Справа № 380/6766/22
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2022-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року

справа №380/6766/22
провадження № П/380/6811/22
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий - суддя Костецький Н.В.,
секретар судового засідання Іваненко В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (вул. Стрийська, 105, м. Львів), про визнання незаконною бездіяльності, -
ВСТАНОВИВ:
25.04.2022 ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог від 29.04.2022 та від 08.05.2022, просить суд:
- визнати незаконною бездіяльність невролога, лора, терапевта військової лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилась у не прийнятті рішень про непридатність позивача до військової служби;
- зобов`язати Сихівський центр комплектації та соцпідтримки м. Львова внести до облікової документації запис про непридатність позивача до військової служби.
29.04.2022 ОСОБА_1 подав до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в період 16.03.2022 31.03.2022 проходив лікарську комісію в військоматі Сихівського району м. Львова як переселенець у зв`язку з активними бойовими діями в м. Харків. Зазначає, що в його анамнезі зазначено розлади нервової системи з порушенням руху, серцева недостатність, гіпертонічна хвороба, кардіоміопатія, невралгія трійчастого нерву, постійний біль в обличчі та періодичний спазм. В даний час і протягом більше десяти років у позивача постійний головний біль, запаморочення, хитання при ходьбі, щоденний біль у серці, тахікардія, задишка при фізичному навантаженні, погане перенесення фізичного навантаження, слабкість, денна сонливість. За результатами ЕКГ у позивача виявлено порушення провідності в серці, гіпертрофія міокарду, незначна аритмія. За результатами флюорографії у позивача виявлено розширення серця вліво внаслідок перевантаження в його роботі від серцевої недостатності.
Всі ці скарги на здоров`я були повідомлені позивачем лікарям ВЛК, однак невролог ОСОБА_2 не вірно вніс в свої висновки скарги про нібито періодичний біль обличчя, хоча позивач не говорив такого, і не вірно поставив діагноз. Лікар лор ВЛК також не зазначив хронічний риносинусит, стан після гайморотомії, сторонні мікрочастинки (пломби), які поміщені в ніс позивача під час гайморотомії і спричиняють біль у взаємодії з електромагнітними полями (підтверджується додатковим висновком МРТ від 06.01.2015).
Позивач вважає, що у взаємодії мікрочастинок з електромагнітними полями від роботи радіоелектронних пристроїв (не виключено і від приймально-передавальних пристроїв на базових станціях мобільного зв`язку) спрямованим опромінюванням (діями третіх осіб) спричиняється шкода його здоров`ю, а мікрочастинки необхідно видалити хірургічним шляхом.
Із посиланням на пункти 21, 23, 38, 48, 79 наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», позивач вважає, що його анамнез та результати медичних обстежень свідчать про прогресування серцево-судинних хвороб та наявність інших захворювань, неефективне лікування, що може призвести до суттєвого порушення функцій внутрішніх органів і перешкоджають несенню військової служби, що також повинно бути враховано як індивідуальні обставини при встановленні непридатності до служби.
Крім цього, наявні у позивача симптоми хвороб відповідають проявам радіохвильової хвороби. Доводи позову підтверджуються долученою до позовної заяви медичною документацією.
ОСОБА_1 вважає незаконною бездіяльність невролога, лора, терапевта військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , що виразилась у не прийнятті рішень про його непридатність до військової служби у воєнний час, внаслідок чого вважає за необхідне зобов`язати відповідача внести до облікової документації запис про його непридатність до військової служби у воєнний час.
З наведених підстав позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 29.04.2022 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі. Звільнено позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору.
04.05.2022 позивачем подано до суду заяву про забезпечення доказів.
Ухвалою від 06.05.2022 відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення доказів, оскільки позивачем не наведено обставин та фактів, підтверджених належними доказами, які свідчать про існування очевидної небезпеки знищення, приховування доказів чи інших обставин, які свідчили б про можливе ускладнення або неможливість отримання таких доказів у майбутньому.
09.05.2022 позивачем подано до суду клопотання про проведення судового засідання 25.05.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Ухвалою суду від 12.05.2022 відмовлено у задоволенні заяви позивача про участь у судовому засіданні 25.05.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у зв`язку із відсутністю технічної можливості.
