Справа № 400/3949/22
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2022 р. № 400/3949/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Величка А.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного Управління Національної поліції в Миколаївської області, вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач) до Головного управління Національної поліції в Миколаївської області (надалі відповідач) про:

- визнання протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Миколаївській області у зарахуванні пільгової вислуги років підполковнику поліції ОСОБА_1 до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції;

- зобов`язання Головного управління Національної поліції в Миколаївській області здійснити перерахунок та зарахувати підполковнику поліції ОСОБА_1 відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди: з 01.02.2004 по 01.12.2004, з 01.12.2004 по 01.05.2005, з 01.05.2005 по 16.10.2006, з 16.10.2006 по 01.10.2007, з 01.10.2007 по 08.11.2008, з 08.11.2008 по 01.03.2011, з 01.03.2011 по 01.07.2011, з 01.07.2011 по 06.11.2015 - у загальній кількості 06 років 01 місяць 02 дні в пільговому обчисленні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з положеннями Порядку № 393 ОСОБА_1 має право на зарахування до вислуги років для призначення пенсії в пільговому обчисленні періодів з 01.02.2004 по 01.12.2004, з 01.12.2004 по 01.05.2005, з 01.05.2005 по 16.10.2006, з 16.10.2006 по 01.10.2007, з 01.10.2007 по 08.11.2008, з 08.11.2008 по 01.03.2011, з 01.03.2011 по 01.07.2011, з 01.07.2011 по 06.11.2015 за час проходження служби у підрозділах карного розшуку. Крім цього, станом на дату отримання довідки від 08.08.2022 року календарна вислуга років позивача становить 21 рік 03 місяці 22 дні. 10.08.2022 року позивач звернувся до ГУНП в Миколаївській області з рапортом про зарахування до його календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, яка становить 6 років 01 місяць 02 дні. Листом від 15.08.2022 року відповідач відмовив позивачу у зарахуванні пільгової вислуги. Відмова мотивована тим, що обчислення вислуги у пільговому обчисленні можливе лише при призначенні пенсії за наявності необхідної календарної вислуги років. Тобто, як вказує позивач, ГУ НП розмежовує поняття «календарна вислуга років» та «пільгова вислуга років», з чим позивач не погоджується, що у свою чергу і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Ухвалою від 30.08.2022 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/3949/22 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Головного управління Національної поліції в Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що відповідно до п. «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж», «з» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону. Станом на 08.08.2022 року вислуга років у календарному обчисленні становить 21 рік 03 місяці 22 дні, що не є достатнім для призначення пенсії за вислугу років у відповідності до Закону № 2262. Законодавець у ст. 17 Закону №2262 використовує формулювання: види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років «для призначення пенсії». Однак саме календарна вислуга років є визначальною для набуття права на призначення такої пенсії. Позивач такої вислуги у мінімально-визначеному законодавством розмірі не має, а тому права на призначення пенсії за вислугу років не здобув.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 01.10.2000 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ (міліції). З 07.11.2015 року по теперішній час позивач проходить службу Національній поліції України:

з 20.10.2000 року по 23.04.2002 року - служба в Збройних силах України;

з 07.11.2002 року по 15.03.2003 року - курсант Одеського училища професійної підготовки працівників міліції УМВС України в Одеській області;

з 15.03.2003 року по 01.09.2003 року - інспектор дорожньо-патрульної служби 1-го взводу окремої спеціалізованої роти дорожньо-патрульної служби із забезпечення супроводження та ескортування Державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області;

з 01.09.2003 року по 01.02.2004 року - помічник оперуповноваженого відділу управління при УМВС України в Миколаївській області;

з 01.02.2004 року по 01.12.2004 року - оперуповноважений відділу УМВС України в Миколаївській області;

з 01.12.2004 року по 01.05.2005 року - оперуповноважений відділу управління при УМВС України в Миколаївській області;

з 01.05.2005 року по 16.10.2006 року - оперуповноважений відцілу управління при УМВС України в Миколаївській області;

з 16.10.2006 року по 01.10.2007 року - старший оперуповноважений відділу управління при УМВС України в Миколаївській області;

з 01.10.2007 року по 08.11.2008 року - старший оперуповноважений відділу управління УМВС України в Миколаївській області;

з 08.11.2008 року по 01.03.2011 року - старший оперуповноважений з особливих доручень відділу управління УМВС України в Миколаївській області;

з 01.03.2011 року по 01.07.2011 року - начальник відділу управління УМВС України в Миколаївській області;

з 01.07.2011 року по 06.11.2015 року - начальник відцілу управління УМВС України в Миколаївській області;

з 07.11.2015 року по 10.06.2016 року - начальник відцілу управління кримінальної поліції ГУНП в Миколаївській області;

з 10.06.2016 року по 01.02.2021 року - начальник відділу управління ГУНП в Миколаївській області (реорганізація);

з 01.02.2021 року дотепер - заступник начальника управління - начальник відділу ГУНП в Миколаївській області.

10.08.2022 року позивач звернувся до начальника ГУ НП в Миколаївській області з рапортом про зарахування до його календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні яка становить 06 років 01 місяць 02 дні.

Листом від 15.08.2022 року за вих. №2147/14-2022 позивачу надано відповідь, у якій роз`яснено, що згідно до Постанови № 393 пільгова вислуга не зараховується до вислуги років для призначення пенсії.

Не погодившись з такими діями Головного управління НП в Миколаївській області, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, врегульовані Законом України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262 пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Разом з тим, згідно пп. «в» п. 3 Постанови № 393, один місяць служби за півтора місяця, у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

29.07.2008 року МВС України видано наказ № 361 «Про затвердження Переліку посад працівників карного розшуку органів внутрішніх справ, за яким зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку 1 місяць служби за півтора».

Відповідно до цього наказу, посади начальник відділу, заступник начальника відділу, старший оперуповноважений в особливо важливих справах, оперуповноважений в особливо важливих справах та оперуповноважений, а також по управліннях по боротьбі з організованою злочинністю управлінь МВС України в областях, а також оперуповноважений в особливо важливих справах управлінню внутрішньої безпеки, Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю, мають право на обчислення з розрахунку 1 місяць служби за півтора місяці.

Предметом спору у цьому випадку є вирішення питання, чи під «вислуга 25 календарних років» необхідно розуміти суто календарну вислугу, чи можливо враховувати вислугу у пільговому обрахунку.

Зазначене спірне питання вирішувалось Верховним Судом під час розгляду адміністративної справи № 480/4241/18.

Так, у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 14.04.2021 року відступив від правових висновків, від 22.11.2018 року у справі № 161/4876/17, від 15.08.2019 року у справі № 281/459/17, від 27.03.2020 року у справі № 569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку № 393 Закону № 2262, та висловив правову позицію, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393.

В подальшому, зазначений правовий висновок був відображений у постановах Верховного Суду від 13.05.2021 року у справі № 140/1753/19, від 04.06.2021 року у справі № 755/2575/17, від 04.06.2021 року у справі № 761/8515/17, від 08.06.2021 року у справі № 360/3326/18, від 04.08.2021 року у справі № 360/3121/18, від 07.09.2021 року у справі № 761/28991/17, від 08.08.2021 року у справі № 320/4635/20, від 20.10.2021 року у справі № 200/1882/20-а, від 01.11.2021 року у справі № 620/1837/20, та інших.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 6 ст.1 3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на врахування у вислугу років пільгову вислугу у загальній кількості 06 років 01 місяць 02 дні за час проходження служби в підрозділах карного розшуку.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позивач навів законні й обґрунтовані підстави для зарахування пільгової вислуги років підполковнику поліції ОСОБА_1 до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції, а тому наявні правові підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 40108735) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Миколаївській області у зарахуванні пільгової вислуги років підполковнику поліції ОСОБА_1 до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції.

3. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Миколаївській області здійснити перерахунок та зарахувати підполковнику поліції ОСОБА_1 відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди: з 01.02.2004 по 01.12.2004, з 01.12.2004 по 01.05.2005, з 01.05.2005 по 16.10.2006, з 16.10.2006 по 01.10.2007, з 01.10.2007 по 08.11.2008, з 08.11.2008 по 01.03.2011, з 01.03.2011 по 01.07.2011, з 01.07.2011 по 06.11.2015 - у загальній кількості 06 років 01 місяць 02 дні в пільговому обчисленні.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 40108735) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 992,40 гривень.

5. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко

5. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко