Справа № 300/393/22
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/393/22 пров. № А/857/9673/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року, головуючий суддя Панікар І.В., ухвалене у м. Івано-Франківську, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ГУПФУ в Івано-Франківській області, в якому просив зобов`язати відповідача здійснити виправлення щодо невірного ідентифікаційного податкового номера з на в реєстрі застрахованих осіб за час роботи в Івано-Франківській дирекції АК АПБ «Україна» з 15.11.1999 року по 28.09.2001 року для зарахування страхового стажу і доходу за вказаний період; здійснити виправлення щодо внесення доходів позивача за період з 07.06.2002 року по 12.10.2002 року в Івано-Франківській філії банку ПАБ «Енергобанк» на основі відомості з Державного реєстру податкових осіб платників податків Державної податкової служби України по індивідуальних відомостях системи персоніфікованого обліку реєстру застрахованих осіб для зарахування страхового стажу і доходу за вказаний період в розрахунок пенсії; зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії з врахуванням змін в реєстрі застрахованих осіб з дня виходу на пенсію, з 04.12.2021 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що оскільки АК АПБ «Україна» де працював позивач, знято з обліку в органах ПФУ у зв`язку із ліквідацією юридичної особи, то питання щодо внесення змін до облікової картки застрахованої особи, можливо вирішити в судовому порядку. Також, Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області листом за № 0900-0604-8/47423 від 13.12.2021 року повідомило позивача, що з метою приведення даних реєстру застрахованих осіб у відповідність та врахування періоду роботи з 07.06.2002 року по 12.10.2002 року до страхового стажу, Головне управління Пенсійного фонду України в області листом від 07.12.2021 року № 0900-0604-8/46114 звернулось до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року адміністративний позов задоволено; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області вчинити дії, необхідні для внесення уточнень до Реєстру застрахованих осіб щодо застрахованої особи ОСОБА_1 за період з 15.11.1999 року по 28.09.2001 року, в частині виправлення помилки у ІПН, а саме: замість РНОКПП НОМЕР_1 внести РНОКПП НОМЕР_2 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області вчинити дії, необхідні для внесення до Реєстру застрахованих осіб відомості щодо застрахованої особи ОСОБА_1 за період з 07.06.2002 року по 12.10.2002 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням змін в Реєстрі застрахованих осіб, починаючи з 04.12.2021 року.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУПФУ в Івано-Франківській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що за даними реєстру застрахованих осіб, інформація про періоди перебування позивача в трудових відносинах з Івано-Франківською дирекцією АК АПБ «Україна» за період з 15.11.1999 року по 28.09.2001 року подані із зазначенням невірного РНОКПП НОМЕР_1 , відомості про періоди перебування позивача у трудових відносинах з Івано-Франківською філією АБ «Енергобанк» за період з 07.06.2002 року 12.10.2002 року в реєстрі відсутня. Питання приведення облікової картки у відповідність, питання щодо зарахування періоду з 01.07.2000 року по 28.09.2001 року до страхового стажу, необхідно вирішувати в судовому порядку. Окрім того, листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.12.2021 року № 49-17614/21 повідомлено відповідача проте, що справи з кадрових питань (особового складу) філії ПАТ «Енергобанк» в м. Івано-Франківську до архіву Національного банку України не передавались. Відтак позовні вимоги позивача є безпідставними, оскільки Головним управлінням були вчинені всі необхідні дії за зверненнями позивача.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 в період з 15.11.1999 року по 28.09.2001 року працював в Івано-Франківській дирекції АК АПБ «Україна» та в період з 07.06.2002 року по 12.10.2002 року позивач працював в Івано-Франківській філії банку ПАБ «Енергобанк», що підтверджується записами у трудовій книжці ОСОБА_1 , наказом Дирекції Акціонерного комерційного агропромислового банку Україна по Івано-Франківській області від 15.11.1999 року № 174 про призначення ОСОБА_1 на посаду головного інженера відділу автоматизації банківських технологій дирекції з 15.11.1991 року, наказом представника ліквідатора у Івано-Франківській дирекції Акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» від 27.09.2001 року № 341 про звільнення позивача із займаної посади, наказом голови Правління Акціонерного Банку «Енергобанк» від 07.06.2002 року № 53 про призначення ОСОБА_1 на посаду начальника відділу інформаційних систем Івано-Франківської філії АБ «Енергобанк» та наказом директора філії АБ «Енергобанк» від 11.10.2002 року № 30-К про звільнення позивача із займаної посади (а.с.15-18,59,60).

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою, в якій повідомив про відсутність в реєстрі застрахованих осіб даних щодо страхового стажу, заробітної плати та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 15.11.1999 року по 28.09.2001 року та з 07.06.2002 року по 12.10.2002 року та приведення даних реєстру застрахованих осіб у відповідність та врахування вказаних періодів роботи до страхового стажу.

