Справа № 420/11507/22
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 18 серпня 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення під час служби в поліції ОСОБА_1 в період з 07 листопада 2015 року по 30 листопада 2017 року;

2. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 07 листопада 2015 року по 30 листопада 2017 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області вiд 30.05.2022 №1004/с, капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Подiльського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за п.2 ч. 1 ст.77 за станом здоров`я (через хворобу) з 31 травня 2022 року. На запит позивача 22.07.2022 від Головного управління Національної поліції в Одеській області отримано лист (відповідь) з додатками архівних відомостей заробітної плати за період з 2015 року по травень 2022 року. При вивченні отриманих документів виявлено, що під час служби в поліції за період з листопада 2015 року по листопад 2017 року ОСОБА_1 не нараховували та не виплачували індексацію грошового забезпечення. З метою досудового врегулювання спору, відповідно до вимог пункту 1 статті 17 КАС України, 05.08.2022 року направлено адвокатський запит №7/05/08/22 в інтересах позивача до відповідача щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період служби позивача з 07 листопада 2015 року по 30 листопада 2017 року.

11.08.2022 від Головного управління Національної поліції в Одеській області отримано лист - відповідь вiд 11.08.2022 № 14/122аз на № 440/аз від 05.08.2022 в якому повідомлено, що до 18 жовтня 2017 року у Порядку № 1078-2003 була відсутня така категорія осіб, як поліцейські. Постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 № 782 «Про внесення зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення» до пункту 2 внесено зміни до Порядку № 1078-2003, а саме доповненням абзацу 5: пiсля слова «військовослужбовців» словом «поліцейських». Тому нарахування iндексації грошового забезпечення поліцейських було розпочато з листопада 2017 року з базовим місяцем листопад 2015 року, тобто після набрання чинності вищевказаної постанови. Таким чином, для нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 30.10.2017 підстави немає.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Ухвалою судді від 23.08.2022 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

29 серпня 2022 року до суду надійшов відзив (вх.№ ЕП/24447/22) Головного управління Національної поліції в Одеській області на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позову з огляду на таке. Позивач зазначає, що спірна індексація стосується періоду з 2015 по 2017 роки, в той час як ОСОБА_1 , в порушення статті 122 КАС України, звернувся до суду в 2022 році. 18 жовтня 2017 року постановою Кабінету Міністрів України № 782 внесено зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, доповнено абзац п`ятий після слова «військовослужбовців» словом «поліцейських». До 18 жовтня 2017 року у Порядку №1078-2003 була відсутня така категорія осіб, як «поліцейські». Вiдповiдно до абз. 2 п. 6 розділу III «Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 року № 260 підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення. Враховуючи вищевикладене, нарахування індексації грошового забезпечення поліцейських було розпочато з жовтня 2017 року з базовим місяцем листопада 2015 року, тобто після набрання чинності Постанови Кабінету Міністрів України № 782 від 18 жовтня 2017 року (з 24.10.2017). Тобто, з боку Головного управління Національної поліції в Одеській області жодних протиправних дій відносно позивача не здiйснювалось, а навпаки, особи Головного управління діяли в межах наданих повноважень на підставі чинного законодавства.

Щодо позовних вимог про визнання протиправно бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеськiй області щодо не нарахування та виплати індексації грошового забезпечення в період з 07.11.2015 по 30.11.2017, відповідач зазначає, що підстав для визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції Одеськiй області не має, оскільки Головне управлiння діяло вiдповiдно до ст. 19 Конституції України, не виходячи при цьому за межі своїх повноважень. Таким чином, індексація грошового забезпечення поліцейських проводиться після набрання чинності вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України № 782, a саме з 24.10.2017.

