Справа № 160/11243/22
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
27.07.2022 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпровської міської ради (далі - відповідач), у якій позивач просить:
- зобов`язати Дніпровську міську раду розглянути заяви ОСОБА_1 від 05.07.2016р. за №36/3749 та від 07.11.2016р. за №36/6245 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, враховуючи висновки суду.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до свідоцтва про право власності №39252064 від 17.06.2015 він є власником гаража № НОМЕР_2 загальною площею 118,8кв.м в Гаражному кооперативі «Автогаражний кооператив «Метал-5». 05.07.2016 та в подальшому 07.11.2016 позивач звертався до Дніпровської міської ради на ім`я міського голови Філатова Б.А. із клопотаннями про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,001га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , по фактичному розміщенню гаража на вказаній ділянці, цільове призначення ділянки: для обслуговування гаража, долучивши всі необхідні документи. Позивач зазначає, що неодноразово звертався особисто та на гарячу лінію для звернень громадян з метою дізнатися про стан опрацювання його клопотань, але відповіді не отримував. У зв`язку з чим, 06.12.2021 позивач звернувся з клопотанням до відповідача з проханням надати інформацію щодо стану розгляду клопотань від 05.07.2016 за №36/3749 та від 07.11.2016 за №36/6245. 13.06.2022 на електронну пошту надійшов лист від Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, яким було повідомлено про те, що листом від 23.10.2017 вих. №8/7-1999 та від 27.10.2017 вих.8/7-2045, а також листами від 23.12.2021 вих.8/7-2722 відповідач надавав відповідь щодо порушеного питання. З вказаних листів вбачається, що були прийняті рішення про відмову позивачу у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою. З такими рішеннями позивач не погоджується, вважає їх протиправними, необґрунтованими, безпідставними та такими, що порушують його права та інтереси на отримання у власність земельних ділянок. Позивач зазначає, що має право на отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею не більше 0,001га для обслуговування індивідуального гаража у відповідності до ч.2 ст.14 Конституції України, п. «б» ч.1 ст. 18, п. «в» ч.3 ст. 116, п. «д» чч.1 ст. 121 Земельного кодексу України. Однак, Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради не наділений повноваженнями приймати рішення за результатами розгляду заяв про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою. На переконання позивача, у межах спірних правовідносин саме Дніпровська міська рада мала розглянути заяви позивача та прийняти відповідні рішення на засіданні. За таких обставин, позивач вважає, що його клопотання не були розглянуті компетентним органом відповідача, а з спірного питання рішення не прийнято, що зумовило звернення до суду із цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 вказана позовна заява залишена без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову.
16.08.2022 позивачем були надані засвідчені документи та заява про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.
Цією ж ухвалою суду витребувано у відповідача додаткові докази у справі, а саме: письмові пояснення та докази на їх підтвердження відносно того, чи надходили до Дніпровської міської ради клопотання позивача від 05.07.2016р. за №36/3749 та від 07.11.2016р. за №36/6245 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою; відомості щодо дати їх отримання, а також щодо того, чи було надано на них відповідь (прийняті рішення); у разі надання відповідей (прийняття рішень) - надати докази їх направлення (вручення) позивачу, а також зобов`язано їх надати до суду у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали.
У зв`язку з недостатнім фінансуванням суду на здійснення витрат на закупівлю поштових марок та оплати послуг відправлення поштової кореспонденції, копія ухвали 19.08.2022 була направлена учасникам справи засобами електронного зв`язку на їх офіційні електронні адреси.
01.09.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про отримання позову з додатками.
13.09.2022 копію ухвали суду від 19.08.2022 разом із позовом та доданими до нього документами у паперовому вигляді отримані відповідачем у приміщенні суду, що підтверджується розпискою про отримання, наявною в матеріалах справи.
13.09.2022 від відповідача надійшло клопотання про вихід зі спрощеного провадження та розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у присутності представника Дніпровської міської ради.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2022 у задоволенні клопотання Дніпровської міської ради відмовлено.
13.09.2022 від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів витребуваних судом документів, в якому також просив поновити строк на подання таких доказів.
28.09.2022 від Дніпровської міської ради до суду надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначає наступне. 05.07.2016 ОСОБА_1 було подано клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,001 та, яка розташована у АДРЕСА_2 по фактичному розміщенню гаража. В подальшому, 07.11.2016 ОСОБА_1 повторно до Дніпровської міської ради було подано клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,001га, яка розташована у АДРЕСА_2 по фактичному розміщенню гаража № НОМЕР_2 . За наслідками розгляду клопотань ОСОБА_1 від 05.07.2016 №36/3749 та від 07.11.2016 №36/6245, департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради листами від 25.10.2017 №8/7-1999 та від 27.10.2017 №8/7-2045 було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гаража у гаражному кооперативі «Метал-5» по АДРЕСА_2 . Підставою для відмови у наданні такого дозволу було те, що земельні ділянки по фактичному розміщенню гаража у гаражному кооперативі «Метал-5», у відповідності до вимог Земельного кодексу України, не підлягають відведенню громадянам-членам кооперативу. Копію вказаних листів було направлено на адресу заявника простими листами засобами поштового зв`язку «Укрпошта» 25.10.2017 та 27.10.2017 відповідно згідно із реєстром відправлень. Відповідачем зауважено, що у розумінні ст.41 Земельного кодексу України та у поєднані з положеннями Земельного кодексу України земельні ділянки кооперативів не можуть бути приватизовані громадянами - членами кооперативу. Крім цього, частиною 3 статті 116 ЗК України не передбачено можливості отримання громадянами земельних ділянок житлово-будівельних (житлових) та гаражних кооперативів. Відповідачем також зазначено, що вирішення питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою належить виключно до повноважень департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, а тому відмовляючи у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,001 та, яка розташована у АДРЕСА_2 по фактичному розміщенню гаража № НОМЕР_2 , департамент по роботі з активами діяв у межах наділених повноважень та у відповідності до норм чинного законодавства України. З огляду на викладене, відповідач вважає, що порушень з боку міської ради не було, позовні вимоги Юнкевича є безпідставними та недоведеними, права та інтереси заявника відповідачем жодним чином порушено не було, а тому позовна заява не підлягає задоволенню.
У відзиві відповідачем також заявлено клопотання про поновлення строку на його подання.
Розглянувши подані відповідачем клопотання та наявні в матеріалах справи докази, суд зазначає наступне.
Приписами частини першої статті 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Згідно з частиною п`ятою статті 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.
За змістом пункту 1 частини першої статті 175 КАС України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.
Ухвалою суду від 19.08.2022 встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву та витребуваних доказів.
Ухвалу суду від 19.08.2022 року було доставлено до електронного кабінету відповідача 19.08.2022 року, а отже останнім днем строку для подання до суду відзиву та витребуваних доказів є 05.09.2022. Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що в паперовому вигляді копію вказаної ухвали суду та матеріали позовної заяви отримані відповідачем нарочним в приміщені суду 13.09.2022 (а.с. 63).
Положеннями статті 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.
Враховуючи викладене, суд зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 14.03.2022 № 133/2022 передбачено продовження строку дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня строком на 30 діб.
Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, тобто до 25 травня 2022 року.
Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 23 серпня 2022 року.
Указом Президента України від 17 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 21 листопада 2022 року.
Зі змісту поданих до суду представником відповідача клопотань вбачається, що останнім вказано на обставини введення в країні воєнного стану, правового режиму воєнного стану та запровадження розпорядженням Дніпровського міського голови від 24.02.2022 простою у роботі Дніпровської міської ради та її виконавчих органів, комунальних підприємств, закладів та установ (крім тих, які забезпечують життєдіяльність міста) таким, що виник не з вини працівників та зумовлений загрозою життю та здоров`ю, що у сукупності стали перешкодою для своєчасного підготування відзиву та подання доказів.
З урахуванням викладеного, враховуючи наведені представником відповідача обставини, виходячи із завдань адміністративного судочинства, а також з метою забезпечення реалізації процесуальних прав учасників справи в умовах воєнного стану, суд приходить до висновку про наявність підстав для поновлення строку на виконання вимог ухвали суду в частині подання витребуваних доказів та відзиву на позовну заяву.
Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене, а також з урахуванням того, що з 17.10.2022 по 19.10.2022 включно суддя Бухтіярова М.М. перебувала у щорічній відпустці, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні, а повне судове рішення складено першого робочого дня.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно із Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії СТА 232010 (індексний номер: 41242243) від 27.07.2015, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, є власником гаражу № НОМЕР_4 за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, «Метал-5» автогаражний кооператив» обслуговуючий кооператив, загальною площею 41,8кв.м. (а.с.78).
05.07.2016 позивач звернувся до міського голови Філатова Б.А. із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,001га, яка розташована у АДРЕСА_2 , цільове призначення: для індивідуального гаража (а.с.13, 73).
Із змісту вказаного клопотання вбачається надання позивачем наступних копій документів: паспорта громадянина України; довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; правовстановлюючих документів на нерухоме майно; технічного паспорту на об`єкт; графічні матеріали, що забезпечують чітке відображення всіх елементів та написів, що містить графічне зображення земельної ділянки із зазначенням місця розташування її меж, контури об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці, із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки.
Клопотання зареєстроване відповідачем за вх.№36/3749 від 05.07.2016.
Листом від 25.10.2017 №8/7-1999 Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради повідомлено позивачу про неможливість надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гаражу у гаражному кооперативі «Метал-5».
В обґрунтування такого рішення у листі від 25.10.2017 №8/7-1999 зазначено наступне. Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради у межах наданих повноважень розглянуто клопотання від 05.07.2016 №36/3749 та зазначено, що набуття прав на земельні ділянки кооперативами здійснюється саме як юридичними особами, а не окремо громадянами-членами кооперативу. Якщо гараж знаходиться у боксі, має загальний фундамент або стіни з іншими гаражами, він є частиною майна гаражного кооперативу і земля під ним не підлягає окремій приватизації або розділу. Враховуючи зазначене, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гаража у гаражному кооперативі «Метал-5» не вбачається можливим.
Копію листа від 25.10.2017 №8/7-1999 надіслано ОСОБА_1 згідно із реєстром на відправку поштової кореспонденції за жовтень 2017 Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради - 25.10.2017 (а.с.91).
Також, згідно із Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії СТА 230077 (індексний номер: 39252064) від 17.06.2015, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, позивач є власником гаражу № НОМЕР_2 за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, «Метал-5» автогаражний кооператив» обслуговуючий кооператив, загальною площею 118,8кв.м. (а.с.12, 84 зворотній бік, 85).
07.11.2016 позивач звернувся до міського голови Філатова Б.А. із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,001га, яка розташована у АДРЕСА_2 , на ділянці розміщено капітальний гараж № НОМЕР_2 , цільове призначення земельної ділянки: для обслуговування гаражу (а.с.14, 84).
Із змісту вказаного клопотання вбачається надання позивачем наступних копій документів: паспорта громадянина України; довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; правовстановлюючих документів, що свідчать про державну реєстрацію. Права власності на нерухоме майно, технічний паспортна об`єкт нерухомого майна, графічні матеріали, що підтверджують розмір земельної ділянки.
Клопотання зареєстроване відповідачем за вх.№36/6245 від 07.11.2016 (а.с.14, 84).
Листом від 27.10.2017 №8/7-2045 Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради повідомлено позивачу про неможливість надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гаражу у гаражному кооперативі «Метал-5».
В обґрунтування такого рішення у листі від 27.10.2017 №8/7-2045 зазначено наступне. Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради у межах наданих повноважень розглянуто клопотання від 07.11.2016 №36/6245 та зазначено, що набуття прав на земельні ділянки кооперативами здійснюється саме як юридичними особами, а не окремо громадянами-членами кооперативу. Якщо гараж знаходиться у боксі, має загальний фундамент або стіни з іншими гаражами, він є частиною майна гаражного кооперативу і земля під ним не підлягає окремій приватизації або розділу. Враховуючи зазначене, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гаража у гаражному кооперативі «Метал-5» не вбачається можливим.
Копію листа від 27.10.2017 №8/7-2045 надіслано ОСОБА_1 згідно із реєстром на відправку поштової кореспонденції за жовтень 2017 Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради - 27.10.2017 (а.с.93).
06.12.2021 позивач звернувся до міського голови Філатова Б.А. із запитом щодо стану розгляду клопотань №36/3749 від 05.07.2016 р. та №36/6245 від 07.11.2016 р. (а.с.15).
Листом від 23.12.2021 №8/7-2722 Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради повідомлено позивачу, що листами від 25.10.2017 вих. № 8/7-1999 та від 27.10.2017вих. №8/7-2045 надано вичерпну інформацію щодо порушеного питання.
Листом від 09.06.2022 №8/7-449 на електронне звернення позивача від 31.05.2022 №13/1276 щодо клопотань від 05.07.2016 вх.№36/3749 та від 07.11.2016 вх.№36/6245 Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради повідомлено, що листами від 25.10.2017 вих.№8/7-1999 та від 27.10.2017 вих.№8/7-2045 (що додаються) надавалась вичерпна відповідь щодо порушеного питання, а також про те, що листом від 06.12.2021 вх.№36/7781 позивач вже звертався за такою інформацією та листом від 23.12.2021 вих.№87-2722 йому були надані копії вказаних відповідей на клопотання.
