Справа № 640/39862/21
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2022 року м. Київ № 640/39862/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аблова Є.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Головного управління Державної податкової служби Київській області

до ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,-

У С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Головне управління Державної податкової служби Київській області (далі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач), в якому просить суд:

- стягнути кошти платника податків ОСОБА_1 в сумі 351 530, 36 грн. в рахунок погашення податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за відповідачем обліковується податковий борг з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 351 530, 36 грн., який останнім в добровільному порядку не сплачений.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 січня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі № 640/39862/22 та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Вказаною ухвалою суду відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, або заяву про визнання позову.

21.02.2022 до суду надійшов відзив відповідача, зі змісту якого вбачається незгода з вимогами позивача, оскільки, як вказує відповідач, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір такої земельної ділянки, а не рішення суб`єкта владних повноважень (п. 288.1, п. 288.2 ст. 288 ПКУ). Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п. 288.4 ст. 284 ПКУ). На думку відповідача, договір оренди землі має містити розмір та умови внесення орендної плати, а Податковий кодекс України визначає лише порядок обчислення та сплати орендної плати.

28.04.2022 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої останній вказує про узгодженість податкового зобов`язання, за яких за відповідачем обліковується борг, оскільки податкове повідомлення-рішення, на підставі якого визначено податкове зобов`язання (ППР форми «Ф» від 28.05.2020 №45805-5305-1008), оскаржувалося в судовому порядку та визнано судом як таке, що прийняте правомірно.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

ОСОБА_1 (перебуває на обліку в органах ДПС та є платником податків за основним місцем обліку.

Відповідно до інтегрованої картки платника податків на момент звернення позивача до суду має заборгованість перед бюджетом з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 351 530, 36 грн.

Вказана заборгованість виникла на підставі податкових повідомлень-рішень, винесених контролюючим органом.

Оскільки відповідачем в добровільному порядку податкова заборгованість не сплачена, Головне управління ДПС у Київських області звернулося до суду з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України та Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту - ПК України).

Відповідно до ст. п. 14.1.137 ст. 14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Контролюючий орган має право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджету та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу.

Відповідно до п. 54.1. ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

У відповідності до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, «грошове зобов`язання платника податків» - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Правовими положенням пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень, у відповідності до положень пункту 41.2 статті 41 ПК України.

Відповідно до п. 59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Також податкова вимога надсилається (вручається) коли платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України).

Підпунктом 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Правовими положеннями п.57.1 ст.57 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Наявність у відповідача несплаченої у визначений законодавством строк узгодженої суми грошового зобов`язання підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: копіями податково повідомлення-рішення від 28.05.2020 №45805-5305-1008.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що Головне управління ДПС у Київській області відправило відповідачу вказані податкову вимоги та податкові повідомлення-рішення у відповідності до ст. 59 ПК України рекомендованими листами з повідомленням про вручення відповідачу.

Зазначене податкове повідомлення-рішення скеровано податковим органом на адресу відповідача, яка співпадає з адресою зазначеною у Реєстрі територіальної громади м. Києва, а саме: АДРЕСА_1 .

У відповідності до пункту 42.2 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Зазначена правова позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо підтвердження належності вручення стороні судових рішень, які повернулися із відміткою «за закінченням терміну зберігання» чи «інші причини» (постанова від 26.04.2021 у справі № 916/335/18, ухвала від 22.04.2021, ухвала від 13.10.2020 у справі № 910/5211/18 та інші).

Враховуючи викладене, вищевказані документи вважається врученою відповідачу належним чином.

При цьому, передбачені ПК України заходи не привели до погашення відповідачем податкового боргу.

З матеріалів справи також вбачається, що податкове повідомлення-рішення від 28.05.2020 №45805-5305-1008 оскаржувалось в судовому порядку в рамках справи №640/21639/20.

Так, ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Київській області від 28.05.2020 №№ 45805-5305-1008, 45806-5305-1008.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.01.2021 у справі №640/21639/20, позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 28.05.2020 №45806-5305-1008 в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2021 у справі №640/21639/20, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.01.2021 по справі №640/21639/20 набрало законної сили 06.08.2021, а відтак податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 28.05.2020 №45805-5305-1008 є узгодженим.

Оскільки у добровільному порядку відповідач узгоджені податкові зобов`язання не сплачував, на виконання вимог ст. 59 ПК України, останньому направлено податкову вимогу форми «Ф» від 07.10.2021 №0-1011.

Станом на день звернення до суду відповідачем вимога не оскаржувалася, не скасована та не відкликана, а відтак податкова вимога форми «Ф» від 07.10.2021 №0-1011 є дійсною.

Також, на час розгляду судом справи по суті заявлених позовних вимог, відповідач доказів погашення податкового боргу за визначеними податковими зобов`язаннями, до суду не надано.

Пунктом 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі, однак не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Джерела погашення податкового боргу платника податку визначені нормами ст. 87 ПК України. Крім того, в силу приписів п. 87.9 ст. 87 цього Кодексу у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст. 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Підпунктом 20.1.34. п. 20.1 ст. 20 ПК України визначено право контролюючих органів у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Відповідно до абз.1 п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 95.4 ст. 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що відповідач доказів погашення податкового боргу в сумі 351 530, 36 грн. не надав, позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на задоволення позовних вимог, та згідно з вимогами статті 139 КАС України, судові витрати на користь позивача не підлягають стягненню, оскільки він є суб`єктом владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 255 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5-А, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , паспорт серія та номер НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості у розмірі 351530,36 грн. - задовольнити повністю.

2. Стягнути кошти платника податків ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , паспорт серія та номер НОМЕР_1 ) на користь Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5-А, ) на суму податкового боргу у розмірі 351 530, 36 грн. в рахунок погашення податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Суддя Є.В. Аблов