Справа № 120/3453/22
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
Справа № 120/3453/22

24 жовтня 2022 року
м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Гонтарука В. М.
суддів: Матохнюка Д.Б. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, скасування наказу та поновлення на посаді,
В С Т А Н О В И В :
в провадженні Сьомого апеляційного адміністративного суду знаходиться вищезазначена адміністративна справа.
Ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2022 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку письмового провадження.
18 жовтня 2022 року до суду від ОСОБА_1 надійшли заяви про забезпечення доказів, а також про розгляд справи за участю сторін.
Дослідивши зміст вказаних клопотань, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.
Частиною 1 статті 80 КАС України унормовано, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подано в строк, визначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Відповідно до ч. 2 ст. 80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено, окрім іншого, заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
Про витребування доказів за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу (ч. 3 ст. 80 КАС України).
Частиною 5 статті 80 КАС України визначено, що суд може уповноважити на одержання таких доказів заінтересовану особу.
Як вбачається зі змісту клопотань, позивач просить суд витребувати у відповідача наступні документи: оригінали наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2022 рок, №1 та № 33 від 30.03.2022 року № №59 та 58, оригінал журналів реєстрації наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2022 року, № 1 та 33 від 30.03.2022 року, від 30.03.2022 року №№59 та 58, оригінал доказів доведення до відома зацікавлених осіб змісту наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 30.03.2022 року № 58 а також належним чином завірені копії вказаних наказів та журналу для долучення до матеріалів справи.
Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи міститься належним чином завірені копії вищезазначених наказів та журналу, а тому відсутні підстави для повторного їх витребування.
Даючи оцінку клопотанню позивача в частині виклику в судове засідання свідка для надання пояснень майора ОСОБА_2 та лейтенанта ОСОБА_3 , колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.306 КАС України суддя-доповідач за клопотанням учасників справи вирішує питання про виклик свідків, призначення експертизи, судових доручень щодо збирання доказів, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача; вирішує інші письмово заявлені клопотання учасників справи.
Проте, судова колегія вважає, що апелянт у цьому своєму клопотанні не довів необхідність виклику свідків в судове засідання.
Досліджуючи клопотання апелянта про розгляд справи за його участі, колегія суддів приходить до висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на наступне.
Згідно з п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Колегія суддів зауважує, що п.2 резолютивної частини ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 20.04.2022 вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
Крім того, колегія суддів звертає увагу апелянта, що відповідно до частин 2, 3, 5 статті 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.
У частинах четвертій, шостій цієї ж статті визначено категорії справ, які розглядають відповідно виключно за правилами загального позовного провадження та які для цілей цього Кодексу є справами незначної складності, на які поширюється спрощене провадження. Приміром за пунктом 10 цієї частини такими справами можуть бути інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
За частинами п`ятою - сьомою статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:
у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;
якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Аналізуючи вищевикладені положення чинного законодавства, колегія суддів зазначає, що суд наділений диспозитивним правом у виборі форми та виду провадження. Вирішуючи питання про вибір форми та виду провадження суд враховує умови і мотиви, за яких можливе прийняття рішення за відсутності учасників справи, категорію спору, характером (змістом) конкретних обставин, складністю та/чи суспільною резонансністю справи, суб`єктним складом учасників справи, іншими критеріями.
Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Бажання сторони у справі викласти під час розгляду справи в судовому засіданні свої доводи та аргументи, які висловлені нею в письмових поясненнях та мотивах апеляційної скарги, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.
В розрізі викладеного, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для призначення справи у відкритому судовому засіданні.
Також, апелянт в своєму клопотанні просить суд перевірити дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень - командира Військової частин НОМЕР_1 у правовідносинах пов`язаних зі звільненням ОСОБА_1 з посади та на їх відповідність вимогам кожного з пунктів ч.3 ст.2 КАС України.
Статтею 2 КАС України визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства.
Так, згідно частини першої вказаної статті завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Таким чином, судова колегія наголошує, що при вирішенні публічно правового спору суд апеляційної інстанції повинен діяти саме у відповідності до положень вищезазначеної статті, а не інакше, що вказує на безпідставність заявлення клопотання в цій частині. .
Керуючись ст.ст. 2, 80, 205, 243, 252, 257, 263, 308, 325, 328, 329 КАС України, суд
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотань ОСОБА_1 - відмовити.
Копію ухвали направити особам, що беруть участь у справі.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Матохнюк Д.Б. Біла Л.М.