Справа № 953/15538/21
Суддя: Губська Я. В.
Дата ухвалення: 2022-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючої судді Губської Я.В., за участю секретаря судових засідань Мордухович К.Г., розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) о Харківської митниці Держмитслужби України (м. Харків, вул. Короленка 16 Б) про скасування постанови про порушення митних правил та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В :

До Київського районного суду м.Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій він просив суд: скасувати постанову про порушення митних правил №0372/80700/21 від 05.08.2021 р., якою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, зобов`язати повернути транспортний засіб на митний термінал, а також стягнути судові витрати.

У позовній заяві зазначає, що він є керівником ТОВ «Меркурій Девелопмент». 05.07.2021 року до митного поста «Харків-товарний» Харківської митниці ним для митного контролю та митного оформлення було подано електронну митну декларацію типу ІМ40АА №UA807170/2021/042755 на товар «Легковий автомобіль Toyota модель Camry 2.2 GL, що використовувався, модельний рік випуску 1998, календарний рік випуску 1997, дата першої реєстрації 09.11.2005, призначений для перевезення пасажирів, колісна формула -4Х2, номер кузова НОМЕР_2 , тип двигуна-тільки поршневий двигун внутрішнього згорання з іскровим запалюванням та зворотно поступальним рухом поршню (бензин), номер двигуна немає даних, потужність 96 кВТ, та частоти обертання 5600 хв кВт, робочий об`єм циліндрів двигуна -2164 см3, тип кузова седан, колір зелений, кількість місць включаючи водія -5, країна виробник-США. За даними ЄАШС ДМС Україна автомобіль Toyota Camry, VIN -4 НОМЕР_3 реєстраційний знак IQI НОМЕР_4 (країна реєстрації Грузія) було ввезено на митну територію України 07.05.2021 року гр.. Грузії ОСОБА_2 в зоні діяльності Слобожанської митниці Держмитслужби. Вказав, що 29.06.2021 року до нього звернувся гр. України ОСОБА_3 з приводу надання послуг з оформлення транспортного засобу. Перевіривши всі документи він з`ясував, що транспортний засіб куплений ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу №б/н від 15.06.2021 року у гр.. Грузії ОСОБА_4 , яка була власницею зазначеного автомобілю в п.е.ріод з 2005-2021 р.р. ОСОБА_3 було надано документ про зняття транспортного засобу у Грузії 18.06.2021 року уповноваженим державним органом Грузії. Транспортний засіб був доставлений в Україну у січні 2006 р. морським паромом з м.Поті, Грузія до м.Іллічівськ, Україна.Також ОСОБА_3 вказав, що в травні 2011 року, задля продовження терміну тимчасового ввезення, автомобіль було вивезено за кордон України гр..Грузії ОСОБА_5 та одразу повернуто в Україну, не в`їжджаючи до ніякої іншої країни. Вказав, що 05.07.2021 року, після сплати ОСОБА_3 необхідних митних платежів, включаючи добровільний внесок у розмірі 8500 грн., він подав вантажну митну декларацію типу ІМ40АА за №UA807170/2021/042755, які передбачає пільгові умови розмитнення згідно ЗУ від 15.04.2021 року №1402-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо справляння податків і зборів, інших обов`язкових платежів, об`єктом оподаткування яких є транспортні засоби». Після надання ним всіх необхідних документів та проведення митним органом огляду транспортного засобу, йому було виписано Картку відмови за №UA807170/2021/01137 від 05.07.2021 року та складений протокол щодо порушення ним митних правил за №0372/80700/21 від 05.07.2021 року за ознаками ч.1 ст. 485 МК України. Посилався на те, що чинне законодавство України не передбачає одночасне оформлення митної картки відмови та складання протоколу про порушення митних правил. Далі, 06.07.2021 року, після доплати ОСОБА_3 необхідної суми, яка була вказана в протоколі №0372/80700/21 від 05.07.2021 року а саме 41 290,61 грн. ним була подана ВМД до митного поста «Харків-товариний» на розмитнення на загальних підставах без пільг та преференцій. 06.07.2021 року від митного інспектора надійшло електронне повідомлення, в якому зазначено про розгляд питання щодо ознак порушення ПМП за ст. 481 МК України. За фактом не дотримання положень МК України складено протокол про порушення митних правил від 09.07.2021 року №0377/80700/21 за ч.6 ст.481 МК України у відношенні ОСОБА_2 , за яким вилучено безпосередній предмет порушення митних правил. Вказав, що ОСОБА_3 добровільно захотів розмитнити транспортний засіб, додатково сплативши внесок 8500 грн., тобто він не мав жодного наміру ухилятись від сплати митних платежів та порушувати чинне законодавство України. Також транспортний засіб Toyota Camry був вироблений Toyota Motor Manufacturing Kentucky Inc, США та немає жодного відношення до таких, що походять з країни окупанта. Транспортний засіб з 2005 року був зареєстрований у м.Тбілісі, Грузія, власником якого з 2005-2021 рік була гр..Грузії ОСОБА_4 , що виключає придбання транспортного засобу у резидента РФ. Зазначив, що митницею жодним чином не доказано, що даний ТЗ має походження країни агресора РФ.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 09.09.2021 року відкрито спрощене позовне провадження.

25.10.2021 року через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказали, що 05.07.2021 року до митного поста «Харків-Товарний» Слобожанської митниці Держмитслужби керівником ТОВ «Меркурій Девелопмент» ОСОБА_6 для митного контролю та митного оформлення була проведена електронна митна декларація в режимі «ІМ40АА» №UA807170/2021/042755 на товар: «Легковий автомобіль Toyota модель Camry 2.2 GL, що використовувався, модельний рік випуску 1998, календарний рік випуску 1997, дата першої реєстрації 09.11.2005, призначений для перевезення пасажирів, колісна формула -4Х2, номер кузова НОМЕР_2 , тип двигуна-тільки поршневий двигун внутрішнього згорання з іскровим запалюванням та зворотно поступальним рухом поршню (бензин), номер двигуна немає даних, потужність 96 кВТ, та частоти обертання 5600 хв кВт, робочий об`єм циліндрів двигуна -2164 см3, тип кузова седан, колір зелений, кількість місць включаючи водія -5, країна виробник-США», що надійшов на адресу гр.. Грузії ОСОБА_2 та був заявлений у пільговий режим митного оформлення. За даними бази обліку транспортних засобів системи ЄАІС Державної митної служби України, автомобіль Toyota Camry, VIN -4 НОМЕР_3 реєстраційний знак IQI НОМЕР_4 (країна реєстрації Грузія) було ввезено на митну територію України 07.05.2021 року ОСОБА_2 в зоні діяльності Харківської митниці, суміжна сторона Російська Федерація. З метою перевірки законності застосування пільгового режиму митним постом «Харків Товарний» 05.07.2021 року було направлено запит до відділу митно-тарифного регулювання Харківської митниці. Зазначеним підрозділом митниці використання пільгового режиму не підтверджено у зв`язку з порушенням вимог ЗУ від 15.04.2021 року №1402-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо справляння податків і зборів, інших обов`язкових платежів, об`єктом оподаткування яких є транспортні засоби», зокрема в частині не поширення пільгового режиму на транспортні засоби, що ввозяться з території держави-окупанта. Вказали, що в результаті неправомірного застосування ОСОБА_6 до товару пільгового режиму, загальна сума недобору митних платежів, що підлягали сплаті при оформленні вказаної митної декларації становить 41 290,61 грн.

29.10.2021 року від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, аналогічна позовній заяві, в якій він посилався на те, що спірний автомобіль було ввезено на митну територію України 07.05.2011 року гр.. Грузії ОСОБА_2 в зоні діяльності Харківської митниці. Так звана «суміжна сторона»-ніяк не може бути країною погодження транспортного засобу та не є гарантією ввезення транспортного засобу з країни, що є суміжною. Посилався на те, що сукупність дій посадових осіб Харківської митниці вказує на знехтування правами людини та Законами України.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Надав заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги просилв задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, наддав заяву про розгляд справи за їх відсутністю, в задоволенні позову просив відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом досліджуються саме представлені сторонами письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилається кожна з них, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, виходить з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що позивач ОСОБА_1 є керівником ТОВ «Меркурій Девелопмент» .

05.07.2021 року до митного поста «Харків-Товарний» Слобожанської митниці Держмитслужби керівником ТОВ «Меркурій Девелопмент» ОСОБА_6 для митного контролю та митного оформлення була проведена електронна митна декларація в режимі «ІМ40АА» №UA807170/2021/042755 на товар: «Легковий автомобіль Toyota модель Camry 2.2 GL, що використовувався, модельний рік випуску 1998, календарний рік випуску 1997, дата першої реєстрації 09.11.2005, призначений для перевезення пасажирів, колісна формула -4Х2, номер кузова НОМЕР_2 , тип двигуна-тільки поршневий двигун внутрішнього згорання з іскровим запалюванням та зворотно поступальним рухом поршню (бензин), номер двигуна немає даних, потужність 96 кВТ, та частоти обертання 5600 хв кВт, робочий об`єм циліндрів двигуна -2164 см3, тип кузова седан, колір зелений, кількість місць включаючи водія -5, країна виробник-США», що надійшов на адресу гр.. Грузії ОСОБА_2 та був заявлений у пільговий режим митного оформлення.

За даними бази обліку транспортних засобів системи ЄАІС Державної митної служби України, автомобіль Toyota Camry, VIN -4 НОМЕР_3 реєстраційний знак IQI НОМЕР_4 (країна реєстрації Грузія) було ввезено на митну територію України 07.05.2021 року ОСОБА_2 в зоні діяльності Харківської митниці, суміжна сторона Російська Федерація.

Відповідно до квитанції ПН №136 від 05.07.2021 року ОСОБА_3 було сплачено на користь Харківської митниці Держмитслужби 31 167,00 грн. в якості передплати за митне оформлення.

З метою перевірки законності застосування пільгового режиму митним постом «Харків Товарний» 05.07.2021 року було направлено запит до відділу митно-тарифного регулювання Харківської митниці. Зазначеним підрозділом митниці використання пільгового режиму не підтверджено у зв`язку з порушенням вимог ЗУ від 15.04.2021 року №1402-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо справляння податків і зборів, інших обов`язкових платежів, об`єктом оподаткування яких є транспортні засоби», зокрема в частині не поширення пільгового режиму на транспортні засоби, що ввозяться з території держави-окупанта.

05.07.2021 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил №0372/80700/21.

Оскаржуваною постановою в.о. начальника Харківської митниці Мороз Р.С. від 05.08.2021 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, що передбачено ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів на суму 123871 грн. 83 коп.

Основним безпосереднім об`єктом порушення митних правил є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України. Суб`єктивна сторона правопорушення передбачає наявність прямого умислу, тобто винний чітко розуміє та усвідомлює обставини та характер незаконного переміщення товарів через митний кордон України і прагне їх ввезти чи вивезти з території України з порушенням встановленого порядку митного контролю.

Положення ст. 485 МК України передбачають відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Верховний Суд у постанові від 13.12.2018 (справа № 759/360/17) виклав висновок проте, що склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст. 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Таким чином, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого ст. 485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин - встановлений законом порядок сплати податків та зборів.

Тобто, особа при вчиненні правопорушення, передбаченогост. 485 МК Україниповинна: усвідомлювати, що вона вчиняє дії, які призведуть до ухилення від сплати митних платежів; усвідомлювати, що таке ухилення від сплати митних платежів буде неправомірним; особа повинна бажати настання наслідків своїх дій, а саме зменшення розміру митних платежів чи ухилення від їх сплати, оскільки це випливає із мети правопорушення.

Усі ці ознаки характерні для умисної форми вини. Правопорушення, передбаченест. 485 МК України не може бути вчинене з необережності.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, N 303А, п. 2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Частиною першою статті 318 Митного кодексу України встановлено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Частиною другою ст. 318 Митного кодексу України передбачено, що митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього кодексу та інших законів України.

Згідно ч.1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Відповідно ч.1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 2 ст. 264 МК встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений ст. 53 МК України.

Згідно ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 530 МК України законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову, внесенням подання прокурора або в порядку контролю. Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил встановлені ст.531 МК України є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Згідно ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Суд зазначає, що склад вказаного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру. Висновок про виявлення факту порушення митних правил, що, відповідно до ст. 360 МК України є підставою для порушення справи про порушення митних правил, повинен робитись виключно за умови достатності даних, що вказують на наявність складу правопорушення, елементом якого є вина суб`єкта. Обставинами, які свідчать про наявність чи відсутність вини правопорушника, є, крім іншого, ступінь складності і неоднозначності класифікації тих чи інших товарів.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, зокрема, що транспортний засіб Toyota модель Camry 2.2 GL, модельний рік випуску 1998, номер кузова НОМЕР_2 , було ввезено на митну територію України 07.05.2011 року гр.. Грузії ОСОБА_2 в зоні діяльності Харківської митниці, суміжна сторона Російська Федерація, у пільговому режимі, без сплати всіх митних платежів, суд дійшов висновку, що позивач умисно вчинив всі дії, які призвели до ухилення ним сплати до держбюджету платежів на суму на суму 41 290,61 грн., у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування постанови в.о. начальника Харківської митниці Мороз Р.С. від 05.08.2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, що передбачено ст. 485 МК України.

