Справа № 420/14817/22
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
24 жовтня 2022 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Пекний А.С., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа - Міністерство оборони України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,
ОСОБА_1 (далі - позивач), в інтересах якого діє адвокат Тіора Юрій Парфірійович, звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 1, ВЧ НОМЕР_1 ), Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач 2, ВЧ НОМЕР_2 ), третя особа Міністерство оборони України (далі третя особа), в якому просить:
визнати протиправним та скасувати наказ командування військової частини НОМЕР_1 від 27.06.2022 № 175 про увільнення ОСОБА_1 з посади старшого водія 3 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 та зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу, які самовільно залишили військову частину;
поновити ОСОБА_1 на посаді старшого водія 3 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 з дати його увільнення з вказаної посади, зарахувавши час вимушеного прогулу у загальний строк служби в Збройних Силах України (як у календарному, так і у пільговому обчисленні) та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання;
стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з дати його увільнення по день винесення судом рішення про поновлення на посаді;
стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_2 моральну шкоду в розмірі 100000,00 (сто тисяч) гривень.
У зв`язку із зверненням до суду з адміністративним позовом, який не відповідає вимогам процесуального законодавства, ухвалою від 18.10.2022 вказаний позов залишено без руху з надання позивачу строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.
На виконання ухвали від 18.10.2022 позивач надав заяву про усунення недоліків позовної заяви. В обґрунтування своєї заяви зазначає, що 16.07.2022 після одужання, на виконання, раніше отриманої від безпосереднього командира старшого лейтенанта ОСОБА_2 , усної вказівки, прибув до штабу ППД ВЧ НОМЕР_1 (у АДРЕСА_1 ). По прибуттю доповів про своє прибуття після одужання і мав бути зарахований на службу наказом відповідача, як такий, що повернувся після лікування. Однак, в штабі ППД ВЧ НОМЕР_1 було усно повідомлено, що відомостей про його перебування на лікарняному їм не надходило, тому він можливо був зарахований до списків особового складу, які самовільно залишили військову частину. При цьому, пояснили, що у зв`язку з тим, що практично усе командування ВЧ НОМЕР_1 перебуває у місті проведення бойових дій, то необхідним буде почекати поки від командування надійдуть відповідні накази щодо його подальшої служби. Після неодноразових безрезультатних усних звернень до штабу ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 22.07.2022 направив офіційний рапорт командиру вказаної військової частини з проханням поновлення його у списках особового складу військової частини у зв`язку з його одужанням. Однак, до теперішнього часу жодної відповіді позивач не отримав. Крім того, 22.07.2022 звернувся з відповідною скаргою до ІНФОРМАЦІЯ_1 . У відповіді Служби Правопорядку жодним чином не вказується на те, що позивача, за результатами службового розслідування, було внесено до списку особового складу, які самовільно залишили військову частину. Також, у вказаної відповіді немає жодних посилань на існування наказу ВЧ НОМЕР_1 від 27.06.2022 № 175 про увільнення ОСОБА_1 з посади старшого водія 3 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 . Таким чином, після отримання вказаної відповіді у відповідача очікувано сформувалася думка, що ніхто його не вносив у списки особового складу осіб, які самовільно залишили військову частину. 03.10.2022 позивач звернувся до працівників штабу ППД НОМЕР_1 (у м. Подільськ Одеської області) з питанням щодо надходження підписаного командуванням НОМЕР_1 наказу про зарахування його до списку особового складу, після прибуття його з лікування. Саме 03.10.2022 в штабі ППД ВЧ НОМЕР_1 (у АДРЕСА_1 ) позивачу було усно повідомлено, що у відповідності до наказу командування ВЧ НОМЕР_1 від 27.06.2022 № 175 його було увільнення з посади старшого водія 3 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу, які самовільно залишили військову частину. Також, на підставі вищевказаного наказу ОСОБА_1 починаючи з червня 2022 року не нараховуються та не сплачується заробітна плата.
Спірні відносини позивача з відповідачем відбулися за обставин війни в Україні, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсно істотними перешкодами і труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердження належними доказами. Просить поновити пропущений строк звернення до суду.
Дослідивши вказану заяву, суддя приходить до такого.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач оскаржує наказ командування ВЧ НОМЕР_1 від 27.06.2022 № 175 про увільнення з посади старшого водія 3 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 та зарахування до списків особового складу, які самовільно залишили військову частину.
Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Положеннями ст.122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.
Місячний строк звернення до суду з даним позовом закінчився 17.08.2022. Однак, позивач звернувся до суду з даним позовом 21.09.2022, тобто з пропуском встановленого строку.
У заяві про поновлення пропущеного строку звернення позивач зазначає, що лише 03.10.2022 йому стало відомо про існування оскаржуваного наказу.
Однак, зі змісту позовної заяви вбачається, що 16.07.2022 позивач прибув до штабу ППД ВЧ НОМЕР_1 , де йому було повідомлено, що у відповідності до наказу командування ВЧ НОМЕР_1 від 27.06.2022 № 175 його увільнено з посади старшого водія 3 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу, які самовільно залишили військову частину.
Крім того, у матеріалах справи міститься рапорт від 22.07.2022, у якому позивач просить поновити його на службі в ВЧА2980.
Таким чином, позивач не довів, що вживав своєчасних та належних заходів задля реалізації свого права на звернення до суду.
Разом з тим, наведені позивачем обставини не є тими обставинами, з якими законодавство пов`язує існування об`єктивних причин, які би зумовили поважність пропуску встановленого чинним законодавством строку.
Обов`язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права.
Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 р., набула чинності для України 11.09.1997 р.) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...".
В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" (№ 3236/03 від 03 квітня 2008 року, §41) зазначено, що "…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.".
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
В даному випадку регулювання з боку держави полягає у встановлені строків звернення з позовом до суду.
Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.
Зазвичай це обставини, які не залежали від волевиявлення особи або обставини, які об`єктивно перешкоджали у вчасному зверненні до суду.
Суд зауважує на ненаведенні позивачем обставин, які би давали підстави для висновку про наявність об`єктивних, тобто таких, що не залежали від волі позивача, обставин, які би зумовили поважність пропуску встановленого законом строку звернення до суду.
Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.
Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
При цьому, частиною 5 статті 169 КАС України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Враховуючи вищевикладене вказаний позов підлягає поверненню позивачу, що не позбавляє останню права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Керуючись ч. 4 ст. 169, 243, 248 КАС України,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа - Міністерство оборони України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді разом з доданими документами повернути позивачу.
Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали надіслати позивачу.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Суддя А.С. Пекний