Справа № 300/3264/21
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/3264/21 пров. № А/857/9678/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року, головуючий суддя Скільський І.І., ухвалене у м. Івано-Франківську, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ГУПФУ в Івано-Франківській області, в якому просила визнати неправомірними дії та скасувати рішення №3147 від 16.12.2020 року про відмову у призначенні пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити з 11.12.2020 року пенсію за віком, з врахуванням до стажу період роботи з 03.01.1982 року по 20.02.1991 року в колгоспі «Нове життя».

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що відповідачем протиправно прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, а саме через неподання довідки про встановлений та вироблений мінімум, не зараховано до страхового стажу періоду роботи позивача з 03.01.1982 по 20.02.1991 в колгоспі «Нове життя». Таку відмову вважає незаконною та зазначає, що в члени колгоспу вона не вступала, а працювала за трудовим договором, тому не зобов`язана подавати уточнюючі довідки, а її стаж підтверджується трудовою книжкою, як основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, згідно поданої заяви від 11.12.2020 року; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 16.12.2020 року №3147 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській призначити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 12.09.2020 року, з врахуванням до її стажу період роботи з 03.01.1982 року по 20.02.1991 року в колгоспі «Нове життя».

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУПФУ в Івано-Франківській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивачем не надано довідки архівної установи про підтвердження страхового стажу та жодних цивільно-правових договорів за період роботи з 03.01.1982 року по 20.02.1991 року в колгоспі «Нове життя», тому відсутні підстави для зарахування даного періоду до страхового стажу позивача.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 звернулася 11.12.2020 до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком.

16.12.2020 року управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийнято рішення №3147 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, згідно якого зазначено, що страховий стаж позивача становить 20 років 8 місяців. До страхового стажу не враховано, зокрема, період роботи з 03.01.1982 року по 20.02.1991 року в колгоспі «Нове життя», оскільки не представлена довідка про встановлений та вироблений мінімум (а.с.8).

Не погоджуючись з вказаною відмовою позивач звернулася з даним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених обставин щодо відсутності підстав для зарахування до стажу роботи позивача періоду її роботи з 03.01.1982 року по 20.02.1991 року в колгоспі «Нове життя».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Як передбачено статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; 2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення» - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей..

Статтею 24 вказаного Закону передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, підтвердження стажу роботи для призначення пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 10.08.1976 року, ОСОБА_1 з 03.01.1982 року по 20.02.1991 року працювала різчиком (різблярем) по дереву у колгоспі «Нове життя».

Згідно запису №4 трудової книжки НОМЕР_1 від 10.08.1976 року ОСОБА_1 звільнено з 20.02.1991 року з роботи в колгоспі за власним бажанням, згідно протоколу №4 від 20.02.1991 року.

Однак відповідачем не враховано зазначені у трудовій книжці відомості про роботу позивача в колгоспі «Нове життя» у зв`язку з не наданням довідки про встановлений і фактично відпрацьований мінімум вихододнів для членів колгоспу.

Отже, період роботи позивача з 03.01.1982 року по 20.02.1991 року в колгоспі «Нове життя» підтверджено записами в трудовій книжці.

При цьому, трудова книжка позивача, не містить записів про встановлений у вказаному колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання чи не виконання позивачем річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що у трудовій книжці позивача наявні записи щодо періоду її роботи в колгоспі «Нове життя», зокрема, запис про прийом на роботу, запис про звільнення, а відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність дій щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи у колгоспі «Нове життя», а також того, що позивач у спірний період роботи не працювала в зазначеному колгоспі, або не виконувала встановленого мінімуму трудової участі без поважних причин.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про підставність та обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року у справі №300/3264/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький