Справа № 620/5090/22
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2022 року Чернігів Справа № 620/5090/22

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Поліщук Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ІНВЕСТ ПЛЮС» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ІНВЕСТ ПЛЮС» (далі позивач, ТОВ «ГАЗ-ІНВЕСТ ПЛЮС») звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Чернігівській області) про визнання протиправним та скасування Податкового повідомлення-рішення від 10.12.2021 № про накладення штрафу у розмірі 40000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що оскаржуване Податкове повідомлення-рішення (далі - ППР) є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки облік пального здійснювався сертифікованим витратоміром. З метою обліку приймання, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів Товариством складається змінний звіт АЗС за формою № 17-НП, ведеться товарна книга кількісного руху нафтопродуктів (нафти) за формою № 31-НП, журнал обліку надходження нафти і нафтопродуків у резервуарах за формою № 6-НП, журнал вимірювання нафти і нафтопродуктів у резервуарах за формою № 7-НП, складаються акти приймання нафти і нафтопродуктів у резервуарах за формою № 5-НП.

У поданому до суду відзиві відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та просить у їх задоволенні відмовити, оскільки за результатами фактичної перевірки ТОВ «ГАЗ-ІНВЕСТ ПЛЮС» встановлено відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників при здійсненні діяльності з реалізації та зберігання пального у кількості 2 одиниці, чим порушено підпункт 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України.

У відповіді на відзив позивач заперечує проти доводів, викладених у відзиві та просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 04.08.2022 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 25.08.2022 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 04.10.2022 відповідь на відзив, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ІНВЕСТ ПЛЮС», повернуто без розгляду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ГАЗ-ІНВЕСТ ПЛЮС» зареєстровано як юридична особа 06.05.2016, основним видом діяльності якоє є 47.30 Роздрібна торгівля пальним (а.с. 104-106).

На підставі наказу ГУ ДПС у Чернігівській області «Про проведення фактичної перевірки» від 22.11.2021 № 2006-п та Направлень від 22.11.2021 № 3740, № 3741 була проведена фактична перевірка ТОВ «ГАЗ-ІНВЕСТ ПЛЮС» (а.с. 64-66).

Відповідно до Акта фактичної перевірки від 23.11.2021 (а.с 67-69) на акцизному складі (уніфікований номер) № 1015063 встановлено відсутність витратомірів-лічильників у кількості 2 шт. У підприємства зареєстрований рівнемір, установлений на стаціонарних резервуарах в кількості 1 одиниця модель DELPHI, серійний номер РП-50-3000 № 24-2010. При цьому, з даного акцизного складу, згідно періодичного звіту реєстратора розрахункових операцій фіскальний номер відбувається відвантаження пального (скрапленого газу) за період з 01.11.2021 по 22.11.2021 в кількості 2970,74 літри. Таким чином, перевіркою встановлено відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників при здійсненні діяльності з реалізації та зберігання пального у кількості 2 одиниці, чим порушено підпункт 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України.

На підставі зазначеного вище Акту фактичної перевірки 10.12.2021 контролюючим органом сформоване ППР № , згідно з яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 40000,00 грн (а.с. 70-71).

На підтвердження своїх аргументів позивачем надано Свідоцтво № 1873 про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки колонки для склапленого газу, чинне до 05.11.2022 (а.с. 35).

Не погоджуючись з ППР позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи нормативно-правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України, в редакції, що діяла на момент прийняття оскаржуваного ППР).

Відповідно до підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

Згідно з підпунктом 12 підрозділу 5 Розділу XX ПК України розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки:

акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 липня 2019 року;

акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 жовтня 2019 року;

акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Ця норма внесена до Податкового кодексу України у зв`язку із набранням чинності 1 січня 2019 року Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» від 23 листопада 2018 року №2628-VIII.

Як передбачено було пунктом 18 підрозділу 5 Розділу XX ПК України Норми пункту 128-1.1статті 128-1 цього Кодексу застосовуються:

з 1 липня 2019 року - до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20 000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу);

з 1 жовтня 2019 року - до розпорядника акцизного складу, на акцизному складі якого розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20 000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу);

з 1 квітня 2020 року - до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу);

з 1 липня 2020 року - до розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу (незалежно від загальної місткості резервуарів, розташованих на акцизному складі такого розпорядника), а також до вітчизняних підприємств, на яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне).

Відповідно до пункту 128-1.1 статті 128-1 ПК України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Санкція, встановлена пунктом 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України, застосовується не конкретно за реалізацію пального за відсутності встановлених витратомірів-лічильників на кожному місці відпуску пального наливом, а у випадку виробництва, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального, за відсутності встановлених витратомірів-лічильників на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірів-лічильників рівня таких товарів (продукції) у резервуарі. При цьому, такі витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники повинні бути зареєстровані у Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників.

Законодавчі зміни, на підставі яких у позивача виник обов`язок обладнати акцизний склад відповідними засобами вимірювання та реєстрації таких у відповідному реєстрі, були прийняті заздалегідь.

При цьому фактично - розпорядникам вказаних складів було надано додатковий термін для обладнання акцизних складів, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального, витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Суд зауважує, що із змісту Акта фактичної перевірки від 23.11.2021 (а.с 67-69) вбачається, що контролюючим органом встановлено, що на акцизному складі (уніфікований номер) № 1015063 ТОВ «ГАЗ-ІНВЕСТ ПЛЮС» встановлено відсутність витратомірів-лічильників у кількості 2 шт.

Позивач у поданих до суду документах не навів обставин, які б свідчили про неможливість реалізації передбаченого підпунктом 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України обов`язку, як і не навів обставин, підтверджених належними доказами, що реалізація такого обов`язку перебувала винятково поза межами його впливу.

Аналіз матеріалів даної справи та зазначених вище правових норм при застосуванні до спірних правовідносин дає підстави вважати, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, приймаючи оскаржене ППР діяв з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення. Підстави вважати, що оскаржуване ППР не відповідає положенням частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України - відсутні.

Подібні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 07.06.2022 у справі № 340/2620/21.

Суд звертає увагу на те, що здійснюючи судочинство Європейський суд з прав людини в рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» зазначив, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції суди зобов`язані обґрунтувати свої рішення, проте це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен довод. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру ухвалюваного рішення (CASE OF Svetlana Vladimirovna PRONINA against Ukraine (Application no. 63566/00)).

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного правового аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ІНВЕСТ ПЛЮС» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю«ГАЗ-ІНВЕСТ ПЛЮС», вул. Шевченка, 111-А, с. Нова Басань, Бобровицький район, Чернігівська область, 17461, ЄДРПОУ/РНОКПП: 40469259.

Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області, вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000, ЄДРПОУ/РНОКПП: 44094124.

Повний текст судового рішення складено 24 жовтня 2022 року.

Суддя Л.О. Поліщук