Справа № 260/7974/21
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2022-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2022 рокум. Ужгород№ 260/7974/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Маєцької Н.Д.

при секретарі судового засідання Кустрьо В.М.

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Коваленко О.М.,

представника відповідача 1 Франків Л.П.,

представника відповідача 2 Буц Б.О.,

представник третьої особи 1 не з`явився,

представник третьої особи 2 не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного агентства меліорації та рибного господарства України, Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Міністерство аграрної політики та продовольства України, Закарпатська обласна державна адміністрація про визнання дій протиправними, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 13 жовтня 2022 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 24 жовтня 2022 року.

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного агентства меліорації та рибного господарства України, Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області, треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Міністерство аграрної політики та продовольства України, Закарпатська обласна державна адміністрація, якою просить: 1) Визнати протиправними дії Державного агентства меліорації та рибного господарства України під час проведеного дисциплінарного провадження, за результатами якого наказом № 127-ТО Про звільнення ОСОБА_1 від 08.12.2021 року звільнено ОСОБА_1 начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області на підставі відсутності у діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку; 2) Скасувати наказ Державного агентства меліорації та рибного господарства України № 127-ТО від 08.12.2021 року Про звільнення ОСОБА_1 ; 3) Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відповідного управління у Закарпатській області; 4) Зобов`язати Державне агентство меліорації та рибного господарства України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, за весь час вимушеного прогулу; 5) Зобов`язати компетентні органи Державної виконавчої служби, Міністерства юстиції України за наявності підстав, відповідно до вимог чинного законодавства України стягнути з Державного агентства меліорації та рибного господарства України на користь ОСОБА_1 кошти в сумі середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, за весь час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 08 грудня 2021 року № 127-ТО позивача звільнено з посади начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства, за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», а саме прогул державного службовця. Позивач зазначає, що був відсторонений від виконання службових обов`язків та лише 25 жовтня 2021 року відповідач -1 видав наказ про допущення його до виконання обов`язків. Таким чином, на переконання позивача, твердження відповідача про те, що ним було допущено прогул не відповідають дійсності. Також, зазначає, що оскаржений наказ прийнятий на підставі наказу про оголошення позивачу догани за прогул, який оскаржений ним до суду. Відтак, вважає своє звільнення протиправним та просить поновити його на посаді.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали вимоги позовної заяви, з підстав, що наведені у позовній заяві та відповіді на відзив, просили їх задовольнити.

Відповідач -1 надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що наказом Держрибагентства від 07.06.2019 року № 58-ТО стосовно позивача відкрито дисциплінарне провадження та відсторонено його від виконання посадових обов`язків на час здійснення дисциплінарного провадження. Однак, позивач з моменту відсторонення на робочому місці не з`являвся. Враховуючи вищезазначене, керуючись частиною 1 ст. 68 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне провадження порушено шляхом видання суб`єктом призначення відповідного наказу № 107-ТО від 27 жовтня 2021 року «Про відкриття дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 ». Дисциплінарною комісією встановлено, що з 01.10.2021 року до 25.10.2021 року позивач на робочому місці був відсутній та не повідомляв про причини своєї відсутності. Під час роботи дисциплінарної комісії виявлено, що до державного службовця вже застосовувалися заходи дисциплінарного впливу за аналогічний дисциплінарний проступок. Так, наказом Державного агентства меліорації та рибного господарства від 10 листопада 2021 року № 113-ТО «Про оголошення догани ОСОБА_1 » позивачу оголошено догану, за вчинення дисциплінарного проступку передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Вказане свідчить про скоєння систематичного (повторного протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», та вказаний факт обтяжує дисциплінарну відповідальність державного службовця. У зв`язку з цим, дисциплінарна комісія запропонувала застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби. Так, наказом від 08 грудня 2021 року № 127-ТО Державного агентства меліорації та рибного господарства України позивача звільнено з посади, за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. 12 ч. 2 ст.65 Закону України «Про державну службу», а саме за прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, за пунктом 4 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу»

В судовому засіданні представник відповідача-1 проти позову заперечив, посилаючись на правомірність оскарженого наказу про звільнення позивача з посади, у зв`язку з чим, просить суд відмовити в його задоволенні з мотивів, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Відповідач -2 надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що за результатами проведеного службового розслідування встановлено, що в діях позивача вбачаються ознаки дисциплінарного проступку, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», а саме: прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Так, наказом від 08.12.2021 року № 127-ТО Державного агентства меліорації та рибного господарства України позивача звільнено з посади. Вказане звільнення погоджено Міністерством аграрної політики та продовольства України та Закарпатською обласною державною адміністрацією. Відтак, звільнення позивача відбулося в чіткій відповідності до вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача 2 проти задоволення позову заперечив з мотивів, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи -2 надав суду пояснення по суті позовних вимог, в яких зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 36 та п. 6 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» в Закарпатській обласній державній адміністрації погоджено звільнення позивача з посади начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області.

В судове засідання представник третьої особи -2 не з`явився, однак в поясненнях від 01 березня 2022 року просила розглянути справу за відсутності представника Закарпатської обласної державної адміністрації.

Представник третьої особи -1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу Державного агентства рибного господарства України №61-ТО від 22.09.2016 р. призначений на посаду начальника управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області.

21 жовтня 2021 року відповідно до наказу №103-ТО було відкрито дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_1

25 жовтня 2021 року відповідно до наказу №106-ТО було закрите дисциплінарне провадження, ініційоване 07.06.2019 р. на підставі наказу №58 ТО. Підставою закриття зазначено рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 по справі №260/990/21 та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2021 р.

Наказом т.в.о голови Державного агентства меліорації та рибного господарства України «Про відкриття дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » від 27 жовтня 2021 року № 107-ТО порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 , начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області. Вищевказаний наказ винесений на підставі листа Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області від 25 жовтня 2021 року № 2-16-01/837-21.

Так, у листі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області від 25 жовтня 2021 року № 2-16-01/837-21 зазначено, що в період з 01.10.2021 року по 25.10.2021 року начальник управління ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці, про що складено акти про відсутність державного службовця на робочому місці. У зв`язку з чим, Управління агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області пропонувало порушити дисциплінарне провадження щодо начальника управління ОСОБА_1

28 жовтня 2021 року позивачу надіслано повідомлення дисциплінарної комісії про відкриття дисциплінарного провадження та можливість надання документів і матеріалів, що підтверджують або спростовують факт вчинення можливого дисциплінарного проступку. Вказаним повідомленням також проінформовано про дату засідання дисциплінарної комісії.

03 листопада 2021 року складено акт про відмову начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області ОСОБА_1 отримати повідомлення дисциплінарної комісії від 28 жовтня 2021 року.

04 листопада 2021 р. ОСОБА_1 подав пояснення, адресоване Державному агентству меліорації та рибного господарства України.

05 листопада 2021 року дисциплінарною комісією складено акт про відсутність на засіданні дисциплінарної комісії начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області ОСОБА_1 .

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що позивач листом від 22 вересня 2021 повідомляв відповідача -1 про адресу для листування в АДРЕСА_1 , Однак, матеріалами справи підтверджено, що відповідачем-1 кореспонденція дисциплінарної комісії надсилалась позивачу за адресами: 1) пр-т Свободи, 35/9, АДРЕСА_2 ) АДРЕСА_3 .

Наказом Державного агентства меліорації та рибного господарства від 10 листопада 2021 року № 113-ТО «Про оголошення догани ОСОБА_1 » оголошено позивачу догану, за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу» прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року в адміністративній справі № 260/6722/21 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 , визнано протиправним та скасовано наказ Державного агентства меліорації та рибного господарства України № 113-ТО від 10 листопада 2021 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 ».

