Справа № 620/5938/22
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2022 року Чернігів Справа № 620/5938/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заяць О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Чернігівській області до приватного підприємства "ДАФ АГРО" про стягнення суми податкового боргу,

У С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області звернулось до адміністративного суду з позовом, у якому, з урахуванням зміни позовних вимог, просить:

- стягнути в дохід бюджету з рахунків приватного підприємства «ДАФ АГРО» () в банках, що обслуговують такого платника податків, кошти у сумі 61601,07 (шістдесят одна тисяча шістсот одна гривні 07 копійок) гривень для погашення податкового боргу з податку на додану вартість на р/р UA0025001; отримувач - ГУК у Черніг.обл/Чернігів.обл/14060100, код ЄДРПОУ - 37972475, банк отримувача - Казначейство України(ел. адм. подат.);

- накласти арешт на кошти та інші цінності приватного підприємства «ДАФ АГРО» () на суму 61601,07 грн, що знаходяться на відкритих рахунках у банках.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідач є платником податків і зобов`язаний сплачувати належні суми податків і зборів (обов`язкових платежів) у встановлені законодавством терміни, однак всупереч вимогам статті 16 Податкового кодексу України, відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачує податки до бюджету, внаслідок чого має податковий борг в загальному розмірі 61601,07,00 грн. Також позивач зазначає, що у платника податків відсутнє майно, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, а тому наявні підстави для накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача з метою погашення податкового боргу.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами.

Дана ухвала, яка направлена відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та вручена уповноваженому представнику 10.09.2022, що підтверджується корінцем рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, наявного у матеріалах справи.

Правом на надання відзиву відповідач не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно даних Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 10.09.2013 зареєстровано в якості юридичної особи приватне підприємство «ДАФ АГРО» (скорочена назва підприємства - ПП «ДАФ АГРО»), про що внесено відповідний запис про проведення державної реєстрації юридичної особи за №1 0 00271.

Як платник податків на податковому обліку в Талалаївській ДІЛ Головного управління ДПС у Чернігівській області ПП «ДАФ АГРО» перебуває з 11.09.2013.

Підпунктом 14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг-сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в установлені строки.

Відповідач несвоєчасно і не в повному обсязі сплачує податки до бюджету.

Так, судом встановлено, що станом на 05.08.2022 за ПП «ДАФ АГРО» обліковується податковий борг в розмірі 61601,07 грн., а саме з податку на додану вартість.

Податковий борг з податку на додану вартість підтверджується наступними документами:

- податковим повідомленням-рішенням від 29.09.2021 № /167, прийнятого на підставі висновків акту камеральної перевірки від 13.09.2021 №5701/25-01-18-07-20/38744199, згідно якого було встановлено несвоєчасне подання податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2021 року та відповідно контролюючим органом до платника застосовано штрафні санкції передбачені п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України - в розмірі 1020 грн., разом з тим, у зв`язку із наявною переплатою яка рахувалась по особовому рахунку платника розмір непогашеної штрафної санкції становить 930,43 грн.

- податковим повідомленням-рішенням від 29.09.2021 № /167, прийнятого на підставі висновків акту камеральної перевірки від 14.09.2021 №5705/25-01-18-07-20/38744199, згідно якого було встановлено порушення п.57.1, п.57.3 ст.57, п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України та відповідно контролюючим органом до платника застосовано штрафні санкції передбачені ст. 126 Податкового кодексу України - в розмірі 58630,64 грн.

- податковим повідомленням-рішенням від 20.12.2021 № /238, прийнятого на підставі висновків акту камеральної перевірки від 01.12.2021 №8634/25-01-18-07-20/38744199, згідно якого було встановлено не подання податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2021 року та відповідно контролюючим органом до платника застосовано штрафні санкції передбачені п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України - в розмірі 1020 грн.

- податковим повідомленням-рішенням від 17.01.2022 № /05, прийнятого на підставі висновків акту камеральної перевірки від 04.01.2022 №08/25-01-18-07-20/38744199, згідно якого було встановлено не подання податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2021 року та відповідно контролюючим органом до платника застосовано штрафні санкції передбачені п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України - в розмірі 1020 грн.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 Податкового кодексу).

Згідно з пп. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пп. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У відповідності до норм ст.59 Податкового кодексу України контролюючим органом вживались заходи щодо погашення податкового боргу шляхом направлення на адресу відповідача податкової вимоги 16.07.2021 № 0-2521 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення та відповідно до корінця рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримана 21.07.2021, що підтверджується матеріалами справи.

Передбачені чинним законодавством заходи, вжиті контролюючим органом, не призвели до погашення податкового боргу.

Відомості про те, що вказана податкова вимога була оскаржена в адміністративному чи судовому порядку сторонами не надані.

Детальний розрахунок сум заборгованості підтверджується наявними у справі доказами.

Таким чином, як встановлено судом, передбачені чинним законодавством заходи не привели до погашення податкового боргу. Сума податкового боргу в добровільному порядку відповідачем не сплачена. Оскільки встановлено порушення відповідачем вищезазначених норм Податкового кодексу України, суд вказує, що податковий борг виник саме внаслідок несплати відповідачем узгодженого податкового зобов`язання.

З огляду на встановлене та, враховуючи норми пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 та пп. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, якою встановлено право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини та такий борг може бути примусово стягнуто за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини, згідно п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України, суд визнав позовні вимоги у частині стягнення такими, що підтверджені належними та допустимими доказами, а тому їх належить задовольнити повністю.

Щодо позовної вимоги про накладення арешту на кошти та інші цінності ПП «ДАФ АГРО», що знаходяться у банках, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Так, згідно пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу; платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

За приписами підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Наведена законодавча норма встановлює як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Суд наголошує на тому, що обов`язковою умовою для накладення арешту є відсутність відповідного майна, яка має бути встановлена саме на момент, коли у податкового органу виникає право на стягнення податкового боргу, в іншому разі, вимога про застосування арешту коштів є передчасною, оскільки не виключається, що на момент пред`явлення відповідної вимоги майно, за рахунок якого можна погасити податковий борг, буде наявним.

Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 826/10396/16.

Суд зазначає, що норми підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 та пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини. Норми пункту 94.2 Податкового кодексу України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України регулює інше коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації - за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

Аналогічне правозастосування викладене у постанові Верховного Суду від 10.12.2020 у справі № 520/6837/19.

Обґрунтовуючи відсутність у відповідача майна, за рахунок якого можливо погашення податкового боргу, позивачем надано: 1) лист відповідь Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області за вх. №14993/5 від 26.10.2021, відповідно якого за платником техніка не зареєстрована; 2) відомості територіального сервісного центру № 7442 ТСЦ МВС в Чернігівській області за вх. №21314/6/25-01-64 від 26.10.2021, згідно з якими за платником право власності на транспортні засоби не зареєстровано; 3) витяг про реєстрацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 12.09.2022, згідно з яким у платника податків відсутнє майно, яке може бути джерелом погашення податкового боргу.

В силу вимог частин першої статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (частина перша статті 179 Цивільного кодексу України). Речі у свою чергу поділяються на рухомі та нерухомі (стаття 181 Цивільного кодексу України).

З викладеного вбачається, що позивачем не було досліджено питання наявності чи відсутності іншого майна у відповідача, а тому наведені вище докази не можуть слугувати безумовним підтвердженням відсутності у відповідача майна, що може бути джерелом погашення податкового боргу. Також позивачем не надано доказів щодо виходу на адресу місцезнаходження відповідача і опису наявного там майна.

Суд звертає увагу, що реалізація права контролюючого органу звернутися до суду з позовом про накладення арешту на кошти платника податків, у разі відсутності майна, можлива лише за умови дотримання підстав, встановлених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов Головного управління ДПС у Чернігівській області підлягає частковому задоволенню.

Оскільки спір частково вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути в дохід бюджету з рахунків приватного підприємства «ДАФ АГРО» () в банках, що обслуговують такого платника податків, кошти у сумі 61601,07 (шістдесят одна тисяча шістсот одна гривня 07 копійок) для погашення податкового боргу з податку на додану вартість на р/р UA0025001; отримувач - ГУК у Черніг.обл/Чернігів.обл/14060100, код ЄДРПОУ - 37972475, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: Головне управління ДПС у Чернігівській області, вул.Реміснича, буд.11,м.Чернігів,14000, .

Відповідач: Приватне підприємство "ДАФ АГРО", вул. Степова, 5,смт. Талалаївка,Талалаївський район, Чернігівська область,17200, .

Повний текст рішення суду виготовлено 24 жовтня 2022 року.

Суддя О.В. Заяць