Справа № 757/22953/21-а
Суддя: Новак Р. В.
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Новака Р.В.,

при секретарі судових засідань Талдоновій М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову серія ЕАН № 4057121, складену 12.04.2021 року заступником командира роти 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в місті Києві старшим лейтенантом поліції Забродою Андрієм Володимировичем, про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що заступником командира роти 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в місті Києві старшим лейтенантом поліції Забродою А.В. 12.04.2021 щодо нього було винесено постанову ЕАН № 4057121 у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винним за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена незаконно та з грубим порушенням чинного законодавства, оскільки в ній відсутнє належне обґрунтування обставин та доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про дату час та місце слухання справи була повідомлена належним чином.

Представник позивача Шило Є.П. надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд заяви повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток, копії позовної заяви та розміщенням інформації на сайті Печерського районного суду м. Києва, про причини неявки до суду не повідомив.

Відповідно до ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних в ній даних.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими позивачем доказами, суд прийшов до наступного.

Позивач зазначає, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 12.04.2021 року серія ЕАН № 4057121, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Позивач звертає увагу суду, що в оскаржуваній постанові зазначено, що 12.04.2021 року о 11:41:59 по вулиці Бандери 5 у місті Києві водій здійснив зупинку (стоянку) ТЗ на проїжджій частині в другому ряду, чим порушив п. 15.4 ПДР України - порушення правил стоянки, розміщення ТЗ на проїзній частині в два і більше ряди, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Проте, з даною постановою позивач не згоден, вказує, що він не порушував п. 15.4 ПДР України, тобто не здійснював стоянки транспортного засобу на проїзній частині в два і більше ряди, а здійснював вимушену зупинку транспортного засобу для висадки пасажира. Також позивач зазначає, що на проїжджій частині по вулиці Бандери 5 у місті Києві знаки «Зупинка заборонена» та «Стоянка заборонена» відсутні, а тому останній мав право здійснити зупинку для висадки пасажира згідно п. 15.2 ПДР, де зазначається, що за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху). Крім того, позивач вказує, що на проїжджій частині по вулиці Бандери 5 у місті Києві дорожня розмітка або дорожні знаки 5.16, 5.17.1, 5.17.2 відсутні.

Також позивач зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови, відповідач мав дотриматися вимог закону (ст. ст. 251, 280, 283, 284 КУпАП) і прийняти повне, законне і обґрунтоване рішення (постанову), зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості, оцінюючи всі обставини справи.

За вказаних обставин, позивач просить суд скасувати постанову заступника командира роти 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в місті Києві старшого лейтенанта поліції Заброди А.В. серії ЕАН № 4057121 від 12.04.2021 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП України передбачена відповідальність, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно зі ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак не зважаючи на те, що згідно вищевказаної норми, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постанові, складеній посадовою особою відповідача, не надано будь-якої оцінки поясненням позивача.

Разом з тим, суду взагалі не надано відповідачем доказів вчинення позивачем правопорушення зазначеного у постанові ЕАН № 4057121 від 12.04.2021 року, в порядку ст. 251 КУпАП, а саме щодо фіксування зазначених подій технічними приладами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чи інших документів.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що посадовою особою відповідача в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що норми ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, на думку суду, в даному випадку є недоведеним.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В той же час, в порушення вказаних вимог, посадовою особою відповідача не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини справи, що мали значення для її правильного вирішення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Частиною ч. 1 ст. 283 КУпАП, передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Частиною 2 цієї статті визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріли, які можуть бути використані як докази у справі.

В порушення вказаних вимог в оскаржуваній постанові не наведено достатніх доказів вчинення правопорушення позивачем. Крім того, відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов із викладенням заперечень проти нього не подав, будь-яких доказів в обґрунтування правомірності своїх дій, які б спростовували доводи позивача суду не надав, правомірність свого рішення суду не довів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що дії заступника командира роти 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в місті Києві старшого лейтенанта поліції Заброди А.В. є неправомірними, а постанова серії ЕАН № 4057121 від 12.04.2021 є незаконною, в зв`язку з чим вона підлягає скасуванню.

Оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо порушення позивачем п. 15.4 Правил дорожнього руху, якими могли бути спростовані пояснення позивача, то суд дійшов висновку про задоволення позову, скасування постанови, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно позивача.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 2, 5-11, 19, 73-77, 79, 90, 241-247, 286, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРШІИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серія ЕАН № 4057121, складену 12.04.2021 року заступником командира роти 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в місті Києві старшим лейтенантом поліції Забродою Андрієм Володимировичем, про притягнення ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через районний суд (а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду) протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.В. Новак