Суд зазначає, що у відповідності до Закону України № 1403-ІХ розділ XXI Митного кодексу України доповнений п. 97 наступного змісту: установити, що тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України", митне оформлення транспортних засобів особистого користування, що були у використанні та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703 (крім транспортних засобів, що класифікуються за товарними підпозиціями 8703 10, 8703 40), 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31 грудня 2020 року перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію, за умови сплати належних митних платежів з дотриманням особливостей, встановлених пунктом 77 підрозділу 2 та пунктом 36 підрозділу 5 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

У відповідності до Закону України № 1402-ІХ розділ XX «Перехідні положення» Податкового кодексу підрозділ 5 доповнено пунктом 36 Тимчасово, в якому зазначено, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо справляння податків і зборів, інших обов`язкових платежів, об`єктом оподаткування якими є транспортні засоби", сума акцизного податку визначається платником податку, на якого поширюється дія цього пункту, за ставкою, що розраховується за такою формулою: Ставка = Ставка базова + Ve + Fe.

Законом № 1402-ІХ визначено, що дія даного Закону не поширюється на транспортні засоби, якщо вони не відповідають екологічним нормам «Євро-2» і вище та/або мають походження з країни, визнаної державою-окупантом згідно із законом України або визнаної державою-агресором по відношенню до України згідно із законодавством, та/або ввозяться з території такої держави-окупанта (агресорі) та/або з тимчасово окупованої території України, визначеної такою згідно із законом України.

Постановою Верховної Ради України 27.01.2015 № 129-УШ «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї ОБСЄ. Парламентської Асамблеї ГУДУЇ національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою - агресором» Російську Федерацію визнано державою - агресором.

З матеріалів справи вбачається, що за даними бази обліку транспортних засобів системи ЄАІС Державної митної служби України, автомобіль Toyota Camry, VIN -4 НОМЕР_3 реєстраційний знак IQI НОМЕР_4 (країна реєстрації Грузія) було ввезено на митну територію України 07.05.2021 року ОСОБА_2 в зоні діяльності Харківської митниці, суміжна сторона Російська Федерація.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 є особою, уповноваженою на роботу з митницею, що покладає на нього обов`язок знати вимоги законодавства та митної справи.

Відповідно до п. 39 ч. 1ст. 4 МК України, платник податків - особа, на яку відповідно до цьогоКодексу, Податковогокодексу України та інших законів України покладено обов`язок зі сплати митних платежів.

Платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції) , що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом (п.15.1. ст. 15 ПК України).

Згідно п/п "в" п.185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію України.

Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 4 МК України, декларантом є особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Тобто, саме на декларанта покладено обов`язок зі сплати митних платежів у випадку ввезення товарів на митну територію України. Аналогічне правило закріплено у п. 4 ч. 1ст. 266 МК України.

Таким чином, 05.07.2021 року ОСОБА_1 було вчинено протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів по митній декларації ІМ40АА №UA807170/2021/042755, а саме неправомірно застосовано норми Законів № 1402-IХ та № 1403-ІХ, чим занижено суму податкового зобов`язання на cуму 41290,61 гривень.

Долучена до матеріалів справи квитанція №ПН136 від 05.07.2021 (а.с.30) на суму 31167,00 грн., в якій платником зазначено ОСОБА_3 не спростовує висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та не є доказом сплати митних платежів за постановою №0372/80700/21 від 05.08.2021.

Верховний Суд в складі колегії суддів касаційного адміністративного суду в своїй постанові від 10.12.2020 справа № 569/16120/15-а зазначив: «Аналізуючи зміст наведених вище норм права є підстави погодитися з висновками судів попередніх інстанцій про те, що склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Отож, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого статтею 485 МК України) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Вищевикладене узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 18 червня 2020 року у справі N 638/10546/16-а.»

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, в тому числі, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 7, 8, 9, 77, 134, 139, 205, 242, 243, 250, 255, 286, 295 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) о Харківської митниці Держмитслужби України (м. Харків, вул. Короленка 16 Б) про скасування постанови про порушення митних правил та закриття провадження у справі відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: Я. В. Губська