Вважаючи протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради щодо не розгляду клопотань від 05.07.2016р. за №36/3749 та від 07.11.2016р. за №36/6245 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Основним нормативним актом, який регулює земельні відносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, далі по тексту - Земельний кодекс).
Згідно із частиною 1 статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель (частина 2 статті 4 Земельного кодексу України).
За змістом частини 1 статті 81 Земельного кодексу громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
Статтею 116 Земельного кодексу України визначено підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності.
Так, відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина 2 статті 116 Земельного кодексу).
Згідно з частиною 3 статті 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:
а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;
б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;
в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 12 Земельного кодексу до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.
Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (частина 1 статті 122 Земельного кодексу України).
Згідно із статті 40 Земельного кодексу громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.
Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання (частина 4 статті 116 Земельного кодексу).
Відповідно до пункту «д» частини 1 статті 121 Земельного кодексу громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.
Статтею 118 Земельного кодексу України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.
Частиною 6 статті 118 Земельного кодексу передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).
У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (абзац 1 частини 7 статті 118 Земельного кодексу).
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України. Обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою рішення про надання дозволу або вмотивовану відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.
Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого земельного питання.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником гаражів № НОМЕР_4 та №304 в автогаражному кооперативі «Метал-5» за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ.
Клопотання прийняті та зареєстровані відповідачем за вх.№36/3749 від 05.07.2016 та за вх.№36/6245 від 07.11.2016 відповідно.
З матеріалів справи вбачається, що не заперечено відповідачем, надання до клопотань копій наступних документів: паспорта громадянина України; довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; правовстановлюючих документів на нерухоме майно; технічного паспорту на об`єкт; графічні матеріали.
Листами від 25.10.2017 за №8/7-1999 та від 27.10.2017 за №8/7-2045 Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради було повідомлено позивачу про неможливість надання дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню гаражів у гаражному кооперативі «Метал-5», оскільки якщо гараж знаходиться у боксі, має загальний фундамент або стіни з іншими гаражами, він є частиною майна гаражного кооперативу і земля під ним не підлягає окремій приватизації або розділу, набуття прав на земельні ділянки кооперативами здійснюється саме як юридичними особами, а не окремо громадянами-членами кооперативу.
Однак, листи Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради № 8/7-1999 від 25.10.2017 та №8/7-2045 від 27.10.2017 не є рішеннями органу місцевого самоврядування за наслідком розгляду клопотань про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.
Доказів прийняття рішень в порядку статті 118 Земельного кодексу за результатами розгляду клопотань позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відповідачем не надано ані суду, ані позивачу.
За таких обставин, суд погоджується з твердженнями позивача, що Дніпровською міською радою рішень про надання дозволу або відмову у наданні дозволу в межах встановленого законом місячного строку не прийнято, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.
Доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву про те, що вирішення питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою належить виключно до повноважень департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, а тому відмовляючи позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, департамент по роботі з активами діяв у межах наділених повноважень та у відповідності до норм чинного законодавства України, не враховуються судом з наступного.
Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Відповідно до частини 1 статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Отже, за результатами розгляду клопотання особи повинно прийматись рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади та виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.
Проте, Дніпровська міська рада не здійснила належного розгляду клопотань позивача та не прийняла жодного рішення за результатами розгляду клопотань про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою. Доказів протилежного суду не надано.
У судовій правозастосовчій практиці Верховного Суду України (постанова від 13.06.2017 у справі №21-1393а17), а також Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.04.2018 у справі №П/9901/137/18 (800/426/17), від 13.12.2018 у справі №800/434/17 та інших) неодноразово висловлювалась правова позиція про те, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Враховуючи, що відповідачем в місячний строк не розглянуто клопотання позивача від 05.07.2016 (зареєстроване за вх.№36/3749 від 05.07.2016) та від 07.11.2016 (зареєстроване за вх.№36/6245 від 07.11.2016) згідно з вимогами статті 118 Земельного кодексу України та Закону №280/97-ВР, суд робить висновок, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо розгляду вказаних клопотань позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, а тому з метою відновлення порушеного права позивача слід зобов`язати відповідача розглянути клопотання позивача від 05.07.2016 за №36/3749 та від 07.11.2016 за №36/6245 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не доведено правомірності своїх дії (рішення) у спірних правовідносинах.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з положень частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на викладене, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 992,40 грн., підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 20.10.2022.

Суддя М.М. Бухтіярова