Справа № 420/4106/20
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2022-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4106/20
25 жовтня 2022 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Вовченко O.A.,
секретар судового засідання Іщенко С.О.,
представника позивача Осадчого Д.І. (за довіреністю),
представника відповідача Моісєєва Д.А. (згідно ордеру),
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву представника відповідача щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі №420/4106/20,-
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.08.2022, яке набрало законної сили 02.09.2022: позов Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області задоволено частково; застосовано до комунального підприємства «ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС «ФОНТАНСЬКИЙ» заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді часткового зупинення експлуатації приміщень загального користування будівлі гуртожитку комунального підприємства «ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС «ФОНТАНСЬКИЙ», за адресою: 65000, Одеська область, місто Одеса, вулиця Академічна, 3, шляхом відключення за допомогою фахівців енергопостачальних організацій приміщень загального користування вказаної будівлі гуртожитку комунального підприємства «ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС «ФОНТАНСЬКИЙ» від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок), до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №110 від 17.02.2020 за номерами: 1-7, 9-22, 24-32; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

05.09.2022 Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у даній справі щодо застосування до комунального підприємства «ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС «ФОНТАНСЬКИЙ» заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді часткового зупинення експлуатації приміщень загального користування будівлі гуртожитку комунального підприємства «ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС «ФОНТАНСЬКИЙ», за адресою: 65000, Одеська область, місто Одеса, вулиця Академічна, 3, шляхом відключення за допомогою фахівців енергопостачальних організацій приміщень загального користування вказаної будівлі гуртожитку комунального підприємства «ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС «ФОНТАНСЬКИЙ» від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок), до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №110 від 17.02.2020 за номерами: 1-7, 9-22, 24-32.

17 жовтня 2022 року до суду від представника відповідача за вх. №32152/22 надійшла заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі №420/4106/20.

Вказану заяву представник відповідача з посиланням на правову позицію Верховного Суду у поставної від 05.06.2019 у справі №809/421/17 обґрунтовує тим, що виконавчий лист, виданий Одеським окружним адміністративним судом 05.09.2022 року по справі № 420/4106/20 за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій. в Одеській області до КП «ЖІСС «Фонтанський» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, оскільки належним виконавцем вказаного рішення є Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області.

У судовому засіданні представник позивача заперечував щодо задоволення заяви.

Представник відповідача у судовому засіданні просив заяву задовольнити.

Розглянувши заяву представника відповідача про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі №420/4106/20, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч.2 ст.374 КАС України).

При цьому, відповідно до правової позиції, викладеної у поставі Верховного Суду від 15.11.2020 у справі №752/2391/17, наведені в статті 374 КАС України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові і процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Під іншими причинами, за роз`ясненнями згаданого узагальнення, слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

Судом встановлено, що 04.10.2022 старшим державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жорновим Павлом Вікторовичем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №69972655 щодо виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 №420/4106/20.

Приписами ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зазначає, що зупинення виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання є превентивним заходом, який спрямований на запобігання виникнення надзвичайних ситуацій та пов`язаних з ними ризиків завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Мета такого заходу досягається шляхом припинення експлуатації будівель або заборони доступу до приміщень та об`єктів, які не відповідають вимогам пожежної безпеки.

Отже, за рішенням суду, яким повністю або частково зупинено експлуатації (роботи) будівель/приміщень, суб`єкт господарювання, відносно якого вжито таких заходів контролю, зобов`язаний припинити використання приміщень, об`єктів, перелік яких визначено в рішенні суду.

Таким чином, рішення суду про вжиття заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації (роботи) будівель/приміщень установлює заборону боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, що в розумінні статті 10 Закону №1404-VIII є одним із заходів примусового виконання рішення.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII державний та приватний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника юридичної особи, проводити їхній огляд, примусово відкривати та опечатувати їх.

Ураховуючи вищевикладене виконання судових рішень про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, здійснюється органами державної виконавчої служби.

При цьому, щодо посилань представника відповідача на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 05.06.2019 по справі №809/421/17, суд зазначає.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України зазначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховуючи правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 05.06.2019 по справі № 809/421/17 та беручи до уваги зміст ч. 5 ст. 242 КАС України, зазначає, що окреслена правова позиція не підлягає застосуванню в рамках розгляду вказаної заяви у справі № 420/4106/20 виходячи з наступного.

Враховуючи обставини справи № 809/421/17, спірні правовідносини у ній виникли у лютому 2017 року (повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 13 лютого 2017 року щодо примусового виконання виконавчого листа за № 809/931/16 від 08 листопада 2016 року). Разом з цим суд звертає увагу на наказ Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 21.10.2004 № 130, яким затверджено Інструкцію про порядок та умови застосування органами державного пожежного нагляду запобіжних заходів (далі - Інструкція), та який діяв на момент розгляду справи № 809/421/17.

Згідно з п. 1.1 Інструкції зазначено, що застосування посадовими особами органів державного пожежного нагляду (далі - держпожнагляду) запобіжних заходів визначено Законами України "Про пожежну безпеку", "Про правові засади цивільного захисту", "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Разом з цим суд зазначає, що поняття «запобіжні заходи» в Інструкції наведено як: заходи, направлені на забезпечення пожежної безпеки шляхом зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, опалювальних приладів, дільниць електричної мережі, проведення пожежонебезпечних робіт та дії виданих дозволів на право проведення таких робіт, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, випуску і застосування проектів, проведення будівельно-монтажних робіт.

У розділі 3 Інструкції передбачено, що у разі порушення правил пожежної безпеки, що створює загрозу виникнення пожежі або перешкоджає її гасінню, евакуації людей, у випадку випуску пожежонебезпечної продукції, систем і засобів протипожежного захисту з відхиленням від стандартів чи технічних умов або у разі їх відсутності, а також у разі виявлення порушень протипожежних вимог, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час проектування (вибірково), будівництва, реконструкції, розширення чи технічного переоснащення до їх усунення уповноваженими на те посадовими особами органів держпожнагляду застосовуються запобіжні заходи.

При цьому, наказ Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 21.10.2004 № 130, яким затверджено Інструкцію про порядок та умови застосування органами державного пожежного нагляду запобіжних заходів, втратив чинність 21.05.2017.

Таким чином, наведене джерело законодавства діяло на момент виникнення спірних правовідносин в рамках справи № 809/421/17, та зважаючи на його зміст надавало повноваження органам пожежного нагляду по здійсненню контролю за виконанням та виконання рішень судів, щодо пожежного нагляду, до 21.05.2017.

На час розгляду справи №420/4106/20 Інструкція вже не діяла, а отже, враховуючи різне правове регулювання спірних правовідносин у справі № 809/421/17 та у даній справі, не підлягає застосуванню правова позиція Верховного Суду, на яку посилається представник відповідача у своїй заяві.

З урахуванням викладеного суд зазначає, що виконавчий лист по справі № 420/4106/20 передбачає застосування заходів примусового виконання рішення, а положення діючого законодавства не передбачають за Державною службою України з надзвичайних ситуацій повноважень по примусовому виконанню рішень.

Отже, враховуючи викладене, підстави для задоволення заяви представника відповідача про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Керуючись ст.ст. 205, 248, 256, 374 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі №420/4106/20 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Вовченко O.A.