19.05.2022 позивачем подано до суду клопотання про призначення експертизи.
20.05.2022 позивачем подано до суду клопотання про витребування доказів.
20.05.2022 позивачем подано до суду клопотання про долучення доказів, у якому просив долучити витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про відкриття кримінального провадження №0000459.
24.05.2022 позивачем подано до суду клопотання про призначення експертизи
Ухвалою від 25.05.2022 відмовлено у задоволенні клопотань позивача про витребування доказів, оскільки позивачем не зазначено яку інформацію містять докази, що повинні бути витребувані судом та обставини, які можуть підтвердити ці докази, або аргументи, які вони можуть спростувати.
Ухвалою від 25.05.2022 відмовлено у задоволенні клопотань позивача про призначення комплексної судово-медичної експертизи, оскільки позивачем не наведено обґрунтування необхідності призначення експертизи з поставленими ним запитаннями, а також не наведено обставин які мають бути досліджені та які входять до предмета доказування.
12.07.2022 позивачем подано до суду заяву про визнання незаконною бездіяльності.
Ухвалою суду від 13.07.2022 заяву позивача від 12.07.2022 про визнання незаконною бездіяльності повернуто без розгляду у зв`язку з невідповідністю вимогам щодо її форми.
13.07.2022 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, згідно якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову позивача у повному обсязі з огляду на наступне. Позивач прибув 16.03.2022 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановки на військовий облік як внутрішньо переміщена особа. Під час розгляду питання щодо постановки на військовий облік, ОСОБА_1 був скерований для проходження військово-лікарської комісії для встановлення ступеня придатності до проходження військової служби. 07.04.2022 ОСОБА_1 був скерований на дообстеження до 15 відділення Львівської обласної психіатричної лікарні, проте не завершив проходження військово-лікарської комісії та станом на теперішній час стосовно позивача не винесена постанова військово-лікарської комісії, передбачена Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 12.08.2008 №402, що підтверджується долученими позивачем до позовної заяви документами.
Відповідь позивача на відзив відповідача до суду не надходила.
27.07.2022 позивачем подано до суду клопотання, у якому просив суд призначити експертизу після витребовування відповідних документів про використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації стосовно позивача та в зазначених будинках, так як без цих відомостей експерти дадуть висновок про звичайні хвороби у позивача, а не які виникли внаслідок впливу електромагнітних полів.
27.07.2022 позивачем подано до суду клопотання про призначення комплексної судово-медичної експертизи.
Ухвалою від 17.08.2022 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про призначення комплексної судово-медичної експертизи, оскільки позивачем не наведено обґрунтування необхідності призначення саме комплексної судово-медичної експертизи для визнання особи військово непридатною та не наведено обставин, для з`ясування яких необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.
Ухвалою суду від 17.08.2022 підготовче провадження в адміністративній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
27.09.2022 позивачем подано до суду заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Ухвалою суду від 06.10.2022 задоволено заяву позивача про участь у судовому засіданні 25.05.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Увалено проводити судове засідання, призначене на 11.10.2022 о 10 год. 30 хв. у справі №380/6766/22 в режимі відеоконференції за участю позивача ОСОБА_1 поза межами приміщення суду.
11.10.2022 в судовому засіданні суд ухвалив відкласти розгляд справи на 19.10.2022 о 11:00 год. у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги на території України через загрозу ракетного удару.
19.10.2022 сторони у судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, про розгляд справи повідомлялися телефонограмою.
Суду не вдалось встановити підключення з позивачем в режимі відеоконференції оскільки такий не вийшов на зв`язок.
Позивач у клопотанні від 27.09.2022, зокрема, просив проводити розгляд справи без його участі.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
За таких обставин, суд, з врахуванням вимог ст. 205 КАС вважає за можливе розглянути справу без участі сторін.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до довідки від 12.03.2022 №1333-9 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої Сихівським відділом соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, взятий на облік як внутрішньо переміщена особа. Зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_1 прибув 16.03.2022 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановки на військовий облік як внутрішньо переміщена особа. Під час розгляду питання щодо постановки на військовий облік, ОСОБА_1 був скерований для проходження військово-лікарської комісії для встановлення ступеня придатності до проходження військової служби.
Позивач вказує про незадовільний стан свого здоров`я та наявність ряду серцево-судинних та інших захворювань, що підтверджується наявними у нього медичними документами, копії яких долучив до позову. Про наявність у нього захворювань позивач повідомив лікарів військово-лікарської комісії (далі - ВЛК). Проте вважає, що невролог ВЛК ОСОБА_2 не вірно вніс в свої висновки скарги позивача про нібито періодичний біль обличчя і не вірно поставив діагноз. Також, лікар лор ВЛК не зазначив у своїх висновках наявність у позивача хронічного риносинуситу, стану після гайморотомії, наявність сторонніх мікрочастинок (пломб), які поміщені в ніс позивача під час гайморотомії і спричиняють біль у взаємодії з електромагнітними полями.
ОСОБА_1 стверджує, що наявні у нього медичні документи, копії яких долучено до позовної заяви, свідчать про прогресування серцево-судинних хвороб та інших захворювань, неефективне лікування, що може призвести до суттєвого порушення функцій внутрішніх органів і перешкоджають несенню військової служби, що також повинно бути враховано як індивідуальні обставини при встановленні непридатності до служби відповідно до пунктів 21, 23, 38, 48, 79 наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України».
Натомість лікарями ВЛК неврологом, лором та терапевтом проявлено незаконну бездіяльність, яка виразилась у неприйнятті рішення щодо визнання позивача непридатним до військової служби в умовах воєнного стану.
В свою чергу відповідач стверджує, що 07.04.2022 ОСОБА_1 був скерований ВЛК на дообстеження до 15 відділення Львівської обласної психіатричної лікарні, проте не завершив проходження військово-лікарської комісії та, станом на час звернення з позовом до суду, стосовно позивача не винесена постанова військово-лікарської комісії, передбачена Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 12.08.2008 №402, що підтверджується долученими позивачем до позовної заяви документами.
Факт проходження позивачем ВЛК у період з 16.03.2022 по 31.03.2022 підтверджується наявними в матеріалах справи копіями двох карток обстеження та медичного огляду кандидата на військову службу, які оформлені на ім`я ОСОБА_1 , та які містять записи лікарів ВЛК про проходження позивачем обстеження 17.03.2022 та 31.03.2022.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.
Розділом ІІ Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина, серед яких відповідно до статті 65 встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022 строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, востаннє з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.
На момент розгляду адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а відповідно під час розгляду справи застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок призову на військову службу по мобілізації в умовах воєнного стану.
Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено про оголошення та проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон №3543-ХІІ).
У статті 1 Закону №3543-ХІІ визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до частини восьмої статті 4 Закону №3543-ХІІ, з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
На час особливого періоду дія будь-яких прийнятих до настання цього періоду нормативно-правових актів, що передбачають скорочення чисельності, обмеження комплектування або фінансування Збройних Сил України, інших військових формувань чи правоохоронних органів спеціального призначення, зупиняється.
Згідно з абзацом другим частини першої статті 22 Закону №3543-ХІІ, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Відповідно до частини третьої статті 22 Закону №3543-ХІІ, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України (частина п`ята статті 22 Закону №3543-ХІІ).
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
За змістом частин першої-третьої статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
В частині сьомій статті 1 Закону № 2232-XII закріплено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Згідно з частиною дев`ятою статті 1 Закону № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:
допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;
призовники - особи, приписані до призовних дільниць;
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України.
Відповідно до частини десятої статті 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.
Частиною 3 статті 37 Закону № 2232-XII встановлено обов`язок призовників, військовозобов`язаних та резервістів стати на військовий облік після прибуття до нового місця проживання в семиденний строк та не раніше ніж за три дні до вибуття з місця проживання знятися із зазначеного обліку.
Відповідно до приписів вищевказаної частини десятої статті 1 Закону № 2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення № 402).
Згідно із пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Згідно з пунктом 1.3 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться військово лікарською комісією з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).
Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення № 402, постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Питання медичного огляду військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період регламентує глава 3 розділу II Положення №402, яка містить такі пункти:
3.1. Медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів.
3.2. Військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів. Крім того, офіцери запасу підлягають повторному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу ВЛК військових комісаріатів - у разі зміни призначення.
Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, отоларинтологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.
3.8. За статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, які передбачають індивідуальне визначення придатності до військової служби і військової спеціальності, ВЛК щодо військовозобов`язаних, яких призивають на військову службу або приймають на військову службу у добровільному порядку за контрактом, виносить одну із таких постанов:
«Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час»;
«Обмежено придатний до військової служби»;
«Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю _______ (вказати спеціальність)»;
«Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю ____ (вказати спеціальність)»;
«Придатний до військової служби».
Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.
Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов:
«Придатний до військової служби»;
«Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)»;
«Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку».
При цьому, згідно п. 3.11. Положення №402, у разі коли лікарям ВЛК військового комісаріату важко остаточно визначити стан здоров`я військовозобов`язаного, він направляється на амбулаторне або стаціонарне обстеження у лікувально-профілактичний заклад МОЗ України з подальшим оглядом ВЛК військового комісаріату. Якщо обстеження проводилось у військовому лікувальному закладі, то огляд проводиться госпітальною (гарнізонною) ВЛК.

Відповідно до наявних матеріалів справи, судом встановлено, що під час проходження ВЛК позивача не було оглянуто психіатром, а за наявності медичних показань і лікарями інших спеціальностей. Крім цього, у наявних в матеріалах справи копіях карток обстеження та медичного огляду кандидата на військову службу ОСОБА_1 , відсутні будь-які записи у графі 12 «Діагноз та постанова ВЛК», підписи голови та секретаря ВЛК та печатка ВЛК.
Вищенаведене надає підстави стверджувати, що позивачем не було завершено проходження медичного огляду, а ВЛК не було винесено відносно ОСОБА_1 будь-яких постанов, визначених пунктом 3.8. Положення № 402.
Стосовно доводів позивача про наявність у нього захворювань, які унеможливлюють проходження ним військової служби, що підтверджується копіями наявних у нього медичних документів, то суд зазначає, що до матеріалів справи ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження того, що, під час проходження ВЛК, позивач надав лікарям комісії наявні у нього медичні документи на підтвердження того, що його стан здоров`я незадовільний що в свою чергу викликало б сумніви щодо придатності позивача до військової служби в особливий період та слугувало підставою для прийняття ВЛК відповідного рішення (постанови ВЛК).
Також суд звертає увагу на правові висновки Верховного Суду у цій категорії справ. Так, Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18 зробив правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на пункт 3.13 глави 3 розділу II Положення №402. Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК. Для цього військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом із цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.
Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що позивач не позбавлений права надати лікарям ВЛК свої медичні документи, що свідчать про наявність у позивача захворювань, які унеможливлюють проходження ним військової служби за станом здоров`я, а також не позбавлений права оскаржувати прийняте рішення до ВЛК вищого рішення та клопотати про проведення його медичного огляду лікарями Центральної ВЛК, оскільки, згідно із підпунктом 2.3.4. пункту 2.3. глави 2 Розділу І Положення № 402, Центральна ВЛК має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.
В свою чергу, визначення стану здоров`я військовозобов`язаного щодо його придатності до військової служби в особливий період відноситься до компетенції саме ВЛК, а суд не має повноважень підміняти орган, до компетенції якого віднесено прийняття таких рішень.
При цьому судом не встановлено бездіяльності терапевта, невропатолога, лора (отоларинтолога) військово-лікарської комісії відповідача під час проведення медичного огляду та обстеження позивача, оскільки позивачем не було завершено проходження медичного огляду, а ВЛК не було прийнято щодо позивача визначеного Порядком №402 рішення щодо його придатності до військової служби, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
У постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №342/158/17 суд касаційної інстанції зазначив, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.
Окрім того, бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути визнана протиправною адміністративним судом лише у випадку, якщо відповідач ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його повноважень, та за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 826/4406/16 та від 15.08.2019 року у справі №1340/4630/18.
Враховуючи наведені приписи чинного законодавства, а також встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим слід відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.
Відповідно до положень ст. 139 КАС України не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору.
Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Сихівського районного центру комплектування та соціальної допомоги м. Львова (вул. Стрийська, 105, м. Львів), про визнання незаконною бездіяльності відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст судового рішення складено 25.10.2022.

Суддя Костецький Н.В.