01 вересня 2022 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№ ЕП/25122/22) в якій ОСОБА_1 посилається на висновки Верховного Суду викладені в постанові від 20.11.2019 року по справі № 620/892/19 згідно з якими відмовивши позивачу у виплаті суми індексації грошового забезпечення, відповідач діяв всупереч Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено таке.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області від 30.05.2022 № 1004 о/с, капiтана полiцiп ОСОБА_1 , інспектора сектору реагування патрульної поліції вiддiлення поліції № 1 Подiльського районного управлiння поліції Головного управлiння Національноп поліції в Одеській області, звiльнено вiдповiдно до Закону України «Про Національну поліцію» зі служби в поліції за п.2 ч. 1 ст.77 за станом здоров`я (через хворобу) з 31 травня 2022 року.

Вказаним Наказом вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні для призначення пенсії складає 16 років 02 місяців 02 дні.

Представник позивача 01 липня 2022 року звернувся до Головного управління Національної поліції в Одеській області із зверненням щодо отримання відомостей про виплачене грошове забезпечення та інші виплати за період з 2015 року та по 14.02.2022 року.

Своїм листом від 22.07.2022 року №14/91аз Головне управління Національної поліції в Одеській області надало представнику позивача всі запитувані ним довідки, відомості про виплачене позивачу грошове забезпечення та інші виплати за період з 2015 року та по14.02.2022 року.

З витягу з особової картки за період з січня 2017 року по грудень 2017 року ОСОБА_1 (а.с.16) вбачається, що індексація грошового забезпечення позивачу в 2017 році вперше була нарахована за грудень місяць 2017 року.

05.08.2022 року адвокат ОСОБА_1 Бороган В.В., звернувся до відповідача з вимогою нарахувати позивачу індексацію грошового забезпечення під час служби в поліції за період з листопада 2015 року по листопад 2017 року.

У відповідь, 11.08.2022 року відповідач своїм листом № 14/122/аз повідомив представника позивача про те, що індексація грошового забезпечення за період з листопада 2015 по жовтень 2017 не проводилася у зв`язку з відсутністю законних підстав. Для нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 30.10.2017 підстави немає. Індексація грошового забезпечення за листопад 2017 року в сумі 373 грн 85 коп. нарахована та сплачена в грудні 2017 року.

Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області, яка полягає у не нарахуванні та не виплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 30.11.2017, позивач звернувся до суду.

В першу чергу, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 та ч.5 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Частиною першою статті 233 КЗпП України, яка регулює строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів, встановлено норму про те, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Разом із цим, частиною другою цієї статті встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Отже, право на заробітну плату не обмежується будь-яким строком щодо судового захисту і такий висновок прямо випливає з указаної норми.

Індексація є складовою заробітної плати (додатковою заробітною платою) і у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком, як це передбачено частиною другою статті 233 КЗпП України. До того ж на військовослужбовців поширюється дія КЗпП України, в тому числі вказаної статті, у тих випадках, коли спеціальним законодавством не врегульовані особливості щодо строку звернення до суду з позовом про стягнення належного військовослужбовцю суми грошового забезпечення.

Вказані висновки узгоджуються з висновками, викладеними Верховним Судом у постанові від 29.09.2021 у справі №160/8332/20.

Зважаючи на вищевикладене та підстави звернення позивача до суду, суд вважає, що позивач звернувся до суду з даним позовом у межах строків, визначених приписами КАС України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» №988 від 11 листопада 2015 року (далі - Постанова) грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

За змістом частини 5 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року № 1282-XII (далі - Закон №1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; поріг індексації - це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

За приписами статті 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексація грошових доходів населення згідно статті 4 Закону №1282-ХІІ (у редакції, чинній з 01.01.2016) проводиться в разі коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно статті 5 Закону №1282-ХІІ підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

За змістом частини 2 статті 6 Закону №1282-ХІІ порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою від 17 липня 2003 року №1078 Кабінет Міністрів України затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок №1078).

Згідно із пунктом 2 Порядку № 1078 (у редакції до 24 жовтня 2017 року) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру:

- пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат, установлених законодавством), крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку;

- стипендії;

- плата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер;

- грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби;

- розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі;

- суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування (допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, страхова виплата дитині, яка народилась інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності);

- суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року №782, яка набрала чинності 24 жовтня 2017 року, внесено зміни до пункту 2 Порядку № 1078, доповнивши абзац п`ятий після слова «військовослужбовців» словом «поліцейських».

Системний аналіз викладених вище правових норм свідчить про те, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення поліцейських, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, встановлених законом, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи зі служби в поліції жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

При цьому обмежене фінансування державного органу чи установи, де особа проходила службу, жодним чином не впливає на право особи отримати індексацію грошового забезпечення.

Відсутність у період до 24.10.2017 у пункті 2 Порядку № 1078 виокремлених положень щодо визначення серед об`єктів індексації грошових доходів громадян грошового забезпечення саме поліцейських не є підставою для незастосування відповідачем механізму нарахування та виплати індексації, що визначений цим Порядком, в цілому.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.01.2021 у справі № 160/35/20, висновки якої суд враховує в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України.

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що індексація грошового забезпечення позивача повинна здійснюватися лише з 01 листопада 2017 року - після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року № 782 «Про внесення зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення», якою абз. 5 п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, після слова «військовослужбовців» доповнено словом «поліцейських». Суд наголошує, що така індексація прямо передбачена положеннями Закону України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07.11.2015, а також нормами Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» з огляду на наступне.

Юридична сила закону як основного джерела права, його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України.

Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади. Пунктом 3 частини першої статті 85 Конституції України закріплено, що прийняття законів належить до повноважень Верховної Ради України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 17 жовтня 2002 року №17-рп (щодо повноважності Верховної Ради України) визначення Верховної Ради України єдиним органом законодавчої влади означає, що жоден інший орган державної влади не уповноважений приймати закони.

Ще однією ознакою, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є критерій регулювання найбільш важливих суспільних відносин. Статтею 92 Конституції України визначено коло питань (суспільних відносин), які можуть бути врегульовані виключно законами України.

Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Згідно частини 3 статті 113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, в даному випадку Закону № 580-VIII, оскільки він має вищу юридичну силу.

Враховуючи те, що право на індексацію грошового забезпечення позивача, передбаченого Законами України «Про індексацію грошових доходів населення» і «Про Національну поліцію», порушено, воно підлягає відновленню в судовому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.01.2021 по справі №160/35/20.

Таким чином, право позивача на індексацію його грошового забезпечення закріплено чинним законодавством України, у зв`язку з чим держава та відповідні державні органи повинні забезпечити реалізацію такого права на проведення індексації грошового забезпечення.

Згідно з Витягом з особової картки ОСОБА_1 за період з листопада 2015 р. по грудень 2016 р. та Витягу за період з січня 2017 по грудень 2017 року (а.с.15-16), індексація грошового забезпечення позивача за період з листопада 2015 по 30.11.2017 не проводилась, нарахування та виплата почалась з 01 грудня 2017 року.

В своєму листі від 11.08.2022 року (а.с.24) відповідач зазначив, що індексація грошового забезпечення за листопад 2017 року в сумі 373 грн 85 коп. була нарахована та сплачена позивачу в грудні 2017 року

Так, з наведених Витягів вбачається, що в грудні 2017 року позивачу нарахована індексація в розмірі 831,97 грн. Тобто, за грудень 2017 року позивачу сплачено 458,12 грн.

За січень 2018 року позивачу сплачено індексацію у розмірі 458,12 грн, за лютий 2018 року 458,12 грн, за березень 2018 року 533,89 грн. Тобто, виходячи з наведеного, позивач має право на отримання індексації з 07 листопада 2015 по 31 жовтня 2017 року.

Обираючи належний спосіб відновлення порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року включно відповідно до положення Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст.249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов належить до часткового задоволення, а саме відмови в частині отримання індексації грошового забезпечення за листопад місяць 2017 року.

Під час звернення з даним позовом до суду, позивач судовий збір не сплачував на підставі п. 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» як інвалід ІІ групи, а відтак судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 205, 243, 245, 246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення під час служби в поліції ОСОБА_1 за період з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року включно відповідно до положення Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (66150, Одеська область, Балтський район, с. Бендзарі, РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління Національної поліції в Одеській області (65014, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 15-А, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА