Справа № 346/3685/21
Суддя: Беркещук Б. Б.
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/3685/21
Провадження № 2-а/346/4/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б. Б.

з участю секретаря Копильців І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції Коломийського районного відділу поліції Будейчука Миколи Миколайовича, Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 27 липня 2021 року на нього, позивача ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень. Вважає, дану постанову такою, що не відповідає фактичним обставинам, а також необгрунтованою, незаконною і такою, що винесена із суттєвим порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зазначив, що у постанові відповідач вказав, що він, позивач, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме: зателефонував на спецлінію 102 та повідомив про бійку, хоча цього факту насправді не було. Він, позивач категорично не згоден з притягненням його до адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до ч.1 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Вчинення правопорушення за статтею 183 КУпАП, за якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності, не входить до переліку випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення складається згідно ст.258 КУпАП, однак відповідач всупереч вимогам закону склав одразу постанову без складання протоколу та фактичного розгляду справи. Зазначив, що 29.07.2021 року о 03:09 год. в м. Коломия на площі Привокзальна невстановлені неповнолітні особи здійснювали перегони транспортним засобом «Ауді» з іноземною реєстрацією в стані алкогольного сп`яніння. На його зауваження відносно порушення громадського порядку в зазначену пізню годину та керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, вони не реагували. В зв`язку з цим він, позивач разом з іншими громадянами вимушений був викликати працівників поліції, зателефонувавши на лінію «102». Приїхавши наряд поліції, обмежився усним зауваженням без складання відповідних адміністративних матеріалів та поїхав з місця виклику. Після чого неповнолітні особи також покинули вказане місце, проте через 30 хвилин зазначені особи повернулися на місце виклику, почали проявляти ще більшу агресію, погрожуючи застосуванням сили, тримаючи в руках гайковий ключ. Він, позивач, знову змушений був викликати поліцію, оскільки хвилювався за своє життя і здоров`я та оточуючих людей. Коли приїхав інший наряд поліції, то виявилося, що поліцейські знайомі з невідомими неповнолітніми особами, тому жодних заходів щодо них не було застосовано, при цьому постанову склали відносно нього, позивача. Також, ним було залишено додаткову скаргу на працівників патрульної поліції по лінії «102». Вважає, що діяв правомірно та у рамках закону, а відповідач не надав доказів вчинення ним правопорушення.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, справу розглянути у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги не визнав зазначивши, що 29.07.2021 року в м. Коломия на площі Привокзальна, позивач ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, зателефонувавши на спецлінію «102» та повідомив про бійку, хоча цього факту насправді не було. Отримавши повідомлення на вказану ним адресу, з метою відповідного та належного реагування на повідомлення, відправились працівники СРПП Коломийського РВП.

Вказав, що працівники СРПП Коломийського РВП до повідомлення про бійку, вже два рази виїжджали на повідомлення на спецлінію «102» ОСОБА_1 . Наведене підтверджується наданими позивачем талонами-повідомленнями ЄО, зазначенням такої інформації у позовній заяві, а також відеозаписом розмови з ОСОБА_1 із боді камери поліцейських, де видно як позивач з товаришами біля цілодобового нічного магазину на площі Привокзальна розпивав алкогольні напої, перебував у стані алкогольного сп`яніння, порушував громадський порядок. По приїзду працівниками поліції в третій раз на повідомлення ОСОБА_1 в ході розмови з особами, які перебували на місці події, а також в ході розмови з самим позивачем, поліцейськими не було встановлено факту бійки, оскільки такої не було. Однак було встановлено, що позивач, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, зателефонувавши на спецлінію «102» та повідомив про бійку, хоча цього факту насправді не було, що підтверджується відеозаписом розмови поліцейського з Ткачуком. Останній вказав, що факту бійки не було, а йому не сподобалось попереднє реагування поліцейських на його повідомлення. Стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 підтверджується проходженням освідування за допомогою алко-тесту «Драгер», який зафіксовано на нагрудну відео камеру поліцейських. Зазначив, що поліцейський діяв відповідно до вимог чинного законодавства, яке не передбачає складання протоколу про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. В даному випадку поліцейським, як уповноваженою особою Національної поліції, на місці вчинення правопорушення було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.ст. 278, 279, 283 КУпАП. Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Зазначив, що дана постанова є правомірною і не підлягає скасуванню. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

? Враховуючи заяву позивача, беручи до уваги відзив на позов відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені суду докази, суд доходить висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАВ № 212937 від 29 липня 2021 року позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

З даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 29.07.2021 р. о 03 годині 29 хвилин в м. Коломия на площі Привокзальна, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, зателефонувавши на спецлінію «102» та повідомив про бійку, хоча цього факту насправді не було (а.с.5).

