Справа № 295/7086/22
Суддя: Кузнєцов Д. В.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №295/7086/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі: судді Кузнєцова Д.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, третя особа Інспектор 1 батальйону 1 роти лейтенанта поліції УПП в Житомирській області Марчук Сергій Олександрович про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, в якому просить поновити строк на оскарження постанови серії ЕАР №5555296 від 01.07.2022 року, визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №5555296 від 01.07.2022 року. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 01.07.2022 року інспектором 1-го батальйону 1-ї роти УПП в Житомирській області Марчуком С.О. було винесено оскаржувану постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. У постанові зазначено, що 01.07.2022 року о 21 год. 26 хв. ОСОБА_1 по вул. Вітрука, 10 керував транспортним засобом RENAULT Megane, н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, був непристебнутий ременем безпеки та не мав полісу ОСЦ ПВ власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.3 «в» ПДР України. На переконання позивача, постанова від 01.07.2022 року є протиправною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки, як стверджує ОСОБА_1 , під час керування транспортним засобом він завжди знаходиться пристебнутим ременем безпеки. На переконання позивача, відповідачем не доведено належними і допустимими доказами факт порушення ПДР. Крім того, як вказує позивач, він неодноразово наполягав, що бажає скористатися послугами адвоката, однак поліцейським не було вжито жодних дій щодо надання можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 01.08.2022 року у зазначеній справі відкрито провадження та прийнято рішення проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Від представника УПП в Житомирській області ДПП надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив залишити позов ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку із пропуском строку на оскарження постанови. В обґрунтування відзиву представник також зазначив, що відповідно до постанови інспектора роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Марчука С.О. серії ЕАР №5555296 від 01.07.2022 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме: ОСОБА_1 в м. Житомирі по вул. Вітрука, 10, керуючи транспортним засобом RENAULT Megane, н.з. НОМЕР_1 , під час руху транспортного засобу не користувався засобами пасивної безпеки, а саме ременем безпеки на автомобілі, а також не мав полісу (сертифікату) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1.ґ та 2.3.в ПДР України. Відповідач звертав увагу на доданий до відзиву відеозапис, на якому зафіксовано, що ремінь безпеки у позивача застебнутий та прилягає до спинки сидіння, а коли водій сідає за кермо ремінь опиняється в нього за спиною, ніяк не виконуючи свою функцію. На переконання представника УПП в Житомирській області ДПП, інспектором не допущено під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийнятті і складенні спірної постанови грубих порушень закону, які були б беззаперечною підставою для її скасування. Також інспектором були дотримані вимоги КУпАП при розгляді справи, ним було роз`яснено позивачу права, строки сплати штрафу, порядок оскарження постанови. При цьому дій, які б обмежили права позивача при розгляді справи, поліцейським вчинено не було, і як наслідок відсутні підстави для скасування постанови. До відзиву був долучений диск із відповідним відеозаписом.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, вивчивши й дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 01.07.2022 року інспектором 1 батальйону 1 роти УПП в Житомирській області Марчуком С.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №5555296, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Як вбачається зі змісту постанови, 01.07.2022 року о 21 год. 19 хв. ОСОБА_1 в м. Житомирі по вул. Вітрука, 10 керував транспортним засобом RENAULT Megane, н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, та був непристебнутий ременем безпеки, а також не мав полісу ОСЦ ПВ власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.3.в ПДР України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

За приписами п. 2.3.в) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

За змістом ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях позивача, адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та доказів.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом судового дослідження у спірних правовідносинах є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Суд, надаючи оцінку діям відповідача інспектора, виходить з того, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

При цьому Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні, допустимі, достовірні та достатні докази такого правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому за змістом частиною 2 указаної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з оскаржуваною постановою, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням ПДР України, а саме за керування транспортним засобом із непристебнутим ременем безпеки.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Аналізуючи доданий до відзиву в якості доказу відеозапис судом звернуто увагу, що останній не містить належних й допустимих доказів, які б свідчили про те, що 01.07.2022 року о 21 год. 19 хв. позивач безпосередньо керував автомобілем RENAULT Megane, н.з. НОМЕР_1 , із непристебнутим ременем безпеки.

Таким чином, не надання відповідачем доказів керування ОСОБА_1 01.07.2022 о 21 год. 19 хв. автомобілем RENAULT Megane, н.з. НОМЕР_1 , саме із непристебнутим ременем безпеки свідчить про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Судом критично сприймає озвучену на відеозаписі пропозицію позивача оплатити штраф «за не пристебнутий ремінь», оскільки сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР України не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Даної позиції притримується і суд касаційної інстанції, що знайшло своє відображення, зокрема, у постанові КАС ВС від 08.07.2020 по справі № 177/525/17.

Разом з тим, суд не погоджується із доводами позивача про те, що третьою особою не було вжито дій щодо надання позивачу можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, оскільки з дослідженого відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 заявив про відсутність клопотань.

Відтак суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Проаналізувавши доводи позивача та заперечення відповідача щодо обставин пропуску або не пропуску ОСОБА_1 строку звернення із позовом до адміністративного суду суд дійшов висновку, що позивачем не пропущений процесуальний строк звернення до суду із адміністративним позовом, оскільки оскаржувану постанову ОСОБА_1 отримав 13.07.2022 року та, зважаючи на положення ч.ч. 6, 9 ст. 120 КАС України, звернувся до суду із позовом протягом десяти днів з дня вручення такого рішення. Докази протилежного у матеріалах справи відсутні та не були надані відповідачем.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо стягнення сплаченого судового збору суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи те, що за результатом розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 121, 245, 251, 258, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 6, 72-78, 121, 122, 242-246, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову від 01.07.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №5555296, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 31.10.2022.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, адреса: м. Житомир, вул. Покровська, 96, .

Третя особа: Інспектор 1 батальйону 1 роти УПП в Житомирській області Марчук Сергій Олександрович, адреса: м. Житомир, вул. Покровська, 96.

Суддя