Справа № 640/10908/22
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 року м. Київ № 640/10908/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Саміленко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до про Головного управління Національної поліції у м. Києві визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ;

від відповідача - Ковальчук І.В.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві № 1029 о/с від 29.06.2022 про звільнення оперуповноваженого сектору кримінальної поліції №2 (з обслуговування житлових масивів "Позняки" та "Осокорки") Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0058341) зі служби в поліції згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України);

- поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції №2 (з обслуговування житлових масивів "Позняки" та "Осокорки") Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в місті Києві на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 10.03.2022 по 29.06.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в кожному конкретному випадку застосування дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни повинні бути враховані всі обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність, при цьому, вид дисциплінарного стягнення повинен бути співрозмірним виду порушення службової дисципліни. Вважає, що ініційоване суб`єктом владних повноважень службове розслідування мало на меті формальне усунення власних численних порушень чинного законодавства, зокрема в частині відібрання пояснень, замість повного та об`єктивного дослідження фактів та обставин, які відбувались насправді.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/10908/22 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судове засідання на 13.09.2022.

01.08.2022 до суду від представника відповідача Н.Ангеліс надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого остання просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснив, що підставою звільнення позивача зі служби в поліції слугував висновок службового розслідування, затверджений 09.06.2022 начальником Головного управління Національної поліції у м. Києві, яким установлено, що відомості, зазначені ОСОБА_1 не відповідають дійсності, що свідчить про самоусунення його від виконання службових обов`язків та захисту українського народу. За наведених обставин, вважає, що звільнення позивача відбулось з дотриманням вимог чинного законодавства, а заявлені позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

31.08.2022 до суду від представника відповідача Н.Ангеліс надійшла належним чином завірена копія особової справи позивача.

У судовому засіданні 13.09.2022 оголошено перерву до 18.10.2022.

Позивач у судовому засіданні 18.10.2022 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 18.10.2022 заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 18.10.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, вислухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

З 07.11.2015 ОСОБА_1 проходив службу в поліції та з грудня 2017 року обіймав посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 (з обслуговування житлових масивів "Позняки" та "Осокорки") Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Пунктом 31 наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві від 21.06.2022 № 472 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських" за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 6 частини 1 статті 18 "Про Національну поліцію", самоусуненні від захисту українського народу, охорони прав і свобод людини, честі держави в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, застосовано до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 (з обслуговування житлових масивів "Позняки" та "Осокорки") Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 21.06.2022 № 472 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських" було реалізовано наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 29.06.2022 № 1029 о/с (по особовому складу), яким старшого летейнанта поліції ОСОБА_1 (0058341), оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 (з обслуговування житлових масивів "Позняки" та "Осокорки") Дарницького управління поліції, з 29.06.2022 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Вважаючи, що звільнення відбулось з порушенням його прав, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.07.2015 N 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон N 580-VIII) Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною першою статті 6 Закону N 580-VIII визначено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 7 Закону N 580-VIII під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.

У разі виявлення таких дій кожен поліцейський зобов`язаний негайно вжити всіх можливих заходів щодо їх припинення та обов`язково доповісти безпосередньому керівництву про факти катування та наміри їх застосування. У разі приховування фактів катування або інших видів неналежного поводження поліцейськими керівник органу протягом доби з моменту отримання відомостей про такі факти зобов`язаний ініціювати проведення службового розслідування та притягнення винних до відповідальності.

У разі виявлення таких дій поліцейський зобов`язаний повідомити про це орган досудового розслідування, уповноважений на розслідування відповідних кримінальних правопорушень, вчинених поліцейськими.

За визначенням частини першої статті 17 Закону N 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Пунктами 1, 2, 6 частини першої статті 18 Закону N 580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний:

неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з частинами першою, другою статті 19 Закону N 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 N 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

За визначенням частин першої та другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Пунктами 1, 2, 4, 5 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника.

Відповідно до частин першої та другої статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

З аналізу наведених норм вбачається, що на поліцейських покладено обов`язок неухильно та у визначений строк виконати наказ керівника. При цьому, у випадку відсутності можливості виконати наказ керівника поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Згідно з частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За визначенням статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частин першої-третьої статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Наведені норми свідчать про те, що притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності можливе, зокрема, за невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни.

