Справа № 480/9325/21
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2022-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2022 року Справа № 480/9325/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Осіпової О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Жучкова Т.В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - Школьного В.А.,
представника відповідача - Бабченко І.О. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/9325/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису,-
В С Т А Н О В И В:
Зазначає, що відсутні будь-які докази того, що позивач будь-яким чином застосовував психологічне насильство до ОСОБА_2 , а також те, що факт сварок чи непорозумінь між подружжям на побутовому ґрунті свідчить про наявність конфлікту між колишнім подружжям та не підтверджує факту вчинення заінтересованою особою домашнього насильства, що є необхідною умовою застосування судом спеціальних заходів. Також, при винесенні оскаржуваного припису інспектором не враховано, що квартира, в якій проживає позивач та третя особа, знаходиться у них у спільній частковій власності, а тому існує спір стосовно користування нерухомим майном. Крім цього, оскаржуваний припис порушує його право на користування цієї квартирою, і такий захід не може бути визнаний пропорційним за обставин цієї справи.
Інспектору поліції під час винесення оскаржуваного припису необхідно було встановити відповідні обставини, з`ясувати, чи мало місце вказане діяння, та чи могло воно завдати потерпілому фізичного болю та спричинити психологічний тиск, але в приписі не вказано, чи проводилось безпосереднє обстеження потерпілої лікарем-психіатром, не зазначено, яка саме шкода психічному здоров`ю потерпілої могла бути спричинена, яка психічна хвороба у неї могла виникнути внаслідок інкримінованих дій ОСОБА_1 , чи була потерпіла поставлена на облік лікаря-психіатра, а також чи було їй встановлено діагноз, або інші ознаки, що можуть свідчити про наявність психологічного тиску.
Враховуючи викладене, позивач вважає, що винесений інспектором СПДН Сумського РУП ГУНП у Сумській області лейтенантом поліції Калініним Артемом Миколайовичем терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 106071 від 07.09.2021 є протиправним та підлягає скасуванню.
Ухвалою від 24.09.2021р. провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін та призначено судове засідання, яке відкладалося внаслідок введення в Україні військового стану.
08.11.2021р. представником відповідача подано відзив на позовну заяву (а.с.26-30), в якому проти задоволення позовних вимог заперечує, оскільки під час перевірки заяви від 02.09.2021р. інспектором СПДН Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області Калініним Артемом Миколайовичем для підтвердження факту домашнього насильства чи його спростування під час спілкування з ОСОБА_2 було оцінено ризики за вказаною формою та визначено рівень небезпеки «середній», внаслідок чого ним 07.09.2021р. було винесено оскаржуваний припис відносно кривдника - ОСОБА_1 . Матеріали справи містять пояснення ОСОБА_2 щодо протиправної поведінки позивача.
Зазначає, що термін дії оспорюваного припису 5 діб до 19:15 год 11.09.2021р., тобто на час звернення позивача до суду з цим позовом терміновий заборонний припис вичерпав свою дію і не несе будь-яких правових наслідків, які б порушували права, свободи чи інтереси позивача, у зв`язку з чим, не потребує додаткового скасування у судовому порядку.
Оспорюваний припис ніяким чином не порушує права позивача на користування квартирою, оскільки припис не містить такого заходу як «зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалою особи».
Отже, терміновий заборонний припис стосовно кривдника, на думку представника Головного управління поліції у Сумській області, є правомірним, винесений уповноваженою особою, у порядку та спосіб, визначений чинним законодавством, та безпідставно оскаржується позивачем.
В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Третя особа, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, клопотань про відкладення розгляду справи та письмових пояснень з приводу позову чи відзиву від неї не надходило.
Вислухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_2 .
Під час шлюбу народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 13.10.2013 року у справі №591 /7292/13-ц, шлюб між подружжям, який зареєстрований 17.07.2010 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 796, розірвано.

Після розірвання шлюбу позивач та третя особа у справі продовжують проживати у спільній квартирі АДРЕСА_2 , яка рішенням Зарічного районного суду м, Суми від 17.12.2013 року у справі №591/9166/13-ц визнана спільною частковою власністю подружжя, що підтверджується довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 13.09.2021р.

07.09.2021 року, прибувши на виклик, інспектором СПДН Сумського РУП ГУНП у Сумській області лейтенантом поліції Калініним Артемом Миколайовичем було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 106071 у зв`язку із скоєнням ОСОБА_1 домашнього насильства 02.09.2021 року о 22:00 год. за адресою: АДРЕСА_3 .

