Справа № 754/1635/22
Суддя: Скрипка О. І.
Дата ухвалення: 2022-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/90/22
Справа №754/1635/22
РІШЕННЯ

Іменем України

25 жовтня 2022 року Деснянський районний суд м.Києва в особі головуючого-судді Скрипки О.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 25.01.2022 року інспектором роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції Черським А.І. відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, що передбачене ч.6 ст.121 КУпАП, за порушення п.2.9.в ПДР України, а саме за керування автомобілем з номерним знаком НОМЕР_1 , який не належить цьому ТЗ.

Позивач вказує на те, що 25.01.2022 року, рухаючись по вул.Бальзака в м.Києві поблизу будинку № 3 він був безпідставно зупинений інспектором поліції, який в подальшому пояснив, що він (позивач) керував автомобілем з номерним знаком, що не належить даному ТЗ, після чого було складено оскаржувану постанову одразу після того, як він передав документи інспектору.

Зазначену постанову позивач вважає необґрунтованою, безпідставною та такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки фактично розгляду справи не відбувалось, йому не було роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП, а саме право на захист та право подавати клопотання, знайомитись з матеріалами справи. Крім того, постанова не містить всіх даних, передбачених ст.283 КУпАП, в ній зазначено дані, що не належать його автомобілю, а також постанова винесена за обставин, що свідчать про протиправність дій відповідача при її винесенні.

З наведених підстав позивач просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5258301 від 25.01.2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП, а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Скрипки О.І. від 03.02.2022 року позовну заяву (скаргу) залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Скрипки О.І. від 10.05.2022 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Скрипки О.І. від 23.05.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відповідності до ст. 263 КАС України. Відповідачу надано строк (15 днів) для подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

09.06.2022 року до суду надійшло клопотання представника Департаменту патрульної поліції Кубрака О.І. про залучення Департаменту патрульної поліції до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, а також пояснення по суті позовних вимог. У даних поясненнях представник Департаменту заперечував проти позовних вимог, вказуючи на те, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням норм чинного законодавства, а позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності. Представник Департаменту зауважив на те, що згідно витягу із системи інформаційного порталу Національної поліції України «АРМОР», за номерним знаком НОМЕР_1 зареєстрований транспортний засіб «BMW X3», дата першої реєстрації 13.11.2020 року, колір коричневий, власник ОСОБА_2 . Щодо свідоцтва про реєстрацію на транспортний засіб «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого теж є ОСОБА_2 , то представник Департаменту зазначив, що дата першої реєстрації 11.02.2022 року, що значно пізніше дати винесення постанови, що на його думку свідчить про користування номерним знаком іншого транспортного засобу. З фото вищевказаних транспортних засобів із системи відеоспостереження «Безпечне місто» Kyiv Smart City вбачається, що за вказаними номерними знаками зареєстровано різні транспортні засоби.

Заперечуючи проти позову, представник Департаменту вказав, що інспектор в ході розгляду справи не перешкоджав позивачу в реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі, а наявна у постанові механічна описка щодо номерного знаку автомобіля не впливає на суть вчиненого правопорушення та його кваліфікацію, а тому не є підставою для задоволення позовних вимог. Крім того, позивачем заявлено позов до неналежного відповідача.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Скрипки О.І. від 15.06.2022 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 04.07.2022 року залучено до участі у справі в якості третьої особи Департамент патрульної поліції.

04.08.2022 року до суду надійшла відповідь представника позивача Каращука Ю.І. на пояснення представника третьої особи. У даній відповіді представник позивача заперечує проти тверджень представника третьої особи, вказуючи на те, що зупинка автомобіля була безпідставною, перед початком розгляду справи не збиралась доказова база, яка б свідчила про порушення позивачем ПДР України, а під час розгляду справи не досліджувались жодні докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, оскільки фактично такі докази були відсутні. Так, не було опитано позивача, не було встановлено та опитано можливих свідків, відсутні будь-які фото-відеоматеріали, які б свідчили про те, що саме позивач керував автомобілем з номерними знаками, що не належать цьому автомобілю. Крім того, не було здійснено відео фіксацію оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та процес розгляду справи і не надано такого відео до суду. Представник позивача вважає, що фото з відеокамер «Безпечне місто» жодним чином не підтверджує факт того, що позивач 25.01.2022 року керував автомобілем з номерним знаком, що не належить даному транспортному засобу. Таким чином позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП та вважає, що відсутність доказів вчинення ним правопорушення є підставою для скасування неправомірно складеної відносно нього постанови. Також, у даних поясненнях представник позивача зазначив про те, що позивач не заперечує щодо заміни судом первісного відповідача належним відповідачем.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 20.09.2022 року замінено неналежного відповідача у даній справі - Інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції Черського А.І. на належного відповідача - Департамент патрульної поліції.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представником позивача подано заяву про розгляд справи без участі позивача.

Враховуючи обставини справи та наявність письмових пояснень, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів.

Дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5258301, інспектором роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції Черським А.І., на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. за порушення ним ч.6 ст.121 КУпАП, а саме: 25.01.2022 року о 00.37 год. по вул.Бальзака, 3 в м.Києві ОСОБА_1 керував автомобілем «БМВ» з номерним знаком НОМЕР_1 , який не належить цьому тз, чим порушив п.2.9.в ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.1 ст.126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з"ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

З аналізу норм чинного законодавства України вбачається, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

З наведених правових норм вбачається, інспектор патрульної поліції, який уповноважений виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи де було вчинено таке адміністративне правопорушення та на місці де він несе службу в той час.

Відтак, підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст.276 КУпАП здійснена відповідачем за місцем його перебування та виконанням ним посадових обов`язків, який в даному випадку були уповноважена розглядати вказану адміністративну справу на місці здійснення адміністративного правопорушення, а не за місцем перебування Управління патрульної поліції.

Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Також, відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Пунктом 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Відповідно до п.2.4.а ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1.

Згідно ч. 6 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для нього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пп. «в» п. 2.9 ПДР, затверджених Постановою від 10.10.2001 № 1306 водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Згідно ч. 3 ст.73 КАС України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що позивач допустив вказане правопорушення та не спростовано його твердження про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Так, відповідачем не надано фото або відеозапис, які б свідчили про вчинення позивачем вказаного правопорушення саме 25.01.2022 року, а оскаржувана постанова не містить посилання на проведення фіксації технічними засобами та дані про самі технічні засоби. Надані відповідачем фотоматеріали із системи відеоспостереження «Безпечне місто» Kyiv Smart City підстав для відмови в задоволенні позову не дають, оскільки датовані не 25.01.2022 року, а лютим та травнем 2022 року та жодним чином не підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. З цих же мотивів суд відхиляє і посилання на витяг із системи інформаційного порталу Національної поліції України «АРМОР».

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини, зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі Аллене де Рібермон проти Франції підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. (п. 4.1).

Таким чином, оскільки відповідачем не надано достатніх доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачити на її користь, суд дійшов висновку про недоведеність належними та допустимими доказами вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначене та з урахуванням положень ст.77 КАС України, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню в зв`язку з ненаданням доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що за подання вказаної позовної заяви позивач сплатив 496,20 грн. судового збору, тому необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, ст.126 ч.1, 245, 251, 268, 280 КУпАП, ЗУ «Про дорожній рух», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАО № 5258301 від 25.01.2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване у не автоматичному режимі, передбачене ч.6 ст.121 КпАП України.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції, , за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , сплачений судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: