіввугілля» ВГ «Шахта 1-3 «Новогродівське» та період роботи з 27.10.1983 по 18.02.1984 рр. в ОРС виробничому об`єднанні «Семідовуголь» та призначити пенсію за віком з дати виникнення права.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Так, позивачем для звернення до суду було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн, що підтверджується матеріалами справи. Таким чином, сума судового збору сплачена позивачем при поданні позовної заяви підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 241 - 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород,Закарпатська область,88008, ) та до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком, що викладені у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 21 від 08.09.2022 року.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) № 21 від 08.09.2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород, Закарпатська область,88008, ) зарахувати до страхового стажу період роботи згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.11.2019 по 31.03.2022 рр. в ДП «Семідіввугілля» ВГ «Шахта 1-3 «Новогродівське» та період роботи з 27.10.1983 по 18.02.1984 рр. в ОРС виробничому об`єднанні «Семідовуголь» та призначити пенсію за віком з дати виникнення права.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЮ.Ю.Дору