У приписі зазначено, що ОСОБА_1 вчинив конфлікт, який полягав у психологічному тиску відносно гр. ОСОБА_2 . Постраждала особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Застосовано заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Терміновий припис стосовно кривдника винесений строком на 5 діб з 19 год. 15 хв. 07.09.2021 року та діє до 19 год. 15 хв. 11.09.2021 року.

Позивач, не погодившись з винесеним приписом, звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Закон, який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства - Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" (далі - Закон № 2229).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону №2229 домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються (пункт 5 частини 1 статті 1 Закону №2229).

Згідно з п.6 ч.1 ст.1 Закону №2229 кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Пунктом 14 частини 1 статті 1 Закону №2229 передбачено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Статтею 6 Закону № 2229 визначені суб`єкти, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, серед яких, до інших органів та установ, на які покладаються функції із здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, належать уповноважені підрозділи органів Національної поліції України (пункт 2 частини третьої статті 6).

За нормами частини першої статті 10 Закону № 2229 до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать:

1) виявлення фактів домашнього насильства та своєчасне реагування на них;

2) прийом і розгляд заяв та повідомлень про вчинення домашнього насильства, у тому числі розгляд повідомлень, що надійшли до кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі та насильству стосовно дітей, вжиття заходів для його припинення та надання допомоги постраждалим особам з урахуванням результатів оцінки ризиків у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спільно з Національною поліцією України;

3) інформування постраждалих осіб про їхні права, заходи і соціальні послуги, якими вони можуть скористатися;

4) винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників;

5) взяття на профілактичний облік кривдників та проведення з ними профілактичної роботи в порядку, визначеному законодавством;

6) здійснення контролю за виконанням кривдниками спеціальних заходів протидії домашньому насильству протягом строку їх дії;

7) анулювання дозволів на право придбання, зберігання, носіння зброї та боєприпасів їх власникам у разі вчинення ними домашнього насильства, а також вилучення зброї та боєприпасів у порядку, визначеному законодавством;

8) взаємодія з іншими суб`єктами, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, відповідно до статті 15 цього Закону;

9) звітування центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, про результати здійснення повноважень у цій сфері у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Таким чином, відповідач наділений владними управлінськими функціями щодо розгляду поданих згідно з Законом № 2229 заяв, та вжиття, за наслідком їх розгляду, відповідних заходів, а тому цей спір носить публічно-правових характер та підлягає розгляду адміністративним судом в порядку, визначеному КАС України.

Відповідно до п. 1 наказу Міністерства внутрішніх справ України "Про затвердження Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника" від 01.08.2018 року № 654 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.08.2018 року за № 965/32417 (далі - Порядок № 654), терміновий заборонний припис стосовно кривдника (далі - припис) виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України (далі - уповноважений підрозділ поліції) у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Відповідно до розділу II Порядку № 654 терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків.

Відповідно до статті 24 Закону №2229 до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать:

1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника;

2) обмежувальний припис стосовно кривдника;

3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи.

4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно з ч.1 ст.25 Закону №2229 терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Терміновий заборонний припис може містити такі заходи:

1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи;

2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи;

3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Відповідно до ч.4 ст.25 Закону №2229 терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.

Отже, підставою для винесення термінового заборонного припису є встановлення працівниками поліції факту вчинення домашнього насильства у будь-якій його формі.

В свою чергу, лише у разі виявлення факту домашнього насильства, залежно від визначеного рівня небезпеки, яка загрожує постраждалій особі, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції приймає рішення щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника та застосування заходів, передбачених частиною другою статті 25 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Як вказувалося вище, винесенню термінового заборонного припису передує процедура оцінки ризиків, яка регламентована Порядком проведення оцінки ризиків домашнього насильства, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства внутрішніх справ України 13 березня 2019 року № 369/180 (далі - Порядок № 369/180), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2019 року за № 333/33304.

Так, оцінка ризиків проводиться шляхом спілкування/бесіди з постраждалою від такого насильства особою або її представником, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. За результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який враховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам.

Відбираючи від постраждалої особи відповіді на такі запитання, поліцейський визначає таким чином рівень небезпеки: високий, середній або низький. І, що важливо, відмова або небажання постраждалої особи спілкуватися із правоохоронними органами може розцінюватися представниками поліції як високий рівень небезпеки. Тобто, якщо на всі запитання отримано відповіді "Без відповіді/Невідомо", поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на свій розсуд може оцінити ситуацію як таку, що має високий рівень небезпеки.

Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні - терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції. У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлові приміщення. При винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка (ів) (у разі наявності).

Відповідно до п. 2, п. 3 розділу ІІ Порядку № 369/180 за результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який ураховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам.

