Справа № 640/11844/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2022 року м. Київ № 640/11844/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров`я України, Державної організації «Центр тестування професійної компетентності фахівців з вищою освітою напрямів підготовки «Медицина» і «Фармація» при Міністерстві охорони здоров`я України про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства охорони здоров`я України (далі - відповідач 1), Державної організації «Центр тестування професійної компетентності фахівців з вищою освітою напрямів підготовки «Медицина» і «Фармація» при Міністерстві охорони здоров`я України (далі - відповідач 2, Центр тестування) з вимогами про:

- визнання протиправним та заборони проведення Центром тестування професійної компетентності фахівців з вищою освітою напрямів підготовки «Медицина» і «Фармація» при Міністерстві охорони здоров`я України Міжнародного іспиту з основ медицини IFOM (International Foundations of Medicine);

- визнання протиправним та скасування наказу Міністерства охорони здоров`я України №1252 від 05.06.2019, яким затверджено Графік проведення єдиного державного кваліфікаційного іспиту для здобувачів освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліст, бакалавр та молодший спеціаліст галузі знань « 22 охорона здоров`я».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач навчається за державним замовленням, є студентом третього курсу медичного факультету ДНЗ Івано-Франківського національного медичного університету за спеціальністю « 22 Медицина» галузь знань « 22 Охорона здоров`я».

З першого по третє липня 2019 року студенти третього курсу мають складати іспит з Міжнародних основ медицини IFOM (International Foundations of Medicine), з чим позивач не погоджується з тих підстав, що відсутня відповідна законодавча база для проведення такого іспиту.

Позивач зазначає, що студенти дізналися про необхідність здачі такого іспиту менш ніж за місяць до його проведення, а жоден інший ДНЗ не включав у свій освітній процес іспит IFOM, критерії відбору іноземної агенції МОЗом не затверджувалися, не публікувалися, що порушує принципи прозорості та публічності.

Окрім того, позивач стверджує, що стандарти вищої медичної освіти, які діють на даний час, а також навчальний план, розроблений вченою радою закладу вищої освіти, послідовність вивчення дисциплін, графік навчального процесу не передбачають іспиту IFOM (International Foundations of Medicine). Нові стандарти не затверджені, відсутні рекомендації забезпечення якості в Європейському освітньому просторі вищої освіти щодо використання іспиту IFOM, зміст програм ЗНО (застосування IFOM) мав бути доступний для студентів ще на початку навчання, у 2016 році при вступі до навчального закладу на навчання, не передбачалося вартості складення іспиту та додаткової сплати грошей за його повторне складання. За твердженнями позивача, вищий навчальний заклад, проводячи IFOM як обов`язковий іспит, порушує Закон України «Про вищу освіту» та права студентів, оскільки IFOM відсутній в індивідуальному навчальному плані студентів, у зв`язку з чим останніх неможна відрахувати з навчального закладу не тільки за не складення іспиту, а й за те, що студент не з`явився для його складення і не бере участі у його складенні.

Також позивач зауважує, що строки проведення іспиту змінювалися неодноразово, остання зміна відбулася 05.06.2019, при цьому наказ МОЗ №1252 порушує графік та організацію навчального процесу, яким IFOM та його повторне складення призначені на період канікул студентів та відпусток викладачів. Відсутня також погоджена з МОЗ України Специфікація іспиту IFOM, що має бути здійснено не пізніше ніж за 6 місяців до дати проведення іспиту, не затверджені критерії відбору іноземної агенції, а Центром тестування така іноземна агенція не відібрана. Окрім іншого пілотне тестування для студентів третього курсу не проводилося, у зв`язку з чим неможливо встановити обґрунтований критерій «склав».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2019 року, після усунення позивачем недоліків позовної заяви згідно з ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2019 року, відкрито провадження у справі 640/11844/19, визначено провадити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву та усі наявні докази.

Через відділ діловодства та документообігу суду 27.08.2019 надійшов письмовий відзив від Державної організації «Центр тестування професійної компетентності фахівців з вищою освітою напрямів підготовки «Медицина» і «Фармація» при Міністерстві охорони здоров`я України, у якому зазначається, що наказ МОЗ України від 05.06.2019, який просить скасувати позивач як протиправний, виданий на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 №334, яким затверджено Порядок здійснення єдиного державного кваліфікаційного іспиту для здобувачів ступеня вищої освіти «магістр» за спеціальностями галузі знань « 22 Охорона здоров`я», а також наказу МОЗ України від 19.02.2019 №419, яким затверджено Порядок, умови та строки розроблення і проведення єдиного державного кваліфікаційного іспиту та критерії оцінювання результатів.

При цьому, як зазначає відповідач 2 постанова №334 є чинною та обов`язковою для виконання, відсутні судові рішення про скасування цієї постанови в цілому або у частинах, позивач у позові не ставить питання про скасування постанови КМУ №334, наказу №419, якими передбачені та врегульовані питання проведення іспиту.

Відповідачем 1 у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву, а також будь-яких заяв, клопотань, пояснень не надано, у зв`язку з чим суд звертає увагу, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову (частина друга статті 77, частина четверта статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини другої статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, врахувавши належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є здобувачем освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліст, який за державним замовленням вступив у 2016 році у вищий навчальний заклад за спеціальністю « 222 Медицина» галузі знань 22 "Охорона здоров`я".

На момент вступу до вищого навчального закладу існувала система державної атестації здобувачів вищої освіти за медичними спеціальностями у вигляді ліцензованих інтегрованих іспитів, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14 серпня 1998 року № 251 та наказами Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 16 квітня 2003 року № 239 та від 28 липня 2003 року № 504. Так, вказана система державної атестації була затверджена вищим навчальним закладом та включена до індивідуального навчального плану.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 березня 2018 року № 334, зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 03 квітня 2019 року № 308, затверджено Порядок здійснення єдиного державного кваліфікаційного іспиту для здобувачів ступеня вищої освіти магістр за спеціальностями галузі знань "22 Охорона здоров`я".

Згідно з пунктом 1 наведеної постанови Порядок регулює питання здійснення єдиного державного кваліфікаційного іспиту для здобувачів освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліст, які вступили до закладів вищої освіти у 2016 році та/або поновлені до складу здобувачів освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліст з 2016 року та для здобувачів ступеня вищої освіти магістр за спеціальностями галузі знань "22 Охорона здоров`я", що включені до переліку галузей знань і спеціальностей, за якими здійснюється підготовка здобувачів вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 року № 266.

Відповідно до пункту 2 Порядку атестація здобувачів освітнього ступеня магістра за спеціальностями галузі знань "22 Охорона здоров`я" здійснюється у формі єдиного державного кваліфікаційного іспиту (далі - кваліфікаційний іспит), який складається з таких компонентів: інтегрований тестовий іспит "КРОК" (далі - іспит "КРОК"); об`єктивний структурований практичний (клінічний) іспит (далі - практичний (клінічний) іспит)*; міжнародний іспит з основ медицини; іспит з англійської мови професійного спрямування**. Атестація також може проводитися в інших формах, визначених стандартом вищої освіти.

Іспит "КРОК" - стандартизований засіб діагностики рівня професійної компетентності фахівця, яким встановлюється відповідність якості підготовки фахівців стандартам вищої освіти.

Практичний (клінічний) іспит - це іспит, яким оцінюється готовність випускника до провадження професійної діяльності відповідно до вимог стандарту вищої освіти шляхом демонстрування практичних (клінічних) компонентів професійної компетентності на реальному об`єкті (людина) або на моделі (фантом, муляж, симулятори тощо).

Міжнародний іспит з основ медицини - міжнародний іспит з фундаментальних та клінічних дисциплін, що використовується на міжнародному рівні та який розроблено та організовано однією з іноземних агенцій з оцінки якості рівня знань здобувачів, визначеною державною організацією "Центр тестування професійної компетентності фахівців з вищою освітою напрямів підготовки "Медицина і "Фармація" при Міністерстві охорони здоров`я України" (далі - Центр тестування при МОЗ) на конкурсних засадах.

Згідно з пунктом 13 Порядку у разі не складення будь-якого з компонентів кваліфікаційного іспиту здобувач має право повторно скласти іспит не більше одного разу. Повторне складання іспиту допускається протягом одного року з дня проведення першого іспиту.

Витрати на повторне складання будь-якого з компонентів кваліфікаційного іспиту покладаються на здобувача.

Центр тестування при МОЗ, екзаменаційна комісія з проведення практичного (клінічного) іспиту забезпечують однаковий рівень складності завдань під час першого та повторного складання іспитів.

У разі повторного не складення будь-якого з компонентів кваліфікаційного іспиту особа вважається такою, що не виконала індивідуальний навчальний план та відраховується відповідно до пункту 4 частини першої статті 46 Закону України "Про вищу освіту".

Також судом встановлено, що наказом МОЗ України від 19.02.2019 №419 затверджено Порядок, умови та строки розроблення та проведення єдиного державного кваліфікаційного іспиту та критерії оцінювання результатів. Дія Порядку поширюється на заклади вищої освіти, які здійснюють підготовку фахівців за спеціальностями галузі знань « 22 Охорона здоров`я», державну організацію «Центр тестування професійної компетентності фахівців з вищою освітою напрямів підготовки «Медицина» і «Фармація» при МОЗ України та здобувачів.

Таким чином, оскаржуваний наказ МОЗ України №1252 від 05.06.2019, яким затверджено Графік проведення єдиного державного кваліфікаційного іспиту для здобувачів освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліст, бакалавр та молодший спеціаліст галузі знань « 22 охорона здоров`я» та дії Центру тестування, щодо яких йдеться у позові, спрямовані на виконання Постанови КМУ №334.

Разом з тим, у період з 01 по 03 липня 2019 року студентами 3 курсу, в тому числі тими, які є здобувачами освітньо-кваліфікаційного рівня «спеціаліст» складено міжнародний іспит з основ медицини як обов`язковий компонент єдиного державного кваліфікаційного іспиту.

На засіданні робочої групи Міністерства охорони здоров`я України прийнято рішення, що за результатами оцінки міжнародного іспиту з основ медицини (IFOM 2019), яке відбулося вперше, всіх студентів, які з`явились і складали іспит переведено до 4 курсу без відрахування.

Судом встановлено також, що 22 липня 2020 року Окружним адміністративним судом міста Києва розглянуто справу № 640/12683/19, предметом якої стало визнання протиправними і нечинними окремих положень Порядку здійснення єдиного державного кваліфікаційного іспиту для здобувачів ступеня вищої освіти магістр за спеціальностями галузі знань 22 "Охорона здоров`я", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 №334, зокрема: абзац перший пункту 1 в частині поширення дії цього Порядку на здобувачів освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліст; абзац перший пункту 2 в частині впровадження міжнародного іспиту з основ медицини; абзац тринадцятий пункту 2; абзац чотирнадцятий пункту 2; абзац третій пункту 4; абзац перший пункту 9; абзац третій пункту 11; пункт 14 в частині поширення дії цього Порядку на здобувачів освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліст; Додаток до Порядку "Етапи та обов`язкові компоненти кваліфікаційного іспиту для спеціальностей галузі знань "22 охорона здоров`я" в частині поширення дії цього Порядку на здобувачів освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліст та впровадження міжнародного іспиту з основ медицини.

За результатами розгляду зазначеної справи судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2020 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10.03.2021 залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2020 року у справі №640/12683/19.

Як встановлено судами різних рівнів у справі №640/12683/19, 17 серпня 2016 року Міністерством охорони здоров`я України видано наказ № 107, яким затверджено Статут (нова редакція) Державної організації Центр тестування професійної компетентності фахівців з вищою освітою напрямів підготовки «Медицина» і «Фармація» при Міністерстві охорони здоров`я України, яка є спеціально уповноваженою державною організацією для здійснення Міністерством охорони здоров`я України контрольних функцій з дотримання вимог, щодо якості підготовки фахівців у галузі знань "22 Охорона здоров`я".

Відповідно до Статуту Державна організація «Центр тестування професійної компетентності фахівців з вищою освітою напрямів «Медицина» і «Фармація» при Міністерстві охорони здоров`я України» є самостійною організацією, яка в своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства охорони здоров`я України, податковим кодексом України, державними стандартами вищої освіти, Положенням про систему ліцензованих інтегрованих іспитів фахівців з вищою освітою напрямів «Медицина» і «Фармація», затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14 серпня 1998 року за № 251, а також Статутом.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про вищу освіту" вища освіта за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст до набрання чинності цим Законом прирівнюється до вищої освіти ступеня магістра.

За змістом частини першої статті 19 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" діяльність Кабінету Міністрів України спрямовується на забезпечення інтересів Українського народу шляхом виконання Конституції та законів України, актів Президента України, а також Програми діяльності Кабінету Міністрів України, схваленої Верховною Радою України, вирішення питань державного управління, зокрема у сфері освіти.

При цьому, за приписами статті 20 вказаного Закону Кабінет Міністрів України у сфері освіти: забезпечує проведення державної політики у сферах охорони здоров`я, санітарно-епідемічного благополуччя, охорони материнства та дитинства, освіти, фізичної культури і доступність для громадян послуг медичних, освітніх та фізкультурно-оздоровчих закладів; забезпечує розроблення і здійснення заходів щодо створення матеріально-технічної бази та інших умов, необхідних для розвитку охорони здоров`я, освіти, культури і спорту, туристичного та рекреаційного господарства.

Згідно з частиною першою статті 21 цього ж Закону Кабінет Міністрів України спрямовує і координує роботу міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які забезпечують проведення державної політики у відповідних сферах суспільного і державного життя, виконання Конституції та законів України, актів Президента України, додержання прав і свобод людини та громадянина.

Отже, Кабінет Міністрів України наділений повноваженнями встановляти порядок проведення єдиного державного кваліфікаційного іспиту та визначати спеціальності, за якими буде проводитися іспит.

Враховуючи приписи підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1556-VI, з якого вбачається, що останній прийом на здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліста проводився у 2016 року, метою включення освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліста в процедури складення єдиного державного кваліфікаційного іспиту за актуальними вимогами законодавства є саме зрівняння у правах здобувачів такого ступеня із здобувачами ступеня «магістр» для подальшого проходження післядипломної освіти.

У постанові "Про затвердження Порядку здійснення єдиного державного кваліфікаційного іспиту для здобувачів ступеня вищої освіти магістр за спеціальностями галузі знань "22 Охорона здоров`я" від 28 березня 2018 року №334, змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 03 квітня 2019 року № 308, зазначено, що остання прийнята відповідно до вимог абзацу третього частини другої статті 6 Закону України «Про вищу освіту».

Судами встановлено, що на засіданні робочої групи Міністерства охорони здоров`я України ухвалено рішення, в якому вказано, що за результатами оцінки міжнародного іспиту з основ медицини (IFOM 2019), яке відбулося вперше, всіх студентів, які з`явились і складали іспит переведено до 4 курсу без відрахування.

Також, наказом Міністерства освіти і науки України від 01 червня 2017 року № 600 (у редакції наказу Міністерства освіти і науки України від 21 грудня 2017 року № 1648) схвалено методичні рекомендації щодо розроблення стандартів вищої освіти.

Заклад вищої освіти або наукова установа на підставі освітньої програми (ОП) за кожною спеціальністю розробляє навчальний план, який визначає: перелік та обсяг навчальних дисциплін у кредитах ЄКТС; послідовність вивчення дисциплін; форми проведення навчальних занять та їх обсяг; графік освітнього процесу; форми поточного і підсумкового контролю.

На основі навчального плану у визначеному закладом вищої освіти порядку розробляються та затверджуються індивідуальні навчальні плани студентів, що мають містити, у тому числі, обрані здобувачами вищої освіти навчальні дисципліни.

Згідно з пунктом 5 вказаного наказу заклад вищої освіти на підставі відповідної освітньої програми розробляє навчальний план, що визначає перелік та обсяг освітніх компонентів у кредитах ЄКТС, їх логічну послідовність, форми організації освітнього процесу, види та обсяг навчальних занять, графік навчального процесу, форми поточного і підсумкового контролю, що забезпечують досягнення здобувачем відповідного ступеня вищої освіти програмних результатів навчання.

На основі навчального плану у визначеному закладом вищої освіти порядку для кожного здобувача вищої освіти розробляються та затверджуються індивідуальні навчальні плани на кожний навчальний рік. Індивідуальний навчальний план формується за результатами особистого вибору здобувачем вищої освіти дисциплін в обсязі, не меншому за встановлений цим Законом, з урахуванням вимог освітньої програми щодо вивчення її обов`язкових компонентів. Індивідуальний навчальний план є обов`язковим для виконання здобувачем вищої освіти.

