Справа № 400/4246/22
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2022 р. № 400/4246/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Фульги А.П.,розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну

за позовом:Товариства з додатковою відповідальністю "Баштанський сирзавод", вул. Заводська, 4, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56100,

до відповідача:Державної служби України з безпеки на транспорті, пр-т Перемоги, 14,м. Київ, 01135,

про:визнання протиправною та скасування постаниви від 18.08.2022 року № 336350,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Баштанський сирзавод» звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив :

-визнати протиправною та скасувати Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №336350 від 18.08.2022.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що застосування до нього адміністративно-господарського штрафу є протиправним, оскільки висновки про неналежне оформлення позивачем товарно-транспортної накладної є необґрунтованими.. Просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 19.09.2022 відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін.

Відповідач отримав вказану ухвалу засобами електронного зв`язку 19.09.22 року станом на день розгляду справи відзиву на позовну заяву не надав.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

23.01.2022 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі, відповідно до направлення на перевірку №012560 від 23.01.2022, на 203 км +500 м автомобiльної дороги М-14 "Одеса-Мелітополь-Новоазовськ" проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

Так, посадовими особами відповідача був зупинений транспортний засіб марки "MAЗ",тип «сідловий тягач» номерний знак НОМЕР_1 та приєднаного транспортного засобу марки «CHEREAU»,тип «н/причіп-рефрежератор-Е», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

За результатами перевірки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 23.01.2022 №325455 (далі Акт перевірки), в якому задокументовано порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт.

У Акті перевірки зазначено, що: "Під час перевірки виявлено порушення ст.34 Закону України "Про автомобільний транспорт" та п.11.1 «Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», затверджених Наказом Міністерства транспорту в Україні від 14.10.1997 року №363, а саме: « під час надання послуг з перевезення вантажу перевізник не забезпечив водія належним чином оформленою ТТН (від 23.01.22 №619 у ТТН відсутні відомості про причіп, чим порушив ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт»….перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, визначених ст.48 ЗУ «Про автомобільний иранспорт», а саме неоформлена товарно-транспортна накладна, відсутні відомості про причіп, марка, модель, тип,реєстраційний номер.

18.08.2022 року Відділом державного нагляду (контролю) в Миколаївській області прийнято постанову №336350 про застосування до Товариства з додатковою відповідальністю «Баштанський сирзавод» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Не погодившись із прийнятою постановою, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Пунктом 4 цього Положення визначено, що основними завданнями Укртрансбезпеки є, серед іншого, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському, електричному, залізничному, морському та річковому транспорті.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон від 05.04.2001 №2344-ІІІ), Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Згідно з ст.5 Закону від 05.04.2001 №2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до ст.6 Закону від 05.04.2001 №2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначається Порядком № 1567.

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку (п. 4 Порядку № 1567).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2021 №1579-р "Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби України з безпеки на транспорті" Поліське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки реорганізовано шляхом поділу на Відділ державного нагляду (контролю) у Рівненькій області та Відділ державного нагляду (контролю) у Волинській області.

Відповідне рішення про реорганізацію також прийнято Державною службою України з безпеки на транспорті (наказ "Про упорядкування структури Укртрансбезпеки" від 23.12.2021 №2440-К).

Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка (п. 12 Порядку № 1567).

Графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) складається та затверджується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу (п. 13 Порядку № 1567).

Як встановлено судом, рейдову перевірку позивача проведено посадовими особами відповідача на підставі направлення від 17.01.2022 №012560.

Згідно з п. 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (п. 26-27 Порядку № 1567).

Процедура проведення рейдової перевірки та прийняття оскаржуваної постанови не є спірними у справі.

Щодо суті порушення, вчинення якого поставлено у вину позивачу, суд зазначає наступне.

Згідно з п.15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Статтею 48 Закону від 05.04.2001 №2344-III встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до ст.60 Закону від 05.04.2001 № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону - у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналізуючи обставини цієї справи, суд зазначає, що склад порушення за вчинення якого позивача притягнуто до відповідальності полягав у не зазначеннні в транспортній накладній інформації про причіп.

