Справа № 520/21234/21
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2022-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 р. Справа № 520/21234/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Русанової В.Б. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2021 (суддя: Біленський О.О., м. Харків) по справі № 520/21234/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУНП в Харківській області), в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області протиправною, яка висловлюється в порушенні вимог ст.15, ст.20 Закону України «Про звернення громадян» та ст.19 Конституції України, а саме, діяти тільки на підставі закону, в межах повноважень і способом, які передбачені Конституцією та законами України;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області розглянути заяву від 06 липня 2021 року, на яку у своєму листі за №Д-4744/08-09 від 19 липня 2021 року посилається заступник голови обласної державної адміністрації О. Скакун, запевнюючи заявника, що про результати розгляду та прийняте рішення у встановлений законом термін заявник буде проінформованим.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що в заяві від 06 липня 2021 року при зверненні на дії дільничного інспектора Зміївського відділу поліції в Харківській області, який користуючись своїм посадовим становищем, без дозволу суду проникнув до житла ОСОБА_2 , особи із інвалідністю II групи, маючого психічне захворювання 27 липня 2021 року, була отримана відповідь №Д- 4744/08-09 за підписом заступника голови обласної державної адміністрації Олександра Скакуна, в якій останнім зазначено, що, керуючись Законом України «Про звернення громадян», заяву позивача для перевірки викладених обставин та прийняття рішення відповідно з вимогами чинного законодавства направлено до ГУНП в Харківській області з письмовим завіренням та про результати розгляду позивача буде проінформовано вказаним територіальним правоохоронним органом у встановлений законом термін. Вказує, що такий термін визначений статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», тобто не більше одного місяця із вказівкою, що загальний термін не може перевищувати сорока п`яти днів. Проте, до цього часу відповідь від суб`єкта владних повноважень ГУНП в Харківській області не отримано, що є протиправною бездіяльністю.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2021 по справі № 520/21234/21 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (, вул. Жон Мироносиць, 5, м. Харків, 61002) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій. посилаючись на його прийняття при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2021 по справі № 520/21234/21 та зобов`язати ГУНП в Харківській області надати відповідь на заяву №Д-4744/08-09 від 19.07.2021, яка за підписом заступника голови обласної державної адміністрації О.Скакун була для перевірки викладених обставин та прийняття рішення спрямована до Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач вказує, що в позові мова йде про відсутність відповіді суб`єкта владних повноважень заявнику, проте судом першої інстанції зазначено, що усі звернення належним чином були зареєстровані та ані слова про надання відповіді заявнику відповідачем. Зазначає, що лише з відзиву відповідача на адміністративний позов позивачу стало відомо про надсилання звернення до структурних підрозділів ГУНП в Харківській області, проте відповіді досі не отримано.

Відповідач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначив, що, за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 начальником ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області 10.08.2021 позивачу надана письмова відповідь вих. №7664 від 10.08.2021, яка була направлена простою кореспонденцією. Вказує, що відомості щодо направлення позивачеві відповіді на його запит містяться в Журналі № 4 обліку вихідних та підготовлених документів відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області (інв. №91), копія якого наявна в матеріалах справи. Таким чином, вважає, що звернення позивача від 06.07.2021, яке надійшло з ХОДА до Головного управління Національної поліції в Харківській області, було повно та всебічно розглянуто відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства та за результатами розгляду звернення заявнику надана ґрунтовна письмова відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 06 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Голови Харківської обласної державної адміністрації.

Відповіддю №Д-4744/08-09 від 19.07.2021 за підписом заступника голови обласної державної адміністрації Олександра Скакуна позивача повідомлено, що, керуючись Законом України «Про звернення громадян», заяву позивача для перевірки викладених обставин та прийняття рішення відповідно з вимогами чинного законодавства спрямовано до Головного управління Національної поліції в Харківській області. Про результати розгляду та прийняте рішення, позивача буде проінформовано вказаним територіальним правоохоронним органом у встановлений законом термін.

Судом також встановлено, що 10.07.2021 до ГУНП в Харківській області з Харківської обласної державної адміністрації надійшло звернення ОСОБА_1 щодо неправомірних дій, на думку останнього, дільничного офіцера поліції ВП №2 Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області Левіна І.М., який спільно з представниками органів місцевого самоврядування незаконно зайшов до домоволодіння, яке належить ОСОБА_3 ..

