Справа № 640/2211/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції Кузьменко А.І.
Суддя-доповідач Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року Справа № 640/2211/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 липня 2022 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю

«Будівельна компанія «Збруч»

до Головного управління Державної податкової служби

в Київській області,

Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Збруч» (далі - Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в Київській області (далі - Відповідач-1), Державної податкової служби України про:

1) визнання протиправними та скасувати рішень:

- № 1834956/43256390 від 13.08.2020 про відмову в реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 24 від 09.07.2020,

- № 1947210/43256390 від 18.09.2020 про відмову в реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 26 від 04.08.2020,

- № 1947209/43256390 від 18.09.2020 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 27 від 05.08.2020,

- № 1947208/43256390 від 18.09.2020 про відмову в реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 30 від 14.08.2020,

- № 1947207/43256390 від 18.09.2020 про відмову в реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 31 від 14.08.2020,

- № 1947206/43256390 від 18.09.2020 про відмову в реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 32 від 19.08.2020;

2) зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні: № 24 від 09.07.2020, № 26 від 04.08.2020, № 27 від 05.08.2020, № 30 від від 14.08.2020, № 31 від 14.08.2020, № 32 від 19.08.2020.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 липня 2022 року адміністративний позов було задоволено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в податкового органу не було достатніх правових підстав для відмови Позивачу в реєстрації поданих ним податкових накладних в ЄРПН, що товариством були надані документи, які підтверджують операції, за якими складено відповідні накладні, а також з того, що оскаржувані рішення про відмову в їх реєстрації не містять обґрунтованих підстав, з яких вони прийняті.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ГУ ДПС у Київській області, як відокремлений підрозділ ДПС, подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначаючи, що Позивачем не було надано всіх первинних документів, які б підтверджували реальність операцій, щодо яких складено спірні податкові накладні, та які є необхідними для прийняття Відповідачем рішень про їх реєстрацію.

При цьому, Апелянт зазначає, що на стадії реєстрації податкових накладних проводиться перевірка відповідних операцій платника, але Позивачем, за твердженням Апелянта, не було надано всіх первинних документів за вичерпним переліком, які б підтверджували відповідні операції та не доведено їх реальності.

Також, Апелянт посилається на рішення Верховного Суду, зокрема у справах №№ 824/434/15-а, 826/20258/13-а, 816/5/15-а, 520/12050/18, 816/4409/15, 825/1630/17, 826/10104/16, 480/2675/20, та на рішення суду апеляційної інстанції у справі № 320/9509/20.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2022 відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, зупинено дію рішення суду першої інстанції та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Збруч» (далі - ТОВ «Будівельна компанія «Збруч») є юридичною особою та платником ПДВ.

Позивач перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Київській області.

Основним видом економічної діяльності Позивача є будівництво житлових і нежитлових будівель.

Для здійснення відповідної діяльності Позивач орендує приміщення загальною площею 50 кв.м та 20 кв.м на підставі відповідних договорів оренди від 01.07.2020 № 22-20 та від 01.06.2020 № 10-20.

Штат працівників Позивача складає 6 осіб.

Позивачем було виписано та направлено засобами електронного зв`язку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 24 від 09.07.2020, № 26 від 04.08.2020, № 27 від 05.08.2020, № 30 від від 14.08.2020, № 31 від 14.08.2020, № 32 від 19.08.2020.

Вказані податкові накладні складені Позивачем щодо операцій:

1) за договором підряду з ТОВ «НВО Укрсовпроект» від 10.03.2020 № 1478-20, предметом якого є завершальні будівельні роботи по об`єкту «Капітальний ремонт приміщень приймального відділення Київської міської клічнічної лікарні № 3 на вул. Петра Запорожця, 26 у Дніпровському районі».

Щодо таких операцій Позивачем, як субпідрядником, укладено відповідні договори з третіми особами.

За результатами виконання операцій складно/оформлено такі документи: видаткові накладні, акт здачі-приймання робіт, рахунок на оплату, фільтрована виписка, платіжні доручення.

2) за договором підряду з ТОВ «Лофт Мануфактура ЮА» від 23.06.2020 № 200632.

Щодо виконання операцій складно/оформлено такі документи: локальні кошториси, видаткові накладні, акти приймання виконання будівельних робіт, акти надання послуг, рахунки на оплату, платіжні доручення, акти вартості устаткування, договірна ціна, рахунок-фактури, рахунок, довідки про вартість, специфікації.

При цьому, будівельні роботи по об`єкту «Капітальний ремонт приміщень приймального відділення Київської міської клічнічної лікарні № 3 на вул. Петра Запорожця, 26 у Дніпровському районі» виконувалися Позивачем на підставі договору, укладеного за результатами процедури закупівлі - відкритих торгів у PROZORRO.

Реєстрація зазначених вище податкових накладних № 24 від 09.07.2020, № 26 від 04.08.2020, № 27 від 05.08.2020, № 30 від від 14.08.2020, № 31 від 14.08.2020, № 32 від 19.08.2020 за вказаними операціями була зупинена контролюючим органом у зв`язку з відповідністю платника податків пункту 8 «Критеріїв ризиковості платника податку», а Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття Відповідачем рішення про реєстрацію відповідних податкових накладних.

На виконання таких вимог контролюючого органу Позивач направив до ГУ ДПС у Київській області письмові пояснення щодо поданих ним податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, та копії первинних документів, вказаних вище та наявних у матеріалах цієї справи, по операціям, за якими складені спірні податкові накладні.

За результатом розгляду поданих Позивачем пояснень та документів Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення №1834956/43256390 від 13.08.2020, №1947210/43256390 від 18.096.2020, №1947209/43256390 від 18.09.2020, №1947208/43256390 від 18.09.2020, №1947207/43256390 від 18.09.2020, №1947206/43256390 від 18.09.2020, якими відмовлено Позивачу в реєстрації вказаних вище податкових накладних у зв`язку із ненаданням платником податку: первинних документів, щодо постачання/ придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок.

Не погоджуючись з такими рішеннями податкового органу, Позивач оскаржив їх в адміністартивному досудовому порядку, але рішеннями Комісії ДПС України такі скарги залишено без задоволення, а рішення Комісії регіонального рівня - без змін.

Вважаючи протиправними вказані вище рішення Комісії про відмову в реєстрації податкових накладних, а свої права порушеними, Позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Постанова № 1246), Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі - Порядок № 1165), Порядком прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 (далі - Порядок № 520).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

У пункті 188.1 статті 188 ПК України визначено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) та надати покупцю за його вимогою (п. 201.10 ст. 201 ПК України).

У пп. 14.1.60 п. 14 ст. 14 ПК України визначено, що ЄРПН - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з п.п. 12, 13 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п.192.1. ст.192 та п.201.10. ст.201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п.201.1. ст.201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3. і 200-1.9. ст.200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до п.201.16. ст.201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Відповідно до п.п. 74.2, 74.3 ст. 74 ПК України в ЄРПН забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до п. 74.2 ст. 74 цього Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до пп.201.16.2. цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Згідно з п.п. 10, 11 Порядку № 1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (пункт 25 Порядку № 1165).

Пунктом 5 Порядку № 1165 визначено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 7 Порядку № 1165).

Згідно з п. 1 додатку 3 Порядку № 1165 «Критерії ризиковості здійснення операцій» відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Пунктами 2-7 Порядку № 520 передбачено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з пунктами 9-11 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

У пункті 6 Порядку № 1165 передбачено, що інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Висновки суду апеляційної інстанції.

1. Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що законодавством регламентовано чіткий порядок реєстрації податкових накладних в ЄРПН та правові підстави для зупинення їх реєстрації і для відмови в її здійсненні.

2. При цьому, у разі зупинення реєстрації податкової накладної платника у зв`язку зі встановленням його ризиковості за вищевказаними Критеріями, податковий орган зобов`язаний не лише зазначити загальний пункт таких Критеріїв, а й вказати яким саме критеріям, на його думку, не відповідає платник. Невиконання контролюючим органом зазначеної вимоги призводить до обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких документів на власний розсуд.

3. Така вимога є цілком обґрунтованою, оскільки від розуміння конкретного критерію, на підставі якого було зупинено реєстрацію податкової накладної, залежить послідовність надання платником податків пояснень, достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної. При цьому, тільки визначивши критерій, на підставі якого було зупинено реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган може чітко визначити вичерпний перелік конкретних документів, які платник податків повинен надати контролюючому органу.

4. Разом з тим, слід враховувати, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18, від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17, від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 12.11.2019 у справі № 816/2183/18.

5. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що реєстрацію поданих Позивачем податкових накладних зупинено (як зазначено у квитанціях) через встановлення ризиковості Позивача з посиланням на п. 8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій без визначення, які конкретно документи йому слід подати та/або пояснення для усунення виниклих сумнівів щодо реальності задекларованих ним операцій.

6. Водночас, колегія суддів відзначає, що Позивачем було подано контролюючому органу відповідні письмові пояснення та первинні документи на підтвердження спірних операцій.

7. Однак, у порушення вищенаведених нормативних приписів Комісією ГУ ДПС у Київській області прийнято оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних із зазначенням причиною для відмови ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахування наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

8. Тобто, фактично подактовим органом наведено перелік взаємовиключних документів та не сформовано конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних, не зазначено яких саме документів не надано та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

9. Разом з тим, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних / розрахунків коригування прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, а також зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування чіткого переліку документів, що контролюючим органом не виконано.

10. Суд констатує, що недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкових накладних призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого у відповідача виникла можливість прояву нічим необмеженої дискреції. Вказане, на думку суду, призвело до прояву суб`єктом владних повноважень негативного розсуду, внаслідок чого платник податків не зміг належним чином виконати свої обов`язки, мета яких - реєстрація податкової накладної.

11. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що Позивачем було подано контролюючому органу документи, достатні для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

12. Апеляційний суд також зазначає, що ані до суду першої інстанції, ані під час апеляційного провадження Відповідачами не було надано доказів щодо включення Позивача до переліку ризикових платників у порядку, визначеному чинним законодавством. Зокрема, суду не надано відповідного рішення уповноваженого податкового органу.

13. Крім того, аналізуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу й на те, що при реєстрації податкових накладних здійснюється лише первинний моніторинг, який не передбачає проведення податкової перевірки, що є зовсім іншою процедурою і проводиться в іншому порядку.

Тому, при вирішенні цієї справи судова колегія не встановлює товарність/безтоварність операцій, щодо яких позивачем подано на реєстрацію спірну податкову накладну, а лише перевіряє наявність/відсутність достатньої сукупності визначених законодавством підстав для її реєстрації в ЄРПН.

14. Втім, у цьому випадку Апелянтом не доведено правомірності відмови Позивачу в реєстрації відповідних податкових накладних, а доводи Апелянта щодо здійснення перевірки платника, зокрема реальності операцій, під час реєстрації поданих ним податкових накладних, є необґрунтованими і в контексті аргументації, наведеної в апеляційній скарзі, суперечать поняттю первинного моніторингу та нормам ПК України.

15. Твердження Апелянта про те, що Позивачем не було надано всіх первинних документів за вичерпним переліком, які б підтверджували відповідні операції та не доведено їх реальності, колегія суддів відхиляє, оскільки, як було встановлено вище, Позивачем на вимогу контролюючого органу було надано достатній пакет документів для здійснення первинного моніторингу відповідних операцій і реєстрації поданих за ними податкових накладних.

16. Водночас, як вбачається з доводів самого ж Апелянта, такі документи залишилися поза увагою контролюючого органу. Зокрема, Апелянт стверджує про ненадання Позивачем розрахункових документів, але таке спростовується матеріалами справи.

17. Крім того, Апелянт зазначає про ненадання Позивачем зовнішньоекономічних контрактів, але операції, щодо яких подано для реєстрації в ЄРПН спірні податкові накладні, виконані за договорами суб`єктів господарювання України, без жодних зовнішньоекономічних зв`язків.

18. Більш того, Апелянт наводить загальний перелік всіх можливих документів, що складаються по різним взаємовиключним операціям, не звертаючи жодної уваги на те, щодо яких саме операцій подані спірні податкові накладні.

19. Апелянт також стверджує, що Позивачу були зрозумілі підстави для зупинення реєстрації поданих ним податкових накладних, оскільки він надав пояснення і первинні документи.

20. Втім, такі доводи апеляційної скарги лише підтверджують належне та повне виконання Позивачем, як платником податків, своїх зобов`язань.

21. Водночас, оскільки, як зазначалося вище, податковий орган не вказав Позивачу, які конткретно документи слід надати, то й відсутні підстави стверджувати про неподання ним необхідних документів.

22. Крім того, колегія суддів ще раз наголошує, що пакету документів, наданих Позивачем, достатньо до проведення первинного моніторингу, а здійснення перевірки під час реєстрації податкових накладних ПК України не передбачено та визначено інший порядок і правові підстави для її призначення і проведення.

23. Отже, оспорювані в цій справі рішення про відмову в реєстрації поданих Позивачем податкових накладних прийняті за умови формального та неповного дослідження Комісією пояснень і документів, що подавалися Позивачем і не відповідають вимогам щодо обґрунтованості, виваженості та об`єктивності рішення суб`єкта владних повноважень

24. Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інсанції щодо протиправності оскаржуваних у цій справі рішень Комісії ГУ ДПС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації та необхідності їх скасування та відновлення порушеного права Позивача шляхом зобов`язання ДПС України зареєструвати подану ним податкову накладну в ЄРПН датою її подання.

25. При цьому, перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги, судова колегія також зазначає, що відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

26. Тож, застосування в цій справі способу захисту порушеного права Позивача шляхом зобов`язання ДПС зареєструвати подану Позивачем податкову накладну в ЄРПН не є втручанням в його дискреційні повноваження, як на тому наполягає Апелянт, та відповідає завданням адміністративного судочинства, регламентованим ст. 2 КАС України.

27. Аналогічний підхід щодо обрання способу захисту порушеного права застосовано Верховним Судом у постановах від 31.01.2018 у справі № 825/849/17 та від 06.03.2018 у справі № 826/4475/16.

28. Разом з тим, у рішенні від 30.01.2003 N 3-рп/2003 Конституційний Суд України зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

29. Крім того, у рішенні від 10.04.2008 у справі «Вассерман проти Росії» Європейський суд з прав людини також наголосив на тому, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося.

30. Посилання Апелянта на рішення Верховного Суду, зокрема у справах №№ 824/434/15-а, 826/20258/13-а, 816/5/15-а, 520/12050/18, 816/4409/15, 825/1630/17, 826/10104/16, 480/2675/20, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки обставини, які були предметом судового дослідження у вказаних справах, не є тотожними обставинам цієї справи.

31. Також Апелянт посилається на рішення суду апеляційної інстанції у справі № 320/9509/20, але згідно з КАС України, зокрема ст.ст. 6, 242 КАС України, висновки судів апеляційних інстанцій не є джерелом права і їх застосування при вирішенні іншіих справ, за відсутності підстав, визначених ст. 78 КАС України ( у цьому випадку такі підстави відсутні), КАС України не передбачає.

32. Надаючи оцінку доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

33. Отже, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду і апелянт, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, не довів тих обставин, на які він посилається, а судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

34. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

35. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби в Київській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 липня 2022 року - без змін.

36. Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Київській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 липня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 25 жовтня 2022 р.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.В. Карпушова