При цьому безспірними є та обставина, що на момент проведення рейдової перевірки водієм надано товарно-транспортну накладну від 23.01.2021 №619, яку до уваги не взято, з огляду на неналежне заповнення в ній рядків, що стосуються замовника та вантажоодержувача. Кваліфіковано виявлені недоліки ТТН як здійснення перевезення вантажів за відсутності товарно-транспортної накладної.

Визначаючись щодо правомірності висновків відповідача, суд керується такими мотивами.

Згідно ст.1 Закону від 05.04.2001 №2344-III (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Згідно з ч.3 ст.48 Закону від 05.04.2001 №2344-III (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), при оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити: 1) дата і місце складання; 2) вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); 3) автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення; 4) вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); 5) транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто; 6) пункти завантаження і розвантаження.

Аналіз норм ч. 3 ст. 48 Закону від 05.04.2001 № 2344-III дає підстави для висновку, що у товарно-транспортній накладній повинні міститися повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) про вантажовідправника, автомобільного перевізника та вантажоодержувача.

Поряд з цим, у ч.3 ст.48 Закону від 05.04.2001 № 2344-III чітко вказано про те, що такі відомості повинен зазначити вантажовідправник, оскільки саме він у розумінні Закону вважається особою відповідальною за оформлення товарно-транспортної накладної.

Із наданої позивачем та відповідачем копії товарно-транспортної накладної від 23.01.2022 №619 встановлено, що вантажовідправником єТовариство з додатквою відповідальністю «Баштанський сирзавод» .

Дійсно, як про це зазначає відповідач, у товарно-транспортній накладній від 23.01.2022 №619 наявні недоліки.

Однак суд наголошує, що Закон від 05.04.2001 № 2344-III покладає обов`язок із заповнення ТТН та зазначення необхідних відомостей на вантажовідправника, а відповідальність перевізника на підставі норм ст.60 Закон від 05.04.2001 № 2344-III настає лише у випадку здійснення перевезень за відсутності ТТН, а не за порушення правил її оформлення.

Цей висновок узгоджується із нормами наказу Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 "Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні" (надалі - Правила № 363).

Так, згідно п.11.3 Правил № 363 товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках.

Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники (п. 11.4 Правил № 363).

Більше того, п. 11.1 Правил № 363 передбачає, що товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Тому, враховуючи принцип індивідуальності юридичної відповідальності, немає підстав покладати на позивача тягар негативних наслідків та притягувати відповідача до адміністративно - господарської відповідальності за формальне неповне виконання обов`язків із повного внесення усіх відомостей до товарно-транспортної накладної.

Більш того, ст.48 Закону від 05.04.2001 №2344-III передбачає відповідальність перевізника за перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки товарно-транспортної накладної. Відтак, достатньою і такою, що ґрунтується на Законі від 05.04.2001 № 2344-III підставою для відповідальності перевізника є фізичне неіснування у його водія на момент проведення перевірки такого документу як товарно-транспортна накладна, а не певні формальні недоліки у її заповненні.

За таких обставин суд вважає, що висновок Акта перевірки про перевезення позивачем вантажів автомобільним транспортом за відсутності товарно-транспортної накладної є помилковими, адже за встановлених у справі обставин, певні недоліки в оформленні наявної у водія ТТН не можуть бути кваліфіковані як відсутність товарно-транспортної накладної на момент проведення перевірки.

Отже, спірна постанова від 18.08.2022 №336350 про застосування до позивача адміністративно - господарського штрафу у сумі 17000,00 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з вимогами ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Підсумовуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст.139 КАС України.

Оригінал квитанції про сплату судового збору знаходиться в матеріалах справи.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з додатковою відповідальністю "Баштанський сирзавод" (вул. Заводська, 4, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56100 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (пр-т Перемоги, 14, м. Київ, 01135 ) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 18.08.2022 №336350.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служба України з безпеки на транспорті (пр-т Перемоги, 14, м. Київ, 01135 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Баштанський сирзавод" (вул. Заводська, 4, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56100 ) судові витрати в розмірі 3380,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя А. П. Фульга