Справа № 183/6619/22
Суддя: Дубовенко І. Г.
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/6619/22
№ 2-аз/183/2/22

У Х В А Л А
24 жовтня 2022 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Дубовенко І.Г., розглянувши в м.Новомосковську Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного позову,
20 жовтня 2022 року на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 жовтня 2022 року передана головуючому судді Дубовенко І.Г. 24 жовтня 2022 року.
У своїй заяві ОСОБА_1 просить:
- зупинити дію рішення Новомосковського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області № 11 від 22 вересня 2022 року про примусове повернення за межі України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- заборонити вчиняти відносно нього дії примусового повернення до країни походження або третьої країни за рішенням № 11 від 22 вересня 2022 року.
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що в провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться справа № 183/6619/22 за його позовом, у якому він просить визнати незаконною та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області № 11 від 22 вересня 2022 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства. Враховуючи що його примусове видворення згідно оскаржуваного рішення має відбутись 21 жовтня 2022 року, а тому є необхідність у зупиненні його дії та заборони вчиняти відносно заявника дії щодо примусового повернення до країни походження або третьої країни, тому як в разі задоволення позову невжиття заходів його забезпечення може суттєво ускладнити, або навіть унеможливити виконання судового рішення, а також забезпеченими належний захист його прав і інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справу.
Дослідивши заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 12 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області № 11 від 22 вересня 2022 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишений без руху.
Частинами 1, 2, 4 ст. 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Згідно з положеннями частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.
Як, вбачається зі змісту рішення Новомосковського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області № 11 від 22 вересня 2022 року про примусове повернення за межі України, ним вирішено примусово повернути за межі України громадянина Російської ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язати його покинути територію України у термін до 21 жовтня 2022 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду.
Крім того, згідно з пунктом 1.11 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року № 353/271/150, оскарження рішень про примусове повернення або примусове видворення не зупиняють їх дію, крім випадків, коли суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб`єкта владних повноважень, який приймав або ініціював рішення та є обов`язковою для виконання.
У разі примусового повернення іноземця або особи без громадянства рішення органів охорони державного кордону, органів внутрішніх справ (центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції) та органів Служби безпеки України про примусове повернення іноземця або особи без громадянства за межі України може бути оскаржено в суді. При цьому слід ураховувати, що суд має право зупинити рішення про примусове повернення з підстав та в порядку, передбаченому ст.ст. 150-151 КАС України.
Підстави для забезпечення адміністративного позову визначені ч. 2 ст. 150 КАС України, відповідно до якої забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
З огляду на вище викладене, суд приходить до переконання, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову у спосіб зупинення дії оскаржуваного рішення до вирішення судом адміністративної справи № 183/6619/22 за позовом ОСОБА_1 становитиме очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача та зумовить ситуацію, при якій захист прав особи стане утрудненим або неможливим.
А тому, заяву про забезпечення позову належить задовольнити, вжити заходи забезпечення позову у даній справі, шляхом зупинення дії рішення Новомосковського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області № 11 від 22 вересня 2022 року про примусове повернення за межі України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вирішення справи по суті, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист оспорюваних прав за захистом яких звернувся позивач.
Такі висновки відповідають висновкам, викладеним у постанові ВС КАС у справі № 212/1750/18 від 21 листопада 2018 року.
Що стосується вимог про заборону вчиняти відносно ОСОБА_1 дій щодо примусового повернення до країни походження або третьої країни за оскаржуваним рішенням, то ці вимоги є похідними від вимог про зупинення дії оскаржуваного рішення, а тому в цій частині заяви належить відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 150-154 КАС України, суд
п о с т а н о в и в :
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного позову задовольнити частково.
Зупинити дію рішення Новомосковського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області № 11 від 22 вересня 2022 року про примусове повернення за межі України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вирішення справи № 183/6619/22 по суті.
В іншій частині заяви відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, але може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

В залежності від результатів вирішення спору по суті, ухвала про вжиття заходів забезпечення позову діє у строки, встановлені ст. 157 КАС України.

Копію ухвали направити для відома та виконання сторонам.

Строк пред`явлення ухвали до виконання, як виконавчого листа, три роки.

Адреси сторін:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 )

Відповідач: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (ЄДРПОУ - 37806243, вул..В.Липинського, буд. 7, м.Дніпро, 49000).

Ухвала суду складена і підписана 24 жовтня 2022 року.

Суддя І.Г.Дубовенко