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові. З цих підстав суд не може взяти до уваги як належний та допустимий доказ, диск з відеозаписом події 29 липня 2021 року в м. Коломия на площі Привокзальна з участю позивача ОСОБА_1 , долучений представником Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області Н.Бичай до відзиву на позовну заяву.

Відповідно до п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Судом встановлено, що згідно талону-повідомлення ЄО № 9514 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, позивачем було здійснено виклик на спецлінію «102» та повідомлено, що водій т.з. «Ауді» синього кольору, іноземної реєстрації, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поїхав по АДРЕСА_1 . Згідно талону-повідомлення ЄО № 9516 ОСОБА_1 скаржився, що працівники поліції Коломийського РВП, які приїжджали на виклик до нього неналежно відреагували на його повідомлення та відпустили невідомих п`яних (а.с. 6,7). На запит суду про витребування талону-повідомлення ЄО № 9515, заступником начальника Коломийського РВП повідомлено, що 29.07.2021 року о 03:29 год. надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_4 про бійку між 10 особами в м. Коломия на площі Привокзальна. На місці події до патрульної поліції підійшов ОСОБА_1 і повідомив, що це він здійснив виклик. Також ОСОБА_3 було написано заяву з приводу неправомірних дій невстановлених осіб (а.с. 80).

Однак талон-повідомлення ЄО № 9515 чи його належно засвідчена копія на вимогу суду, не надано.

Статтею 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань у вигляді накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ст. 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Однак, відповідач, не перевіривши та не надавши оцінки обставинам, які зумовили позивача ОСОБА_3 зателефонувати до лінії "102", тобто не з ясувавши фактичні обставини справи, притягнув позивача до адміністративної відповідальності.

Обставини, на які позивач посилається як на обгрунтування своїх вимог в судовому засіданні підтвердив свідок ОСОБА_5 який пояснив, що 29.07.2022 р. він разом з позивачем та ОСОБА_6 перебували на площі Привокзальна в м. Коломия. До них підійшла компанія неповнолітніх осіб і накинулась на них. Позивач ОСОБА_3 викликав поліцію, бо перед тим між незнайомими особами відбувалась шарпанина. Коли перший раз приїхали працівники поліції, то самий активний був у розірваній футболці (розірвав її особисто). Працівники поліції в перший раз обмежились усним зауваженням і поїхали з місця події. Другий раз коли позивач викликав поліцію, то особа у розірваній футболці накинулась на них з металевим предметом у руках, схожим на ключ або трубу довжиною біля 40 см. Працівники поліції підійшли до неповнолітніх осіб, щось переговорили, з їх поведінки було видно, що вони між собою знайомі, наказали всім розходитись і знову поїхали з місця події. Потім вказані неповнолітні особи знову повернулись на площу Привокзальна в м. Коломия і почали йому та позивачу погрожувати, тому позивач ОСОБА_3 повторно викликав наряд поліції, зателефонувавши на спецлінію «102», оскільки хвилювався за своє та перехожих громадян життя та здоров`я. Працівники поліції казали, що всі поїдуть у відділ поліції, однак всіх відпустили, а поїхав з поліцейськими тільки позивач.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, долученого відповідачем до матеріалів адміністративної справи, не встановлено підстав для складання оскаржуваної постанови відповідчаем (а.с. 43).

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Крім того, згідно з частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у п.36 рішення в справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v.Finland), від 01 липня 2003 року № 37801/97, зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обгрунтування своїх рішень (рішення).

Відповідно до частин третьої п`ятої статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Незважаючи на вказані обставини, відповідачем не надано суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, документів (матеріалів), на підставі яких було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає серед іншого рішення про скасування постанови і закриття справи.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, суд доходить висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України суд враховує, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 454,00 гривні, це підтверджується квитанцією № 47 від 05.08.2021 року, тому цей судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 9, 72-74, 77, 229, 243 -246, 250, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції Коломийського районного відділу поліції Будейчука Миколи Миколайовича, Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ГАВ № 212937 від 29 липня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, та провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати в загальному розмірі 454,00 гривні.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 .

Поліцейський сектору реагування патрульної поліції Коломийського районного відділу поліції Будейчук Микола Миколайович, місцезнаходження: 78203, м. Коломия, вул. Шевченка, 11-А, Івано-Франківська область, .

Коломийський районний відділ поліції ГУНП в Івано-Франківській області, місцезнаходження: 78203, м. Коломия, вул. Шевченка, 11-А, Івано-Франківська область .

Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, місцезнаходження 76018, м. Івано-Франківськ вул. Сахарова, 15, Івано-Франківська область .

Суддя Беркещук Б. Б.