Звернення було зареєстровано в Журналі реєстрації звернень громадян ГУНП в Харківській області 10.07.2021 за № Д-4744.

Оскільки порушені позивачем питання стосувались, на думку ОСОБА_1 , незаконних дій дільничного офіцеру поліції ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, керівництвом ГУНП в Харківській області розгляд звернення було доручено за належністю Управлінню превентивної діяльності ГУНП в Харківській області.

21.07.2021 звернення ОСОБА_1 було отримано працівником УПД ГУНП в Харківській області, про що свідчить підпис у Журналі реєстрації звернень громадян, які надійшли поштою ВДЗ ГУНП в Харківській області (інв. №1219нт).

21.07.2021 згідно Журналу обліку вхідних заяв, скарг та пропозицій громадян УПД ГУНП в Харківській області (інв. № 1032) звернення ОСОБА_1 було зареєстровано та в цей же день за вих.№Д-1442/119-20/03-2021 направлено до Відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про звернення громадян».

22.07.2021 звернення ОСОБА_1 було зареєстровано у Журналі обліку звернень громадян, що надійшли поштою ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області (інв. №29).

За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 начальником ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області 10.08.2021 позивачу надана письмова відповідь вих. №7664 від 10.08.2021, яка зареєстрована в Журналі № 4 обліку вихідних та підготовлених документів відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області (інв. № 91), та направлена позивачу простою кореспонденцією.

Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області в частині ненадання відповіді на заяву від 06.07.2021, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з іх необґрунтованості.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 1 Закону України «Про звернення громадян» №393/96-ВР (далі по тексту Закон №393/96-ВР) визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За приписами частини шостої статті 5 Закону №393/96-ВР, письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У частині першій статті 7 Закону №393/96-ВР закріплено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону №393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Відповідно до частин першої, третьої та четвертої статті 15 Закону №393/96-ВР, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

У частині першій статті 20 Закону №393/96-ВР установлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише відповідно до закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Судовим розглядом встановлено, що 10.07.2021 до ГУНП в Харківській області з Харківської обласної державної адміністрації надійшло звернення ОСОБА_1 , а 10.08.2021 начальником ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області позивачу надана письмова відповідь вих. №7664 від 10.08.2021. Відомості щодо направлення позивачеві відповіді на його запит містяться в Журналі №4 обліку вихідних та підготовлених документів відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області (інв. № 91).

Щодо направлення відповіді простою кореспонденцією, колегія суддів зазначає наступне.

Відправка кореспонденції заявникам органами Національної поліції України здійснюється відповідно до вимог наказу Національної поліції України від 20.05.2016 № 414 «Про затвердження Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої вади».

Відповідно до пункту 15 вказаної інструкції «Порядок опрацювання і відправлення вихідної кореспонденції», вихідні документи надсилаються адресатам з використанням засобів поштового зв`язку, електронного зв`язку, а також доставляються фельд`єгерским зв`язком. У виключних випадках, з дозволу керівництва ДДЗ та структурного підрозділу-виконавця документа, дозволяється доставляння кореспонденції працівниками цього підрозділу особисто (нарочно) в межах одного населеного пункту (району). У такому разі керівник ДДЗ або його заступник на копії документа з усіма візами проставляє позначку «Н», ставить свій підпис та дату.

Згідно з приписами п.п.5 п.15 вказаної Інструкції, вихідну кореспонденцію опрацьовує ДДЗ і надсилає централізовано в день її одержання від структурних підрозділів апарату поліції. За неможливістю організувати опрацювання і надсилання вихідної кореспонденції у визначеному порядку її направляють структурні підрозділи апарату поліції самостійно через поштове відділення зв`язку. Працівникам Національної поліції України заборонено надсилати або передавати документи без реєстрації в підрозділі документального забезпечення.

З огляду на наведене, чинним законодавством не передбачено обов`язку відповідача надсилати заявникам відповіді на їх звернення замовним листом через пошту, складати реєстри або згруповані поштові відправлення з відмітками працівника зв`язку про прийняття та інше.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки відповідь на заяву ОСОБА_1 надано 10.08.2021, тобто у строк, встановлений статтею 20 Закону №393/96-ВР, а тому відповідачем не було порушено норм чинного законодавства і його дії не порушують прав позивача.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 20.03.2020 по справі №805/1442/17-а.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2021 по справі № 520/21234/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) В.Б. Русанова Т.С. Перцова