Пунктом 6 частини третьої статті 34 Закону №1556-VI обумовлено, що керівник закладу вищої освіти в межах наданих йому повноважень забезпечує виконання фінансового плану (кошторису), укладає договори.

Отже, саме на заклади освіти покладено обов`язок приводити свої локальні акти, в тому числі навчальні плани, до законодавчих вимог, тому питання щодо внесення змін до індивідуальних планів та включення в них нововведеного підсумкового контролю покладено саме на навчальні заклади та є їх беззаперечним обов`язком.

Визначивши на законодавчому рівні право Кабінету Міністрів України на встановлення порядку проведення єдиного державного кваліфікаційного іспиту та визначати спеціальності, за якими проводиться такий іспит, уряду надано повноваження щодо самостійного визначення найбільш ефективних для держави способів оцінки знань студентів за певним професійним спрямуванням, задля досягнення стратегії держави на реформування системи охорони здоров`я та підвищення стану якості життя та здоров`я населення.

Правова ж оцінка доцільності визначення/встановлення Кабінетом Міністрів України кваліфікаційних іспитів для студентів за певною формою, не входить до компетенції адміністративного суду, адже це повноваження за своєю суттю є дискреційним та спрямоване на поліпшення виконання професійних функцій фахівцями у галузі охорони здоров`я, при цьому, при перевірці рішення уряду підлягає питання, чи діяв Кабінет Міністрів України при прийнятті такого рішення в межах та у спосіб визначених законодавством повноважень.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд враховує висновки судів різних рівнів у справі №640/12683/19, а також встановлені судами обставини, оскільки обґрунтування позивача та підстави позову у даній справі №640/11844/19 пов`язані із обставинами, встановленими у справі №640/12683/19.

Також суд дійшов висновку, що оскаржуваний позивачем наказ МОЗ України від 05.06.2019 №1252, який просить скасувати позивач як протиправний, виданий на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 №334, якою затверджено Порядок здійснення єдиного державного кваліфікаційного іспиту для здобувачів ступеня вищої освіти «магістр» за спеціальностями галузі знань «22 Охорона здоров`я», а також наказу МОЗ України від 19.02.2019 №419, яким затверджено Порядок, умови та строки розроблення і проведення єдиного державного кваліфікаційного іспиту та критерії оцінювання результатів.

При цьому, як вже встановлено судом вище, Постанова КМУ №334 є чинною та обов`язковою для виконання, відсутні судові рішення про скасування цієї постанови в цілому або у частинах, позивач у позові не ставить питання про скасування постанови КМУ №334, наказу №419, якими передбачені та врегульовані питання проведення іспиту.

Саме по собі оскарження дій відповідачів з проведення іспиту, а також наказ МОЗ України від 05.06.2019 №1252 щодо встановлення Графіку складення іспиту без визнання протиправними та нечинними нормативно-правових актів, якими вирішені питання щодо запровадження іспиту та визначення порядку його проведення, не породжує для позивача порушення прав та законних інтересів, оскільки лише визнання їх протиправними могло б вплинути на такі права та законні інтереси.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду справи суд перевіряє, чи прийняті (вчинені) рішення:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглянувши позовні вимоги на предмет дотримання відповідачами положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що таких вимог у даному випадку не порушено.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої відшкодування судових витрат позивачу, який не є суб`єктом владних повноважень, можливо лише у разі задоволення позову.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров`я України, Державної організації «Центр тестування професійної компетентності фахівців з вищою освітою напрямів підготовки «Медицина» і «Фармація» при Міністерстві охорони здоров`я України про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 .

Відповідач 1: Міністерство охорони здоров`я України, адреса: 01601, м. Київ, вул. Грушевського, будинок 7, , тел. +-94.

Відповідач 2: Державна організація «Центр тестування професійної компетентності фахівців з вищою освітою напрямів підготовки «Медицина» і «Фармація» при Міністерстві охорони здоров`я України, адреса: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, 41, , тел. 044-425-17-17.

Суддя В.І. Келеберда