Фактори небезпеки/ризику щодо вчинення домашнього насильства визначаються за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства, і представлені у формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства у вигляді питань, на які відповідає поліцейський уповноваженого підрозділу поліції за результатами спілкування з постраждалою особою, та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Форма оцінки вчинення домашнього насильства складається із 27 питань, на які поліцейський має відповісти "так", "ні", "без відповіді" / "невідомо" (додаток 1 до Порядку № 369/180).

Згідно з п. 6 Порядку № 369/180, дві відповіді "Так" на запитання з № 1 - 6 та на будь-яку кількість запитань з № 7 - 27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, а також якщо поліцейський уповноваженого підрозділу поліції вважає, що постраждала особа перебуває в ситуації, яка може спричинити її смерть або інші тяжкі наслідки, оцінюється як високий рівень небезпеки.

Відповідь "Так" на одне запитання з № 1 - 6 та на щонайменше сім і більше запитань з № 7 - 27 або жодної відповіді на запитання з № 1 - 6, але не менше чотирнадцяти позитивних відповідей на запитання з № 7 - 27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства оцінюється як середній рівень небезпеки.

Відповідь "Так" на одне запитання з № 1 - 6 та на не більше ніж шість запитань з № 7 - 27 або не більше тринадцяти позитивних відповідей на запитання з № 7 - 27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства оцінюється як низький рівень небезпеки.

Якщо на всі запитання отримано відповіді "Без відповіді / Невідомо", поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на свій розсуд може оцінити ситуацію як таку, що має високий рівень небезпеки.

Пунктом 7 порядку № 369/180 визначено, що залежно від визначеного рівня небезпеки, яка загрожує постраждалій особі, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції приймає рішення щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника та застосування заходів, передбачених частиною другою статті 25 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні, терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції.

У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Окрім цього, суд звертає особливу увагу, що згідно з положеннями чинного законодавства результати оцінки ризиків є обов`язковими для поліцейського уповноваженого підрозділу поліції під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення та надання допомоги постраждалим особам у порядку, визначеному законодавством.

Без належного складання оцінки ризиків поліцейський уповноваженого підрозділу поліції не спроможний визначити рівень небезпеки: високий, середній або низький, та не може з`ясувати обставин конфлікту та виявити чинники й умови, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи.

Як вбачається з копії форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, що міститься в матеріалах справи (а.с.40), в ній мається лише відповідь "Так" на одне запитання з № 1 6, при цьому на питання № 7 - 27 відповіді «Так» відсутні, а пункти 3-13 не заповнені взагалі.

Тобто із наданої форми не можливо встановити, яким чином поліцейський встановив рівень небезпеки як «середній», оскільки необхідною умовою для визначення такого рівня є наявність відповіді "Так" на одне запитання з № 1 - 6 та на щонайменше сім і більше запитань з № 7 - 27 або жодної відповіді на запитання з № 1 - 6, але не менше чотирнадцяти позитивних відповідей на запитання з № 7 - 27 у формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Неможливо у цьому випадку визначити рівень небезпеки і як «низький», оскільки для його наявності необхідно мати відповідь «Так" на одне запитання з № 1 - 6 та на не більше ніж шість запитань з № 7 - 27 або не більше тринадцяти позитивних відповідей на запитання з № 7 - 27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, чого також не було.

Дві відповіді "Так" на запитання з № 1 - 6 та на будь-яку кількість запитань з № 7 - 27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, а також відповіді "Без відповіді / Невідомо" на всі запитання надають підстави поліцейському оцінити рівень небезпеки як «високий», проте у цьому випадку такі відповіді відсутні.

Таким чином, із наданої форми не вбачається, що поліцейським під час дослідження та оцінки ризиків вчинення домашнього насильства були належним чином враховані всі обставини, які в подальшому мали наслідком винесення оскаржуваного позивачем заборонного припису.

Отже, аналізуючи оскаржуване рішення, суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч.2 статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Під час дослідження доказів у справі судом встановлено, що із наданих до суду документів встановлено, що факт домашнього насильства було встановлено виключно на підставі пояснень ОСОБА_4 , в якій остання вказала на те, що ОСОБА_1 під час конфлікту виражався на адресу заявниці нецензурними словами, ображав її , чим завдав психологічних страждань.

Суд зазначає, що встановлення факту домашнього насильства лише за заявою особи, яка начебто піддавалась домашньому насильству, у випадку коли інша особа (кривдник) заперечує вчинення домашнього насильства, не може бути визнана об`єктивним.

Так, як вбачається із копії талону - повідомлення ЄО №52782 та рапорту поліцейського за результатами відпрацювання, ОСОБА_1 звернувся до служби 102 із повідомленням про те, що 02.09.2021 року о 22:43 за адресою: АДРЕСА_3 , колишня дружина чинить сварку, не дає спати, підняла дитину, хватає ножі кухонні, говорить, що буде виховувати заявника. В будинку є дитина (а.с.67).

За наслідками вказаного звернення та приїзду поліцейських, останніми складено рапорт, що, прибувши на місце виклику, конфлікт було вичерпано. Колишня дружина мала ознаки а/с, повідомляла, що заявник завдав їй тілесних ушкоджень, але, тілесних ушкоджень не мала. Проведена профілактична бесіда для уникнення порушень в майбутньому.

З копії пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 02.09.2021р його колишня дружина повернулася додому з ознаками алкогольного сп`яніння, поводила себе агресивно, почала шукати ножі, після чого він викликав працівників поліції (а.с.39).

Зокрема, у цьому випадку відповідач повинен був вжити заходів щодо з`ясування об`єктивної істини - опитати сусідів, інших мешканців домоволодіння, встановити чи перебуває особа кривдника у стані сп`яніння, оглянути постраждалу особу на факт тілесних ушкоджень, залучити свідків, переглянути відео події чи аудіо запис за наявності, тощо, для з`ясування того чи дійсно позивач вчиняв дії, які можуть бути кваліфіковані, як домашнє насильство.

І лише після того, як факт домашнього насильства підтверджено об`єктивними доказами, відповідач мав право переходити до оцінки ступенів ризиків та вирішення питання про винесення заборонного припису.

Разом з тим, як встановлено судом та не спростовано відповідачем, належним чином підтвердженого факту домашнього насильства з боку позивача встановлено та зафіксовано не було, а відповідно і не було підстав для вирішення питань для винесення заборонного припису.

При цьому, з приводу посилань позивача щодо відсутності в оскаржуваному приписі даних про те, чи проводилось безпосереднє обстеження потерпілої лікарем-психіатром, чи завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чи була потерпіла поставлена на облік лікаря-психіатра, а також чи було їй встановлено діагноз, суд вважає необхідним відмітити, що допитаний у судовому засіданні інспектор СПДН ВП Сумського РУП ГУНП в Сумській області лейтенант поліції ОСОБА_5 повідомив, що складання будь-яких довідок чи висновків від лікаря-психіатра про вчинення психологічного насильства Порядком №654 не передбачено.

Отже, такі доводи не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог.

Також, доводи позивача про закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП не можуть вплинути на оцінку судом законності винесення заборонного припису, оскільки притягнення позивача до адміністративної відповідальності та винесення термінового заборонного припису має різну правову природу та Порядком №654 в якості необхідної умови для винесення заборонного припису не визначено прийняття постанови про притягнення кривдника до відповідальності за адміністративне правопорушення.

Крім того, з постанови Зарічного районного суду м. Суми від 05.11.2021 року у справі №591/6599/21 (а.с.46) про закриття провадження у справі внаслідок недоведеності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173 КУпАП, вбачається, що вона стосується інших подій, які мали місце 08.09.2021р., а не 02.09.2021р., за наслідками яких був винесений терміновий заборонний припис Серія АА 106011 від 07.09.2021р.

Тобто ця постанова не стосується даної справи, оскільки факти, в ній описані, мали місце вже після винесення посадовою особою відповідача термінового заборонного припису.

Також суд не погоджується із доводами позивача, що оспорюваний припис порушує його права на користування квартирою, оскільки припис не містить такого заходу як «зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалою особи».

Разом з цим, щодо доводів представника відповідача про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог внаслідок того, що заборонний припис вичерпав свою дії та не несе будь-яких правових наслідків, які б порушували права, свободи та інтереси позивача, у зв`язку з чим він не потребує додаткового скасування у судовому порядку, суд зазначає наступне.

Закінчення терміну дії припису не означає, що цей акт індивідуальної дії не створює для позивача у даній справі правових наслідків.

Так, відповідно до Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» винесення термінового заборонного припису відносно кривдника передбачає настання негативних наслідків для цієї особи, а саме внесення до реєстру осіб, що вчинили домашнє насильство, взяття кривдника на профілактичний облік, відшкодування моральної шкоди та матеріальних збитків.

Отже, такі доводи не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА №106071, винесений 07.09.2021 року інспектором СПДН Сумського РУП ГУНП у Сумській області лейтенантом поліції Калініним Артемом Миколайовичем стосовно ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено та підписано 24.10.2022 р.

Суддя О.О. Осіпова