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2022 року залишено без змін рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року у справі № 260/6722/21.

11 листопада 2021 року позивачу надіслано повідомлення дисциплінарної комісії про надання документів і матеріалів, що підтверджують або спростовують факт вчинення можливого дисциплінарного проступку. Вказаним повідомленням також проінформовано про дату засідання дисциплінарної комісії.

16 листопада 2021 року дисциплінарною комісією складено акт про відсутність на засіданні дисциплінарної комісії начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області Коваля О.М.

23 листопада 2021 року позивачу надіслано повідомлення дисциплінарної комісії про надання документів і матеріалів, що підтверджують або спростовують факт вчинення можливого дисциплінарного проступку. Вказаним повідомленням також проінформовано про дату засідання дисциплінарної комісії.

29 листопада 2021 року дисциплінарною комісією складено акт про відсутність на засіданні дисциплінарної комісії начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області ОСОБА_1 .

Відповідно до Протоколу № 4 засідання дисциплінарної комісії від 29 листопада 2021 року запропоновано підготувати подання дисциплінарної комісії за результатами розгляду дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_1 , з висновком про наявність в його діях дисциплінарного проступку та враховуючи, що до державного службовця вже застосовувались заходи дисциплінарного впливу за аналогічний проступок (наказ Держрибагентсва від 10.11.2021 року № 113-ТО «Про оголошення догани ОСОБА_1 ») рекомендувати застосувати до нього дисциплінарне стягнення звільнення з посади державної служби.

30 листопада 2021 року дисциплінарною комісією за результатами розгляду дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_1 внесено подання.

Відповідно до вказаного подання, дисциплінарною комісією встановлено, що з 01.10.2021 року до 25.10.2021 року ОСОБА_1 на робочому місці був відсутній, що підтверджується табелями обліку робочого часу за жовтень та відповідними актами. Комісія дійшла висновку, що дії начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області ОСОБА_1 є дисциплінарним проступком і відповідають п. 12 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», а саме прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Дисциплінарною комісією було встановлено, що до державного службовця вже застосовувалися заходи дисциплінарного впливу за аналогічний дисциплінарний проступок (наказ Державного агентства меліорації та рибного господарства від 10.11.2021 року № 113-ТО «Про оголошення догани ОСОБА_1 »). Зазначене свідчить про скоєння систематичного (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого п. 12 ч. 2 ст.65 Закону України «Про державну службу», та є фактом, який обтяжує дисциплінарну відповідальність державного службовця.

У зв`язку з вищенаведеним, дисциплінарною комісією запропоновано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення звільнення з посади державної служби.

Вказане звільнення погоджено Міністерством аграрної політики та продовольства України листом від 07 грудня 2021 року № 21-1520-05.1/12686 та Закарпатською обласною державною адміністрацією листом від 03 грудня 2021 року № 1-10.2-19/6930-21.

Наказом Державного агентства меліорації та рибного господарства України «Про звільнення ОСОБА_1 » від 08 грудня 2021 року № 127-ТО звільнено позивача, начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області, за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, за пунктом 4 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу» з 09 грудня 2021 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності; громадянам гарантується захист від незаконного звільнення (стаття 43 Конституції України).

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначено Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889).

Згідно з ст. 1 Закону Закон №889 державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону № 889 за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 65 Закону № 889 за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 65 Закону № 889 дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу кримінального або адміністративного правопорушення; 15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення або постановлення відповідної окремої ухвали суду (ч. 3 ст. 65 Закону № 889).

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону № 889 до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Згідно з ч. 3 ст. 66 Закону № 889 у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Відповідно до ч. 5 ст. 66 Закону № 889 звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

За кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення (ч. 5 ст. 66 Закону № 889).

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону № 889 Дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія) (ч.1 ст. 69 Закону № 889).

Згідно частини першої статті 71 Закону № 889-VIII порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення дисциплінарного провадження визначає, зокрема: 1) повноваження та порядок роботи дисциплінарної комісії; 2) порядок формування дисциплінарної комісії; 3) порядок здійснення дисциплінарного провадження у разі неможливості утворення або функціонування дисциплінарної комісії у державному органі.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону № 889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Згідно з ч. 2 ст. 73 Закону № 889 -дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження та/або акт про відмову від надання таких пояснень; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності); 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 12) пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону № 889 -дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення (ч. 2 ст. 75 Закону № 889 -).

Відповідно до ч. 3 ст. 75 Закону № 889 -за кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні (ч. 4 ст. 75 Закону № 889 ).

Процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців визначає Порядок здійснення дисциплінарного провадження, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04 грудня 2019 року №1039 (далі - Порядок №1039).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1039 процедура здійснення дисциплінарного провадження передбачає: прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження; формування дисциплінарної комісії та її склад; визначення повноважень дисциплінарної комісії; визначення основних засад роботи дисциплінарної комісії; формування дисциплінарної справи; прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи.

Згідно з п. 3 Порядку № 1039 рішення про порушення дисциплінарного провадження приймає: 1) міністр - стосовно державного секретаря відповідного міністерства; 2) суб`єкт призначення - стосовно інших державних службовців: Кабінет Міністрів України - щодо державних службовців, які займають посади державної служби категорії А; голова місцевої держадміністрації - щодо державних службовців, які займають посади державної служби категорії Б та здійснюють повноваження керівників державної служби в державних органах; керівник державної служби в державному органі (далі - керівник державної служби) - щодо інших державних службовців, які займають посади державної служби категорій Б і В.

Відповідно до п. 4 Порядку № 1039 дисциплінарне провадження розпочинається з моменту прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження та завершується прийняттям рішення про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі - державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Комісія, дисциплінарна комісія у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, що регулюють питання здійснення дисциплінарних проваджень, і цим Порядком (п. 13 Порядку № 1039).

Відповідно до п. 25 Порядку № 1039 дисциплінарна справа повинна містити: дату і місце її формування; підстави для відкриття дисциплінарного провадження; характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та/або акт про відмову від надання таких пояснень; пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності); належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Відповідно до п. 33 Порядку № 1039 комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

Відповідно до п. 34 Порядку № 34 результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії.

Пропозиція (подання) готується Комісією, дисциплінарною комісією після прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи та підписується усіма її членами, які брали участь у голосуванні.

Щодо звільнення позивача за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. 12. ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» - прогул державного службовця, суд зазначає наступне.

З системного аналізу правових норм у цій справі вбачається, що у разі вчинення державним службовцем прогулу (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, суб`єкт призначення або керівник державної служби має право притягнути такого державного службовця до дисциплінарної відповідальності (у разі якщо не минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, а також якщо не минув один рік після його вчинення) у вигляді оголошення догани.

У разі ж встановлення систематичності (повторно протягом року) відповідного дисциплінарного проступку державного службовця, суб`єкт призначення або керівник державної служби має право застосувати винятковий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з посади державної служби.

З наведеного вбачається, що обов`язковою умовою для звільнення державного службовця є встановлення систематичності (тобто вчинених неодноразово протягом року) прогулів (відсутності на роботі більше трьох годин) цієї особи без поважних причин.

Разом з цим, єдиною належною обставиною, яка свідчить про систематичність вчинення державним службовцем такого дисциплінарного проступку як прогул без поважних причин, є чинне рішення суб`єкта призначення (керівника відповідного державного органу) про накладення на даного державного службовця дисциплінарного стягнення за таке ж порушення.

Зокрема, з даного питання, Верховний Суд сформував правовий висновок у постанові від 21 квітня 2021 року, справа № 640/15754/19 про те, що обов`язковою умовою для звільнення державного службовця є встановлення систематичності (тобто вчинених неодноразово протягом року) прогулів (відсутності на роботі більше трьох годин) цієї особи без поважних причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається із наказу Державного агентства меліорації та рибного господарства від 08 грудня 2021 року № 127-ТО «Про звільнення ОСОБА_1 », він винесений на підставі наказу Держрибагентства від 10 листопада 201 року № 113-ТО «Про оголошення догани ОСОБА_1 ».

Таким чином, застосовуючи такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення, відповідач -1 виходив з систематичності прогулів позивача без поважних причин. Зокрема, відповідач -1 посилається на той факт, що наказом від 10 листопада 2021 року № 113-ТО позивачу оголошено догану за прогул.

Як вже встановлено судом, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року в адміністративній справі № 260/6722/21 визнано протиправним та скасовано наказ Державного агентства меліорації та рибного господарства України № 113-ТО від 10 листопада 2021 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 ». Вказане рішення набуло законної сили 19 серпня 2022 року.

Закарпатський окружний адміністративний суд, розглядаючи справу № 260/6722/21 встановив, що ОСОБА_1 07 червня 2019 року був відсторонений від посади на час проведення дисциплінарного провадження згідно наказу № 58-ТО. Відповідно до рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року по справі № 260/990/21, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року визнано протиправною бездіяльність Державного агентства меліорації та рибного господарства України щодо тривалого не завершення дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 .

Також судом встановлено, що впродовж червня 2019 жовтня 2021 р. ОСОБА_1 неодноразово звертався із заявами до роботодавця Державного агентства меліорації та рибного господарства України у яких просив, зокрема, визначити йому належним чином облаштоване робоче місце, допустити його до виконання обов`язків та повноважень в порядку визначеному законодавством.

Також Закарпатський окружний адміністративний суд зазначив, що рішеннями судів по справі №260/990/21 встановлено допущення відповідачем, як працедавцем, бездіяльності при проведенні дисциплінарного провадження з 07.06.2019 р., а відтак було допущено тривале і безпідставне відсторонення ОСОБА_1 від виконання посадових обов`язків, оскільки до таких останній був допущений на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 р. та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.102021 р. тільки з 26.10.2021 р.. Окрім цього, як вбачається із багаторазових звернень ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України щодо надання йому робочого місця, то суд дійшов висновку про відсутність прогулу без поважних причин ОСОБА_1 , оскільки саме відповідач не забезпечив державному службовцю належні умови праці , включно із визначенням робочого місця.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, оскільки рішенням суду в адміністративній справі № 260/6722/21 встановлено відсутність прогулу ОСОБА_1 без поважних причин, та визнано протиправним та скасовано наказ про оголошення позивачу догани, за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» прогулу, з підстав відсутності прогулу без поважних причин, то у спірних правовідносинах відсутня така кваліфікуюча ознака вчиненого позивачем дисциплінарного проступку як систематичність, що в свою чергу виключає застосування до нього такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення з посади державної служби відповідно до вимог частини 5 статті 66 Закону № 889-VIII.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що наказом Державного агентства рибного господарства України від 25 жовтня 2021 року закрито дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 » та відповідно до п. 2 вказаного наказу ОСОБА_1 необхідно приступити до виконання службових обов`язків за посадою з 26 жовтня 2021 року.

Разом з тим, 13 жовтня 2021 року та 25 жовтня 2021 року (тобто ще до видачі наказу про допущення позивача до виконання службових обов`язків) посадовими особами Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області складено акти про відсутність державного службовця на робочому місці, затверджені в.о. начальника управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області та наказом Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 27 жовтня 2021 року № 107-ТО відкрито дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 на підставі листа Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області від 25 жовтня 2021 року № 2-16-01/837-21 (про відсутність ОСОБА_1 в період з 01.10.2021 р. по 25.10.2021 р. на робочому місці).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що наказ Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 08 грудня 2021 року № 127-ТО «Про звільнення ОСОБА_1 » є протиправним та підлягає скасуванню.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач також просить визнати протиправними дії Державного агентства меліорації та рибного господарства України під час проведеного дисциплінарного провадження за результатами, якого наказом № 127-ТО «Про звільнення ОСОБА_1 » від 08 грудня 2021 року позивача звільнено з посади.

Суд зазначає, що завдання адміністративного судочинства полягає в гарантуванні ефективного захисту порушених прав осіб, що звертаються до суду за захистом цих прав, з урахуванням принципу розподілу влади, за суттю якого на адміністративний суд покладено обов`язок контролю легальності дій та рішень суб`єктів владних повноважень, які мають діяти у визначених законом межах та на власний розсуд при виборі одного законного рішення із кількох можливих варіантів.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Суд звертає увагу, що спосіб захисту має враховувати суть порушення, допущеного суб`єктом владних повноважень - відповідачем, а тому суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Згідно з ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Як вже встановлено судом, за результатами проведеного службового розслідування відповідачем -1 винесено оскаржений наказ про звільнення позивача, з огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що належним та достатнім способом захисту для відновлення прав позивача є визнання протиправним та скасування наказу Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 08 грудня 2021 року № 127-ТО про звільнення ОСОБА_1 ..

В той же час, на переконання суду, визнання протиправними дій Державного агентства меліорації та рибного господарства України під час проведеного дисциплінарного провадження за результатами якого позивача звільнено з посади, не призведе до більш повного відновлення порушених прав позивача, оскільки судом вже визнано протиправним та скасовано наказ про звільнення позивача з посади.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Суд зауважує, що закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій статті 235, статті 240-1 КЗпП України, а, отже, установивши, що звільнення відбулося із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Аналізуючи наведені норми, суд зазначає, що у разі встановлення незаконного звільнення, суд обмежений правами щодо поновлення такого працівника на посаді, а саме суд може поновити таку особу лише на роботі, з якої працівника було звільнено.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 20.01.21 № 804/958/16.

Як вбачається із наказу Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 08 грудня 2021 року № 127-ТО позивача звільнено з посади начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області.

Таким чином, з урахуванням вимог статті 235 Кодексу законів про працю України позивач підлягає поновленню на посаді начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області.

Щодо дати з якої необхідно поновити позивача, то суд вважає за необхідне вказати наступне.

Пунктом 2.27. Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок працівників", затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року, прямо вказує, що днем звільнення вважається останній день роботи.

Згідно наказу Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 08 грудня 2021 року № 127-ТО позивача звільнено з посади начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області 09 грудня 2021 року.

Відтак, дата звільнення 09 грудня 2021 року вважається останнім робочим днем позивача. Таким чином, з 10 грудня 2021 року у позивача почався вимушений прогул. Таким чином суд вважає, що необхідно поновити позивача саме з 10 грудня 2021 року, оскільки позивач вважається таким, що 09 грудня 2021 року був на роботі.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Умови обчислення середньої заробітної плати визначаються Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" (далі Порядок № 100) та згідно пункту "з" статті 1 Порядку № 100 цей Порядок застосовується при обчисленні середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Пунктом 2 абзацом 3 Порядку № 100 встановлено, що обчислення середньої заробітної плати, передбачено, що у всіх інших випадках (крім випадків обчислення середньої заробітної плати для оплати щорічної відпустки) збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Відповідно до пункту 8 абзацу 1 Порядку № 100, обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно із пунктом 6 абзацом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24.12.1999 року за № 13, при задоволенні вимог про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.

Відповідно до довідки Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області від 13 вересня 2022 року № 1-5-17/636-22 заробітна плата позивача за квітень 2019 року становила 29770,00 грн.; за травень 2019 року 29770,00 грн.

Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача становить 1417,61 грн, а саме: 59540 грн. (сума заробітку за фактично відпрацьовані робочі дні протягом розрахункового періоду) / 42 (кількість робочих днів, фактично відпрацьованих у розрахунковому періоді).

Середньомісячна заробітна плата позивача становить 29770,00 грн.

Час вимушеного прогулу позивача за період з 10 грудня 2021 року по 13 жовтня 2022 року становить 215 робочих днів.

Відтак, середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 грудня 2021 року по 13 жовтня 2022 року становить 304786,15 грн.

Щодо органу, з якого необхідно стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 895 затверджено Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України (Держрибагентство).

Відповідно до п. 1 Постанови № 895 державне агентство меліорації та рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства, меліорації земель та експлуатації державних водогосподарських об`єктів комплексного призначення, міжгосподарських зрошувальних і осушувальних систем.

Відповідно до п. 1 Положення про управління Державного агентства меліорації та рибного господарства, затвердженого наказом Держрибагентства від 27 листопада 2019 року № 504 Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області (Закарпатський рибоохоронний патруль) є територіальним органом Державного агентства меліорації та рибного господарства України (Держрибагентство), діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується.

Відповідно до п. 14 вищевказаного Положення Закарпатський рибоохоронний патруль очолює його начальник, який призначається на посаду та звільняється з посади Головою Держрибагентства відповідно до законодавства.

Згідно з п. 19 вищевказаного Положення Закарпатський рибоохоронний патруль має самостійний баланс, відповідні рахунки в органах Казначейства, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Крім того, судом встановлено, що Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області, зареєстроване як юридична особа, .

З матеріалів справи вбачається, що Управлінням державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області у Закарпатській області видано довідку від 13 вересня 2022 року № 1-5-17/636-22 про заробітну плату позивача за два місяці, що передували звільненню.

Крім того, наказом Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 08 грудня 2021 року № 127-ТО «Про звільнення ОСОБА_1 » обов`язок здійснити відповідні розрахунки з позивачем покладено на Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області.

Управлінням державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області на виконання наказу Держрибагентства від 08.12.2021 року № 127-ТО «Про звільнення ОСОБА_1 » винесено наказ від 09 грудня 2021 року «Про здійснення розрахунків у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 ».

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що середній заробіток за час вимушеного прогулу необхідно стягнути саме з Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області.

Відповідно до пункту 2 та 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відтак, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі стягнення за один місяць у розмірі 29770,00 грн. підлягає негайному виконанню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання органів Державної виконавчої служби, Міністерства юстиції України за наявності підстав, відповідно до вимог чинного законодавства України стягнути з Державного агентства меліорації та рибного господарства на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд в межах даної адміністративної справи визнав протиправним та скасував наказ про звільнення позивача, поновив його на посаді та на користь позивача підлягає стягненню з Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Таким чином, на переконання суду, вимога позивача про зобов`язання органів Державної виконавчої служби стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу є передчасною та спрямованою на виконання рішення суду в даній адміністративній справі, відтак така вимога не підлягає задоволенню.

З огляду на вищенаведене, позовні вимоги необхідно задовольнити частково.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі не довели правомірність звільнення позивача з посади, відтак позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають задоволенню. В той же час, відсутні підстави для задоволення решти позовних вимог.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державного агентства меліорації та рибного господарства України (м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 45 а, ), Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Гойди, буд. 8, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Міністерство аграрної політики та продовольства України (м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 24), Закарпатська обласна державна адміністрація (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, ) про визнання дій протиправними, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Державного агентства меліорації та рибного господарства «Про звільнення ОСОБА_1 » від 08 грудня 2021 року № 127-ТО.

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області з 10 грудня 2021 року.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) із Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Гойди, буд. 8, ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 грудня 2021 року по 13 жовтня 2022 року в розмірі 104 926,45 грн. (сто чотири тисячі дев`ятсот двадцять шість гривень сорок п`ять копійок).

5. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області та в частині стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати у межах одного місяці в розмірі 29770,00 грн. (двадцять дев`ять тисяч сімсот сімдесят гривень 00 коп.) підлягає до негайного виконання.

6. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяН.Д. Маєцька