Справа № 931/341/22
Суддя: Безп'ятко О. І.
Дата ухвалення: 2022-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 931/341/22
Провадження № 2-а/931/7/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Безп`ятко О.І.,

з участю секретаря судового засідання Новіцької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

29 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до інспектора взводу 1 роти 2 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Рубана Едуарда Вікторовича, Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в якій зазначає, що постановою інспектора Рубана Е.В. серії БАБ № 747290 від 19.08.2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. за те, що він 19 серпня 2022 о 23год. 35 хв. на 325 км траси Київ-Харків-Довжанський керував транспортним засобом не пристебнувши ремені безпеки, чим порушив п. 2.3 в ПДР України, не мав прав відповідної категорії ''ВЕ'', у зв`язку з чим не мав права керувати даним транспортом, чим порушив п. 2.1а ПДР України.

Вважає дану постанову незаконною з огляду на відсутність складу адміністративного правопорушення з підстав порушення вимог закону під час зупинення транспортного засобу поліцейським та наявності у нього посвідчення водія з правом керування транспортним засобами категорії В,С.

В обгрунтування позову зазначає, що має посвідчення водія з правом керування транспортними засобами категорії "В","С", що дає право керувати транспортним засобом та причепом максимальною вагою більше 7500 кг. Посилається на ч. 5 Постанови КМ України від 08.05.1993 року №340 "Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами", згідно якої водіям транспортних засобів категорій В, С1, С, D1 і D дозволяється керувати такими засобами також з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів. При цьому водіям транспортних засобів категорії В дозволяється керувати такими засобами з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів, але не перевищує маси автомобіля без навантаження, і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів. Вважає, що максимально допустима вага транспортного засобу та причепа у відповідності до його техпаспортів становить 5640 кг. Враховуючи, що він буксирував пустий причеп вагою 480 кг, яким було доставлено авто для воїнів ЗСУ, загальна вага транспортних засобів на момент складення постанови становила близько 3100 кг, тому не порушив правила дорожнього руху, так як мав допуск до керування транспортного засобу та причепа, вага яких більше 3500 кг, оскільки має категорію "С". Крім того, має право на керування транспортним засобом відповідно до постанови КМ України №348 від 22 березня 2022 року та ПДР України ст. 23 «Буксирування та експлуатація транспортних составів» та постанови КМ України №340 від 08 травня 1993 року, тому буксирування пустого причепа вагою 480 кг не порушує ПДР України.

Також зазначає, що постанова складена з порушенням порядку її оформлення, зокрема, відсутня підстава для зупинки транспортного засобу посадовою особою поліції, відтак вимога інспектора про пред`явлення посвідчення водія та реєстраційних документів на транспортний засіб (причіп) є неправомірною. В оскаржуваній постанові немає інформації про фіксацію правопорушення та технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис.

Просить суд скасувати постанову серії БАБ № 747290 від 19.08.2022 року, винесену інспектором взводу 1 роти 2 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Рубаном Е.В., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі.

Ухвалою судді від 02.09.2022 позовну заяву залишено без руху для доплати судового збору та представлення платіжного документа.

Ухвалою судді від 08.09.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання 16.09.2022 з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою судді від 16.09.2022 задоволено клопотання представника відповідача та відкладено розгляд справи на 04.10.2022.

29 вересня 2022 року від представника інспектора УПП в Полтавській області Рубана Е.В. А.Грешнової надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві зазначає, що позов є безпідставним та необгрунтованим, тому повністю заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зазначає, що позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме не був пристебнутий ременем безпеки та не мав права керування даним ТЗ, чим порушив п. 2.3(в), п. 2.1(а) Правил дорожнього руху України, ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121 та ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно п. 2.3(в) ПДР України, ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух», водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Враховуючи дані норми законодавства, інспектор притягнув позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 121 КУпАП та застосував стягнення 510 грн.

Що стосується порушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, то ОСОБА_1 має посвідчення водія з відкритими категоріями А, В, С. Відповідно реєстраційного документа на транспортний засіб «MERCEDES-BENZ» повна маса ТЗ становить 2940 кг, для керування якого необхідно мати посвідчення водія з категорією В. Однак, ТЗ перебував в складі з причепом «NIEWIADOW BR2», повна маса становить 2700 кг. Представник відповідача із доводами позивача, викладеними ним у позовній заяві, незгідна, оскільки ОСОБА_1 вказує, що мав право керувати транспортним засобом з причепом. Згідно п. 5 Постанови КМУ № 340 від 08.05.1993 року, водіям транспортних засобів категорії В дозволяється керувати такими засобами з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів, але не перевищує маси автомобіля без навантаження, і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів. У даному випадку повна маса транспортного засобу та причепа становить 5640 кг, що значно перевищує дозволені 3500 кг. Зазначає, що для керування вищевказаного ТЗ в складі з таким причепом необхідно мати посвідчення водія з відкритою котегорією ВЕ, якого у позивача нема. За дане правопорушення інспектор, з урахуванням ст. 36 КУпАП, виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 та ч. 2 ст. 126 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у розмірі 3400 грн.

Крім того зазачає, що позивач не правильно розуміє поняття буксирування та склад одного транспортного засобу з причепом. Вважає, що позивач керував транспортним засобом в складі з причепом, а не здійснював буксировку причепа.

Окремо зазначає щодо підстав зупинки. Транспортний засіб ОСОБА_1 в складі з причепом було зупинено інспекторами роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП на пункті перепустки автомобілів блокпост (в`їзд та виїзд транспортних засобів з м. Полтава в напрямку м. Київ). Оскільки по всій територiї України від 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, інспектори патрульноi полiцii на блокпостах зобов`язані перевіряти, без винятку, всі транспортні засоби та всіх осіб, котрі перебувають в автомобілі. Зазначає, що позивач керував транспортним засобом в комендантську годину. За результатами перевірки було встановлено вищевказані адміністративні правопорушення. Також до відзиву долучено диск DVD-R із відеозаписом вчинених правопорпушень та реєстраційну картку причепа.

Ухвалою судді від 04.10.2022 замінено первісних відповідачів інспектора взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Рубана Едуарда Вікторовича та Головне управління Національної поліції в Полтавській області на належного - Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, розгляд справи розпочато спочатку.

06 жовтня 2022 року від представника УПП в Полтавській області ДПП А.Грешнової надійшло клопотання про розгляд справи без її участі та при прийнятті рішення врахувати відзив, наданий представником інспектора взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Рубана Едуарда Вікторовича (а.с. 77).

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

24.10.2022 під час проведення судового засідання оголошено повітряну тривогу, у зв`язку з чим оголошено перерву до 25.10.2022.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні 24.10.2022 позов підтримав із зазначених в ньому підстав, просив його задовольнити, скасувати повністю постанову від 19.08.2022 та провадження закрити. Вважає, що з категоріями "В" та "С" мав право керувати таким транспортним засобом з причепом, вага яких більше 3500 кг. Крім того, зазначає, що їхав з пристебнутим ременем безпеки, однак на блокпості відстебнувся.

В судове засідання 25.10.2022 сторони не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ч.3 ст.8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії БАБ №747290 від 19.08.2022, 19 серпня 2022 року о 23 год. 35 хв., на 325 км автодороги М-03325 Київ-Харків-Довжанський ОСОБА_1 керував автомобілем MERCEDES-BENZ номерний знак НОМЕР_1 , який обладнаний засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 (в) ПДР України, а також керував транспортним засобом з причепом NIEWIADOW BR2, номерний знак НОМЕР_2 , який має категорію транспортного засобу ВЕ та не мав права керування даним ТЗ, чим порушив п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.121 та за ч.2 ст.126 КУпАП. Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП стягнення накладене в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення. Вказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Частиною 2 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 15 ЗУ «Про дорожній рух» передбачено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до копії посвідчення водія НОМЕР_3 ОСОБА_1 з 05.12.1991 року має право керування транспортними засобами категорії: «А»,«В», «С» (а.с.16)

Відповідно до п. 2.13 ПДР України, транспортні засоби належать до таких категорій:

«А» - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше.

«В» - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

«С» - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D та причепом, повна маса якого перевищує 750 кілограмів.

Відповідно до копії реєстраційного документа на транспортний засіб MERCEDES-BENZ, номерний знак НОМЕР_1 , повна маса транспортного засобу становить 2940 кг, а маса без навантаження становить 2110 кг (а.с. 13) Таким чином, для керування таким ТЗ водієві необхідно мати посвідчення водія категорії В.

Відповідно до копії Свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 та реєстраційної картки ТЗ причіп NIEWIADOW BR2, номерний знак НОМЕР_2 , має повну масу 2700 кг, масу без навантаження 480 кг (а.с. 15,63)

В позовній заяві позивач вказує, що він мав право керувати транспортним засобом MERCEDES-BENZ в складі з причепом NIEWIADOW BR2 та в своєму твердженні посилається на п. 5 Постанови КМУ № 340 від 08.05.1993р. та постанову Кабінету Міністрів України від 22 березня 2022 р. № 348.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2022 р. № 348 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 3 березня 2022 р. № 184 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами», доповнивши її пунктом 1-1 такого змісту: «Установити, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії C, C1 на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії B».

Відповідно до п.5 Положення «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 №340 зі змінами, водіям транспортних засобів категорії В, С1, С, D1, D дозволяється керувати такими засобами також з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кг. При цьому водіям транспортних засобів категорії В дозволяється керувати такими засобами з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кг, але не перевищує маси автомобіля без навантаження, і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кг.

Однак, даний пункт дозволяє водіям транспортних засобів категорії В керувати транспортним засобом з причепом, котрий перевищує повну масу 750 кг, але маса транспортного засобу і причепа не повинна перевищувати 3500 кг. Виходячи з того, що транспортний засіб MERCEDES-BENZ має повну масу 2940 кг, а причіп NIEWIADOW BR2 має повну масу 2700 кг, загальна маса транспортного засобу та причепа становить 5640 кг, що значно перевищує дозволені 3500 кг. Посилання позивача на те, що причіп був пустий і важив 480 кг суд не бере до уваги, оскільки норма п.5 Положення «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» чітко передбачає, що загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не повинна перевищувати 3500 кг. Щодо того, що в позивача є посвідчення водія з відкритою категорією «С», яка дозволяє керувати автотранспортом та причепом, вага яких більша 3500 кг, то згідно реєстраційних документів на транспортний засіб, зокрема MERCEDES-BENZ вагою 2770, такий підпадає під категорію автомобілів «В», а не «С».

Отже судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не має права на керування транспортним засобом категорії «В» в складі з таким причепом. Для керування таким видом транспорту потрібно мати посвідчення водія категорії ВЕ.

Щодо посилання позивача на буксирування пустого причепа, суд зазначає наступне. Згідно означень термінів, що наведені у ПДР України, буксирування - переміщення одним транспортним засобом іншого транспортного засобу, яке не належить до експлуатації автопоїздів (транспортних составів) на жорсткому чи гнучкому зчепленні або способом часткового навантаження на платформу чи на спеціальне опорне пристосування; причіп - це транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом, до цього виду транспортних засобів належать також напівпричепи і причепи-розпуски; транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Отже, причіп не є самостійним транспортним засобом, а його експлуатація можлива тільки в складі з іншим самостійним транспортним засобом, котрий буде слугувати тягачем. З врахуванням наведеного, позивач керував транспортним засобом в складі з причепом, а не здійснював буксирування причепа.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що така повністю відповідає вказаним вимогам, усі обов`язкові реквізити вказані, всі графи постанови заповнені. У постанові чітко описано допущене порушення і є посилання на нормативно-правовий акт, яким передбачено відповідальність за вказане правопорушення.

Пунктом 5 розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395 встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до практики Верховного Суду приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України (у редакції, чинній на час ухвалення судами попередніх інстанцій рішень у цій справі) не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення (постанова від 13 лютого 2020 року у справі №524/9716/16-а).

Лише фіксація саме вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а не притягнення його до адміністративної відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.

В графі 7 оскаржуваної постанови серії БАБ № 747290 вказано, що до постанови додаються відео з камери 468842. У відзиві на позовну заяву відповідач Департамент патрульної поліції долучив диск DVD-R із відеозаписом (на якому видно номер відеокамери, дату та час), який на переконання суду, є належним та допустимим доказом у справі, оскільки такий зазначений у постанові серії БАБ № 747290, та підтверджує вчинення позивачем порушень, які ставляться йому у вину.

Судом встановлено, що під час винесення оскаржуваної постанови працівником поліції ОСОБА_1 інкримінувалося правопорушення за ч.5 ст.121 КУпАП.

Відповідно п. 2.3 (в) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Згідно ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний: під нас руху на автомобілі, обладнаному ременями безпеки, бути пристебнутим, а на мотоциклі - в застебнутому мотошоломі.

Із долученого відео з камери 468842 вбачається, що позивач був не пристебнутий пасками безпеки, що спростовує його доводи в судовому засіданні.

Відповідальність за дане порушення передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При визначені виду та розміру адміністративного стягнення застосовувалась ч.2 ст.36 КУпАП.

У своєму позові позивач також посилається на ту обставину, що у працівників поліції не було підстав для зупинки транспортного засобу під його керуванням.

Однак, з даним твердженням не можливо погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до ст.31 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такий превентивний захід як зупинення транспортного засобу.

Саме таким превентивним заходом працівник поліції керувався під час зупинення ОСОБА_1 , про що останній й вказує у позовній заяві.

Крім того, статтею 35 ЗУ «Про Національну поліцію» визначено перелік причин за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.35 цього Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.2.4. (а) ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. Згідно з п. 2.1 ПДР України: водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; ґ) поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Перевірка наявності посвідчення водія, реєстраційних документів транспортного засобу та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Отже, аргументи позивача про відсутність обов`язку пред`явлення документів при, на його думку, незаконній зупинці через відсутність з його боку порушень є його власним неправильним тлумаченням вищевказаних законодавчих норм.

Крім того, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 по всій території України введено воєнний стан та діє постанова Кабінету міністрів України № 1456 від 29.12.2022, згідно п. 10 якої, працівники можуть зупиняти транспортні засоби, котрі здійснюють рух через блокпости, контрольні пункти в`їзду-виїзду та мають право перевіряти документи.

Відповідно до п. 5, 7 вище вказаної постанови право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта. Уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус (статус водія) особи, якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом. Оскільки блокпост є територією, де діє спеціальний режим, позивач перебував в статусі водія та в період комендантської години, отже, як водій повинен був надати для перевірки документи згідно п. 2.1 ПДР України. Із долученої перепустки, виданої Волинською обласною військовою адміністрацією 27.04.2022 №16938/ТРО, вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на посаді волонтера у Координаційному центрі області воєнного стану і для виконання службових (посадових) обов`язків може переміщатись в умовах комендантської години, у тому числі службовими та власними транспортними засобами. Однак, на переконання суду, це не позбавляє позивача обов`язку виконувати вимоги п. 2.1 ПДР України.

Доказів не виконання вимог ч.2 ст.31 ЗУ «Про Національну поліцію» працівниками поліції позивачем надано не було.

Згідно з ст.72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1 та 2 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем, на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КУпАП надано належні та допустимі докази для доведення наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121 та ч.2 ст.126 КУпАП, в судовому засіданні підтверджена, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити та постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАБ №747290 від 19.08.2022, винесену інспектором взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Рубаном Е.В., залишити без змін.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, суд, виходячи із положень ст.139 КАС України, вважає за необхідне понесені позивачем судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на нього.

На підставі ст. ст.121, 126, 251, 252, 280 КУпАП, ЗУ «Про Національну поліцію», керуючись ст. ст.77, 241-246, 262-263, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Залишити постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №747290 від 19 серпня 2022 року без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання: с. Зубильне, Володимирського району, Волинської області, паспорт № НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, адреса: 38751, с. Розсошенці, вул.. Кременчуцька, 2В, Полтавський район, Полтавська область.

Дата складення повного судового рішення 25 жовтня 2022 року

Суддя Локачинського районного суду О.І. Безп`ятко