За результатами розгляду вказаної заяви, відповідач, згідно листа № 0900-0604-8/46762 від 09.12.2021 року, повідомив ОСОБА_1 , що питання приведення його облікової картки у відповідність можливо вирішити у судовому порядку (а.с.31-32).

Також, Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області листом за № 0900-0604-8/47423 від 13.12.2021 року повідомило позивача, що з метою приведення даних реєстру застрахованих осіб у відповідність та врахування періоду роботи з 07.06.2002 року по 12.10.2002 року до страхового стажу, Головне управління Пенсійного фонду України в області листом від 07.12.2021 року № 0900-0604-8/46114 звернулось до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а.с.37).

Позивач, вважаючи бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує його право на належне пенсійне забезпечення, звернувся до суду з метою захисту своїх прав.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до довідки Управління Національного банку України в Івано-Франківській області від 26.07.2012 року № 17-061/2470, ОСОБА_1 в період з 15.11.1999 року по 28.09.2001 року працював в Івано-Франківській дирекції АК АПБ Україна. Проте, за цей період роботи нарахований дохід позивача помилково був відображений по ідентифікаційному коду , водночас, його ідентифікаційний код згідно довідки ДПІ в м.Івано-Франківську . Згідно відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків та довідки про середню заробітну плату від 22.10.2002 року № 03/525, ОСОБА_1 в період з 07.06.2002 року по 12.10.2002 року отримував дохід від філії Акціонерного банку «Енергобанк», де останнім сплачено страхові внески за найманого працівника.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(далі - Закон №1058-ІV).

Згідно положень пункту 1 частини 2 статті 22 Закону № 1058-ІV відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду серед іншого для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом; надання застрахованій особі на її вимогу або у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Як передбачено ч. 1 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VІ (далі - Закон № 2464-VI) державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування - організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.

Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом (пункт 7).

Відповідно до ст. 16 Закону №2464-VI державний реєстр створюється для забезпечення: ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації; накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про сплату платниками єдиного внеску та про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та обліку виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Державний реєстр складається з реєстру страхувальників і реєстру застрахованих осіб.

Ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування

Статтею 20 Закону №2464-VI передбачено, що реєстр застрахованих осіб - автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону.

Реєстр застрахованих осіб складається з електронних облікових карток застрахованих осіб, до яких включаються відомості про застрахованих осіб, інформація про набуття прав на одержання страхових виплат за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та інформація про виплати за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На кожну застраховану особу заводиться персональна електронна облікова картка.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 року №10-1 затверджено Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 року № 8-1), яке визначає порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб (далі - Положення №8-1).

Відповідно до п. 4, 5 розділу І Положення №8-1 визначено, що Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб.

Реєстр застрахованих осіб забезпечує: облік застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікацію; накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію), про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та облік виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктами 1-4 розділу IV Положення № 8-1 встановлено, що Реєстр застрахованих осіб складається з облікових карток, які включають дані, визначені частиною третьою статті 20 Закону та частиною третьою статті 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У разі припинення страхувальника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться на підставі відомостей, поданих правонаступником.

У разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили. Внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду.

Також слід звернути увагу, що відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Матеріалами справи підтверджується, що записами у трудовій книжці ОСОБА_1 , останній в період з 15.11.1999 року по 28.09.2001 року працював в Івано-Франківській дирекції АК АПБ «Україна» та в період з 07.06.2002 року по 12.10.2002 року позивач працював в Івано-Франківській філії банку ПАБ «Енергобанк», що також підтверджується наказом Дирекції Акціонерного комерційного агропромислового банку Україна по Івано-Франківській області від 15.11.1999 року № 174 про призначення ОСОБА_1 на посаду головного інженера відділу автоматизації банківських технологій дирекції з 15.11.1991 року, наказом представника ліквідатора у Івано-Франківській дирекції Акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» від 27.09.2001 року № 341 про звільнення позивача із займаної посади, наказом голови Правління Акціонерного Банку «Енергобанк» від 07.06.2002 року № 53 про призначення ОСОБА_1 на посаду начальника відділу інформаційних систем Івано-Франківської філії АБ «Енергобанк» та наказом директора філії АБ «Енергобанк» від 11.10.2002 року № 30-К про звільнення позивача із займаної посади

Відповідно до довідки Управління Національного банку України в Івано-Франківській області від 26.07.2012 року № 17-061/2470, ОСОБА_1 в період з 15.11.1999 року по 28.09.2001 року працював в Івано-Франківській дирекції АК АПБ Україна.

Проте, за цей період роботи нарахований дохід позивача помилково був відображений по ідентифікаційному коду , водночас, його ідентифікаційний код згідно довідки ДПІ в м.Івано-Франківську .

Згідно відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків та довідки про середню заробітну плату від 22.10.2002 року № 03/525, ОСОБА_1 в період з 07.06.2002 року по 12.10.2002 року отримував дохід від філії Акціонерного банку «Енергобанк», де останнім сплачено страхові внески за найманого працівника.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що у разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, відтак правильними є висновки суду про підставність та обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі №300/393/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький