Справа № 640/6169/22
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2022 року м. Київ № 640/6169/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі-відповідач), третя особа Головне управління Державної казначейської служби України, у якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в сформуванні подання ОСОБА_1 на повернення помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі- продажу нерухомості в розмірі 20730,00 грн.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві сформувати подання до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві щодо повернення ОСОБА_1 збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі- продажу нерухомості в розмірі 20730,00 грн., сплаченого згідно з квитанцією № 59857826 від 14.12.2021.

В обгрунтування позовних вимог вказано, що житло позивачем було придбано вперше, а тому відповідно до положень пункту 9 частини першої статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" позивач не є платником відповідного збору та не повинен був сплачувати такий. На думку позивача, відповідачем протиправно не сформовано та не направлено до органу казначейської служби подання про повернення позивачу збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, яке придбавалось вперше.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.02.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі та запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що звільнення покупця від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування на підставі підпунктів «в» або «г» пункту 152 Порядку №1740 можливе за умови наявності зазначених у цих підпунктах інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. При цьому обов`язок надання нотаріусу необхідних відомостей та документів (інформації, відомостей, довідок тощо), що необхідні для звільнення від сплати збору, покладається на покупця. Зазначено, що сплативши збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, позивач не скористався правом, яке дозволяє звільнення від сплати останнього на підставі Порядку. Наголошено, що у зв`язку з прийняттям Постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 866, нотаріус при посвідченні договору купівлі-продажу нерухомого майна встановлює факт придбання його вперше (чи не вперше).

Позивачем подані заперечення на відзив, в яких зазначено, що обов`язок доказування придбання позивачем квартири не вперше покладається на відповідача.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 14.12.2021 між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Садовою А.Г та зареєстровано в реєстрі за №2362, відповідно до умов якого позивачем придбано квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Перед укладенням зазначеного договору купівлі-продажу квартири позивачем сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 відсотка від вартості придбаного житла - 20 730, 00 грн. відповідно до квитанції від 14.12.2021 №59857826.

Право власності на придбану квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

У відповідь на заяву позивача від 11.01.2022, листом від 03.02.2022 №2600-0603-8/19344 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача, що внесені Постановою Кабінету Міністрів № 866 зміни до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій №1740, чітко визначають, які повинні надаватися особою- покупцем документи, що підтверджують придбання житла вперше. Відповідно до пункту 15-3 Порядку, нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах "в" і "г" пункту 15'2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. Тобто, придбання житла вперше підтверджується шляхом подання необхідної заяви до нотаріуса, ярій посвідчує відповідний договір, та перевіркою інформації відповідно до Пункту 15-2. При цьому обов`язок надання нотаріусу необхідних відомостей та документів, що необхідні для звільнення від сплати збору покладається на покупця.

Вказано, що проведена позивачем сплата збору у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, свідчить про те, що майно придбавалося ним не вперше, що встановив нотаріус.

Повідомлено, що позивачем до звернення подано не повний пакет документів. зазначено, підстави для складання подання на повернення збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна відсутні.

Вказуючи на протиправність відмови у поверненні суми сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно з частиною другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» №400/97-ВР від 26.06.1997 року.

Законом України від 15.07.1999 № 967-XIV «Про внесення змін до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», що набрав чинності 19.08.1999 р., статтю 1 Закону № 400/97, що визначає перелік платників збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, доповнено пунктом 9 такого змісту: підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення першої групи основних фондів згідно із Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Отже, відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону №400/97 платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є в тому числі фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, - за винятком громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

У статті 2 Закону №400/97 зазначено, що об`єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Аналогічні за змістом норми передбачені пунктом 15-1 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою: Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року №1740.

Згідно з пунктом 15-3 Порядку № 1740 нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір.

23.09.2020 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 866 «Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій», якою, серед іншого, доповнив Порядок № 1740, а саме: пункт 15-2 підпунктами «в» і «г», відповідно до яких збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо:

в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємне: архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, ро внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухомі майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року);

г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Пункт 15-3 доповнено абзацом такого змісту:

«Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах "в" і "г" пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування».

Постанова №866 набрала чинності 26.09.2020.

Таким чином, починаючи з 26.09.2020, шляхом внесення змін до Порядку №1740 держава створила дієвий механізм, за умови дотримання якого фізична особа, що придбаває житло вперше (та, відповідно, не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого житла), може не сплачувати збір при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу такого житла.

Для цього фізична особа має подати нотаріусу три обов`язкові документи;

1) заяву про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя);

2) відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло;

3) дані про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року).

Якщо ж особа помилково сплатила збір при посвідченні договору купівлі-продажу майна, то вона має право подати заяву до органу Пенсійного фонду України заяву про повернення коштів з бюджету на підставі Порядку №787.

Наведе відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 25.11.2021 року у справі № 280/9714/20, в якій зазначено наступне: «Якщо ж особа не скористалася цим механізмом на стадії посвідчення договору в нотаріуса та помилково сплатила збір, то вона вправі скористатися ним вже після посвідчення нотаріусом договору, подавши відповідному територіальному органу Пенсійного фонду визначені підпунктом "в" пункту 15-2 Порядку №1740 інформацію та пакет документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, для формування відповідного подання про повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. У разі отримання відмови особа може оскаржити таке рішення до суду».

У відповідності до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, особа, яка не скористалася механізмом щодо звільнення від сплати збору при купівлі житла вперше на стадії нотаріального посвідчення правочину та помилково сплатила збір, має право скористатися таким порядком вже після посвідчення нотаріусом договору купівлі-продажу житла шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду України з відповідною заявою.

Водночас, позивачем не було враховано того, що як на стадії нотаріального посвідчення договору, так і на стадії звернення до пенсійного органу з заявою про повернення помилково сплачених коштів, обов`язковою умовою для звільнення від сплати збору є подання пакету документів, що складається з:

1) заяви; 2) відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; 3) дані про невикористання житлових чеків для приватизації.

Суд звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні докази того, що позивач виконала вимоги підпункту «в» пункту 15-2 Порядку №1740 щодо подання нотаріусу при посвідченні договору купівлі-продажу квартири відповідної заяви та документів, у тому числі документів, які підтверджують не використання останньою житлових чеків для приватизації державного житлового фонду.

В межах спірних правовідносин, ОСОБА_1 до заяви про повернення помилково сплаченого збору, яка була направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, було додано лише копію договору купівлі-продажу квартири, копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копію квитанції про оплату збору, тоді як інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та даних про невикористання житлових чеків для приватизації додано не було.

Суд наголошує на тому, що вказаний пакет документів не був наданий позивачем і до суду.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачем додано до матеріалів справи докази про реєстрацію права власності на вказану квартиру, що зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, однак останньою не додано відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта про відсутність зареєстрованого права власності на інше житлове майно.

Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності відповідно до договору купівлі-продажу квартири, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Садовою А.Г та зареєстровано в реєстрі за №2362, відповідно до умов якого позивачем придбано квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не є доказом про відсутність у позивача іншого житла.

При цьому, суд зауважує, що вказаний Порядок №1740 (в редакції Постанови №866) жодним чином не звужує права позивача, і відмова відповідача не є перешкодою для позивача повторно звернутися до відповідача із належно оформленою заявою про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з додатками, передбаченими підпунктом «в» пункту 15-2 Порядку №1740.

Оскільки чинне законодавство встановлює чіткі та конкретні вимоги, а також перелік документів, які мають бути подані для повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна суд дійшов висновку про те, що у відповідача були відсутні правові підстави для формування подання про повернення позивачу сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна за встановлених обставин.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення, оскільки позивачем при зверненні до пенсійного органу, так і до суду із вимогою про провернення помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за придбання нерухомого майна не додано належних та допустимих доказів, що житло позивачем було придбано вперше.

Згідно частини першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи встановлені судом обставини, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.