Відповідно до частин другої, третьої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Статтею 16 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

З матеріалів справи вбачається, що накладенню на позивача дисциплінарного стягнення передувало проведення службового розслідування.

Так, 09.06.2022 начальником Головного управління Національної поліції у м. Києві затверджено висновок службового розслідування, зі змісту якого вбачається, що з 18.02.2022 по 28.02.2022 ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні у м. Києві, про своє місцеперебування та причини відсутності на службі не повідомляв, на службу не виходив.

Опитаний ОСОБА_1 пояснив, що з 18.02.2022 по 28.02.2022 перебував на амбулаторному лікуванні у м. Києві. З 25.02.2022 по 04.03.2022 вживав заходів щодо евакуації хворого батька з м. Києва, про що доповідав керівництву СКП ВП № 1 Дарницького управління поліції. 04.03.2022 прибув до Дарницького управління поліції, однак до виконання посадових обов`язків не був допущений.

Опитані з даного приводу начальник сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Дарницького управління поліції старший лейтенант поліції Ястремський О.А. та начальник цього ж відділу поліції підполковник поліції Ткачук О.С. пояснили, що ОСОБА_1 інформував керівництво про те, що повинен вивезти онкохворого батька у більш безпечне місце. На телефонні дзвінки у подальшому не відповідав. 03.03.2022 поліцейськими міста Рівне було зупинено ОСОБА_1 на блок-посту у м. Рівне, який пересувався на автомобілі без батька.

Таким чином, установлено, що відомості, зазначені ОСОБА_1 , не відповідають дійсності, що свідчить про самоусунення його від виконання службових обов`язків та захисту українського народу.

За результатами проведеного службового розслідування, відповідач дійшов висновку, зокрема, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 6 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", самоусуненні від захисту українського народу, охорони прав і свобод людини, честі держави в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 (з обслуговування житлових масивів "Позняки" та "Осокорки") Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Так, пунктом 31 наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві від 21.06.2022 № 472 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських" за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 6 частини 1 статті 18 "Про Національну поліцію", самоусуненні від захисту українського народу, охорони прав і свобод людини, честі держави в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, застосовано до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 (з обслуговування житлових масивів "Позняки" та "Осокорки") Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до частини першої статті 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

Частинами першою та третьою статті 22 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Зі змісту оскаржуваного наказу Головного управління Національної поліції України у м. Києві від 29.06.2022 № 1029 о/с вбачається, що останній прийнято відповідачем у межах встановлених строків для виконання дисциплінарних стягнень.

З системного аналізу наведених правових положень Дисциплінарного статуту вбачається, що наказ по особовому складу приймається виключно з метою реалізації наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ.

Таким чином, при перевірці наказу по особовому складу суду необхідно з`ясувати, чи прийнято такий наказ у межах встановлених чинним законодавством строків.

У свою чергу, при перевірці наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності підлягають з`ясуванню питання правомірності застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення, дотримання процедури накладення стягнення та надання правової оцінки діям/бездіяльності особи, до якої застосовано дисциплінарне стягнення.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи встановлені обставини та те, що позивач не оскаржив у встановленому порядку наказ Головного управління Національної поліції України у м. Києві від 21.06.2022 № 472 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Головного управління", суд не вбачає підстав для скасування наказу Головного управління Національної поліції України у м. Києві від 29.06.2022 № 1029 о/с "Щодо особового складу", який був виданий на реалізацію наказу від 21.06.2022 № 472.

У даному випадку суд також не вбачає підстав для виходу за межі позовних вимог, оскільки наказ Головного управління Національної поліції України у м. Києві від 29.06.2022 № 1029 о/с "Щодо особового складу" є похідним від наказу Головного управління Національної поліції України у м. Києві від 21.06.2022 № 472 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Головного управління", та, як уже зазначалось, виданий на його реалізацію.

При цьому, ознайомившись з матеріалами справи за своїм клопотанням, заявленим суду у судовому засіданні 13.09.2022, позивач, маючи освіту спеціаліста права, ні до судового засідання 18.10.2022, ні під час судового засідання не скористався своїми правами, визначеними статтями 44, 47 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, на подання заяви про уточнення позовних вимог, зміну предмету позову.

Враховуючи те, що судом не встановлено підстав для визнання незаконним звільнення позивача зі служби в поліції, вимоги щодо поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Катющенко

Повний текст рішення складено та підписано 24 жовтня 2022 року.