Справа № 932/11036/21
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2022-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/932/119/22
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Гаман Станіслава Вікторовича, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі, -
24 грудня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Карчагін С.В. звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідачів, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ІД №00525489 від 14.12.2021 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 14.12.2021 року о 15 год. 24 хв. інспектором з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Гаман С.В. залишено повідомлення під лобовим склом транспортного засобу «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить позивачу, про притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до постанови серії ІД №00525489 за ч.3 ст. 122 КУпАП, а саме за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу п.15.9 ПДР, за адресою м. Дніпро, вул. Паторжинського, 14-16, копію постанови серії ІД №00525489 позивач не отримав. Вважає постанову незаконною, та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що позивач припаркував транспортний засіб так, щоб не заважати виїзду з прилеглої території, тобто він не доїхав (не досяг) того місця, яке інспектори з паркування вважають пішохідним переходом. Будь-які знаки з тієї сторони відсутні, як і відсутня дорожня розмітка в сенсі п.1.10 ПДР України. Таким чином, позивач не міг дотримуватись правил, які не були встановлені і які відповідач тільки має на увазі, не розмістивши ніяких знаків та не зробивши розмітку, не міг усвідомлювати суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачати його наслідки і бажати чи припускати їх настання, так як для цього як мінімум потрібно було знати, що він припаркувався біля начебто пішохідного переходу, що також є підставою для звільнення позивача від відповідальності в зв`язку з відсутністю вини.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2021 року зазначена адміністративна справа передана в провадження судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кудрявцевій Т.О.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.12.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачу - інспектору з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Гаман С.В. у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про відкриття провадження та копію позову з додатками, проте своїм правом на надання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, будь-яких заяв до суду від нього не надходило.
02.05.2022 року на адресу суду від представника відповідача - Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. У відзиві представником відповідача зазначено, що 14.12.2021 року головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів Гаманом С.В. було виявлено адміністративне правопорушення, яке передбачено частиною 3 статті 122 КУпАП, а саме: зупинка транспортного засобу Toyota RAV4, д.н.з. НОМЕР_1 , що створює перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху в районі будинку за адресою м. Дніпро, вул. Паторжинського, 14-16, чим порушено вимоги пп.«И» п.15.9 Правил дорожнього руху України в частині заборони зупинки транспортного засобу ближче 10 м. від виїздів з прилеглих територій. У відповідності до положень статті 14-2 КУпАП інспектором з паркування було здійснено фотофіксацію обставин порушення правил паркування в режимі фотозйомки шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано: дату порушення 14.12.2021 р.; місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта:м. Дніпро, вул. Паторжинського, 14-16; географічні координати: 48.455877 35.053646; час вчинення порушення: з 15:24 (15 год. 24 хв.) по 15.26 (15 год. 26 хв.). Враховуючи, що було проведено фотофіксацію обставин порушення в режимі фотозйомки та через відсутність технічних можливостей встановити особу, зазначену у частині першій статті 14-2 КУпАП на місці вчинення правопорушення (яка є суб`єктом правопорушення), інспектором з паркування, у повній відповідності до вимог ст. 279-1 КУпАП, було розміщено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серія ІД № 00525489 на лобовому склі транспортного засобу Toyota RAV4, д.н.з. НОМЕР_1 . Після встановлення відповідальної особи інспектором з паркування було негайно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 389401596 від 17.12.2021 року згідно з ч.5 ст. 279-1, ст.ст. 283, 284 КУпАП - без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вказана постанова надіслана відповідальній особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу її місця реєстрації у відповідності до ч.7 ст. 279-1 КУпАП. Представник відповідача зазначив, що з матеріалів фотофіксації чітко вбачається, що позивачем розташовано транспортний засіб ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушено пп. «И» п.15.9 ПДР. Зазначена фотофіксація у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП розміщена на вебсайті ipkp.dniprorada.gov.ua та є належним та допустимим доказом, який підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем. З фотознімків чітко вбачається на якій саме відстані від виїзду з прилеглої території за адресою Дніпро, вул. Паторжинського, 14-16 розташовано транспортний засіб Toyota RAV4, д.н.з. НОМЕР_1 , а отже твердження представника позивача про відсутність доказів вчинення адміністративного правопорушення не відповідають дійсності. Інспектором з паркування правильно кваліфіковано адміністративне правопорушення, а твердження представника позивача не відповідають дійсним обставинам справи, та вказуються виключно з метою уникнення від адміністративної відповідальності.
Дослідивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку.
Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Як вбачається з матеріалів справи, 17 грудня 2021 року головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів Гаманом С.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП №389401596, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 гривень за порушення вимог пп.«И» п. 15.9 ПДР. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 14.12.2021 року о 15 год. 24 хв., перебуваючи за адресою м. Дніпро, вул. Паторжинського, 14, керуючи транспортним засобом Toyota RAV4, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку з порушенням п.п. «И» п. 15.9 ПДР України, а саме в частині заборони зупинки транспортному засобу ближче 10 м. від виїздів з прилеглих територій.
Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.
На підставі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Частиною 3 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Положеннями ч. 2 ст.291 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.
Відповідно до постанови серії РАП №389401596 від 17.12.2021 року, позивачу інкримінується порушення правил зупинки транспортного засобу ближче ніж 10 м. від виїзду з прилеглої території, тобто порушення вимог п.п. «И» п. 15.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст.122 КУпАП.
Суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною третьої цієї статті, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладання адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі - ПДР).
Відповідно до п.15.9 «и» ПДР України, зупинка забороняється: и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.
Відповідно до п.1.10 ПДР, прилегла територія територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.
Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.
За нормами ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно зі статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
За визначенням, наведеним у статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
На підтвердження вчинення позивачем порушення пункту 15.9 «И» ПДР представником відповідача разом із відзивом на позовну заяву надано до матеріалів справи фотофіксацію правопорушення, які зроблені інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради за адресою: м. Дніпро, вул. Паторжинського, 14 за допомогою технічного засобу Logic instrument fieldbook K 80V2.
Матеріали справи містять фотодокументи, надані позивачем, де зображені різні ракурси автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить позивачу, і з них не вбачається, що цей автомобіль у вказаний в постанові день було залишено для стоянки ближче 10 м від виїзду з прилеглої території чи безпосередньо в місці виїзду. Дані обставини не можна перевірити і при огляді фотокарток, наданих відповідачем на підтвердження своїх заперечень проти позову, що свідчить про недоведеність порушення позивачем вимог п. и) п. 15.9 Правил дорожнього руху України.
Крім того, з наданих відповідачем фотокарток не вбачається, що місце стоянки (зупинки) вищевказаного автомобіля було ближче 10 м від виїзду з прилеглої території чи безпосередньо в місці виїзду. По вказаним фотокарткам, враховуючи їх якість та ракурс їх виготовлення стосовно автомобіля, взагалі неможливо впевнитися у розмірі відстані від місця стоянки автомобіля відносно вказаного виїзду з прилеглої території, а саме на якій відстані від виїзду з прилеглої території стояв зазначений автомобіль на час складання оспорюваної постанови.
Таким чином, відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, виключає, згідно вимог ст.265-4 КУпАП, застосування до неї такого заходу забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення як тимчасове затримання транспортного засобу.
В оскаржуваній постанові зазначено, що фотозйомка при складанні постанови здійснювалася за допомогою технічного засобу «Logic instrument fieldbook K80V2», проте не зазначено його серійний номер, дату проходження перевірки приладом та про його сертифікацію.
Крім того, в оскаржуваній постанові не зазначено яким вимірювальним засобом (рулеткою, тощо) вимірювалася відстань від автомобіля позивача, що стояв, до виїзду пішохідного переходу, чи здійснена у встановленому законом порядку сертифікація або повірка цього засобу вимірювання.
Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а провадження у справі про адміністративне провадження закриттю.
Щодо вимог позивача про стягнення на його користь витрат на правничу допомогу, слід зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно до п.1 ч.3 цієї статті, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС України перебачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем було укладено 15.12.2021 року з адвокатом Карчагіним С.В. Договір про надання правничої допомоги №б/н для надання юридичних послуг в зв`язку із розглядом даної справи, і відповідно до квитанції 15.12.2021 року, рахунку-фактури № 15/12/21 від 15.12.2021 року позивачем було сплачено адвокату грошові кошти в сумі 3000,00 грн.
Зважаючи на викладене, відповідно до ст. 139, 143 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача щодо відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.
Також за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради підлягає стягненню на користь рлзивача понесенфі ним витрати по справі сплачений судовий збір в розмірі 454,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 132-134, 139, 142-143, 243-246, 251, 286, 293, 295 КАС України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Гаман Станіслава Вікторовича, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі, - задовольнити.
Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії РАП № 389401596 від 17.12.2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, - закрити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за рахунок бюджетних асигнувань Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради судовий збір на користь держави в розмірі 454,00 грн.
Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів із дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом десяти днів зо дня отримання ними його копії.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів із дня його проголошення, або десяти днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя Т.О. Кудрявцева