Справа № 360/5221/21
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2022-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

25 жовтня 2022 року Справа № 360/5221/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, Національної поліції України про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (далі відповідач І), Національної поліції України (відповідач ІІ), з урахуванням уточненої позовної заяви від 11.10.2021 позивач просить суд:

- визнати противоправною відмову Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо направлення заяви та подання про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років;

- зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007, необхідні документи щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 14.08.1997 по 06.06.2016 позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, Національній поліції та звільнився у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств. В період проходження служби позивач займав посади, які надають право обчислення вислуги років на пільгових умовах, та проходив службу в особливий період.

У травні 2021 року позивач звернувся до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України із заявою, в якій просив надати завірену копію послужного списку та розрахунку вислуги років, у тому числі у пільговому обчисленні, а також просив відповідача направити до органів Пенсійного фонду України матеріали для призначення пенсії за вислугу років.

Відповідач листом від 27.05.2021 за № С453/48-2021 відмовив у направленні до органів Пенсійного фонду України матеріалів для призначення пенсії за вислугу років, оскільки вважає, що вислуга років позивача у календарному обчисленні складає 18 років 09 місяців 21 день. В свою чергу, для призначення пенсії необхідний стаж - 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

При цьому відповідач, на думку позивача, зовсім не врахував стаж роботи на посадах, який надає право для обчислення пільгового стажу, з урахуванням якого вислуга років позивача складає понад 22 років та 6 місяців, визначених як обов`язкова умова призначення пенсії за вислугу років п. «а» ч.1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (надалі Закон № 2262). Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 28 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Ухвалою суду від 23 грудня 2021 року залучено до участі у справі як другого відповідача Національну поліцію України та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 07 лютого 2022 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 22 лютого 2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 березня 2022 року.

Ухвалою суду від 26 вересня 2022 року вирішено подальший розгляд адміністративної справи № 360/5221/21 здійснювати на підставі її матеріалів в електронній формі.

Від Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України 19.11.2021 надійшов відзив на уточнену позовну заяву, в якому відповідач у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю.

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що станом на 06.06.2021 ОСОБА_1 має календарної вислуги - 18 років 09 місяців 21 день, однак для призначення пенсії відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262 позивач повинен мати на день звільнення (станом на 06.06.2021) вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Відповідач зазначає, що законодавцем розмежовано такі поняття як «вислуга років» та «календарна вислуга років». При цьому до вислуги років можливим є зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні і цей стаж теж враховується при призначенні пенсії. В той же час для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До такої вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Окрім того, згідно зі ст. 17 Закону № 2262 календарна вислуга років є визначальною для набуття права на призначення пенсії. Позивач такої вислуги у мінімально-визначеному законодавством розмірі не має, а тому права на призначення пенсії за вислугу років не здобув. Жодної відсилочної норми вказана стаття не містить, а також не містить посилання на те, що види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії можуть бути встановлені підзаконними актами. Пунктом «а» частини 1 статті 12 Закону №2262 визначено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

При цьому, зазначеною вище законодавчою нормою чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності саме календарної, а не загальної чи пільгової вислуги років. Тому відповідач вважає, що право на пенсію за вислугу років визначається, виходячи з тривалості вислуги років саме у календарному обчисленні. Отже, оскільки на день звернення позивача з заявою про призначення пенсії календарна вислуга його становить 18 років 09 місяців 21 день, тобто менше встановлених п. «а» ч.1 ст. 12 Закону № 2262, позивач не набув права на пенсію за вислугою років, тому підстави для задоволення його позовних вимог відсутні.

Від Національної поліції України 20.01.2022 надійшов відзив на уточнену позовну заяву, в якому відповідач у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю. Вказує, що 06.06.2016 позивача звільнено зі служби в поліції у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств на підставі наказу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (надалі ДВБ НПУ) від 27.02.2017 № 49 о/с, яким позивачу встановлено: вислугу років в поліції для виплати надбавки за вислугу років у розмірі 18 років 09 місяців 21 день, - вислугу років на пільгових умовах у розмірі 04 роки 11 місяців 09 днів. Однак наявна у нього вислуга на дату звільнення не є достатньою для набуття ним права на пенсію відповідно до положень пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262, а отже позивач, як наслідок, не є особою, що набула право на пенсію відповідно до положень Закону № 2262-ХІІ, оскільки на день звільнення не має вислуги років 22 календарних роки та 6 місяців вислуги і більше, що прямо передбачено цим законом.

Наказом ДВБ НПУ від 02.04.2021 № 96 о/с внесені зміни до наказу ДВБ НПУ від 27.02.2017 № 49 о/с в частині зазначення розміру вислуги років на пільгових умовах, а саме замість «04 роки 11 місяців 09 днів» встановлено вислугу років на пільгових умовах у розмірі «05 років 05 місяців 09 днів».

Пунктом «а» частини першої статті 50 Закону № 2262 встановлено, що пенсії відповідно до цього Закону призначаються серед іншого, особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення. Крім того, абзацом першим пункту «є» частини першої статті 50 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам, які набули право на пенсію за цим Законом у зв`язку із внесенням зміни в раніше виданий наказ або інший розпорядчий акт про оголошення їх вислуги років для призначення пенсії та звільнення зі служби, - з дня підписання наказу або іншого розпорядчого акту відповідною посадовою особою про внесення цієї зміни. Отже, відповідач зазначає, що задоволення позову в межах заявлених позовних вимог про зобов`язання ДВБ НПУ та/або НПУ включити до вислуги років для призначення пенсії пільгову вислугу років та зобов`язання ДВБ НПУ та/або НПУ направити необхідні документи до пенсійних органів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, без внесення відповідних змін до наказу ДВБ НПУ від 27.02,2017 М 94 о/с (зі змінами внесеними наказом ДВБ НПУ від 02.04.2021 М 96 о/с), буде юридично невірним, безпідставним та передчасним. Тому в задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю. Крім того другий відповідач вважає, що позивач пропустив місячний строк звернення до суду, визначений ч.5 ст.122 КАС України, оскільки предмет позову пов`язаний саме з визначенням вислуги років в наказі про звільнення, як підстави для призначення пенсії, отже, пов`язані з проходженням публічної служби позивачем.

31.05.2022 на електронну адресу суду від Національної поліції України надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що відповідно до Постанови № 393 у редакції від 19.02.2022 для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років поліцейським проводиться лише згідно з пунктами 1 і 2 Постанови № 393. Тобто пільгова вислуга років враховується лише при визначенні розміру пенсії та не береться до уваги при визначенні наявності у особи права на призначення пенсії за вислугу років, оскільки періоди, що зараховуються на пільгових умовах, визначені п.3 Постанови № 393 зараховуються до вислуги років лише для визначення розміру пенсії.

Також зазначено, що шляхом доповнення Постанови № 393 нормою уточнюючого характеру (пунктом 2-1) та внесення змін до абзацу 1 пункту 3 цього порядку, які набули чинності з 19.02.2022, висновки Верховного Суду викладені в численних постановах, зокрема від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а та від 14.04.2021 у справі №480/4241/18 та інших, станом на сьогодні є спростованими та не підлягають до врахування при ухваленні законного рішення у справі у відповідності до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України. Правових підстав для зарахування позивачу до вислуги років для призначення пенсії на умовах Закону № 2262-ХІІ наявної у позивача пільгової вислуги років немає, а також відсутні підстави для оформлення та направлення до ГУ ПФ України в Луганській області належних документів для призначення пенсії ОСОБА_1 на умовах Закону № 2262-ХІІ та наявної у позивача пільгової вислуги років, відтак підстави для задоволення позову відсутні, на думку другого відповідача.

Суд розглядає справу в порядку загального позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до статті 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , має статус учасника бойових дій, що підтверджено наявними у матеріалах справи копіями паспорта громадянина України серія НОМЕР_2 виданого Старобільським РВ УМВС 10.09.2007, картки фізичної особи-платника податків, посвідчення серії НОМЕР_3 від 08.07.2015.

Наказом Департамента внутрішньої безпеки Національної поліції України № 49 о/с від 27 лютого 2017 року позивача звільнено зі служби в поліції за підпунктом 8 частини 1 статті 77 (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств). Вислуга років на день звільнення складає 18 років 09 місяців 21 день, на пільгових умовах 04 роки 11 місяців 09 днів.

18.03.2021 позивач звернувся до Департамента внутрішньої безпеки Національної поліції України із заявою про перерахунок вислуги років на пільгових умовах на день його звільнення у календарному та у пільговому обчисленні, з урахуванням всіх періодів проходження служби в органах внутрішніх справ та Національній поліції України на пільгових умовах. Також просив надати всі копії необхідних документів.

Листом вих. № С-699/42-02/03-21 від 06.04.2021 Департаментом внутрішньої безпеки Національної поліції України направлено на адресу позивача копії запитуваних документів.

Наказом Департамента внутрішньої безпеки Національної поліції України № 96 о/с від 02.04.2021 внесені зміни в наказ № 49 о/с від 27 лютого 2017 року щодо звільнення ОСОБА_1 : до пункту наказу у частині звільнення відповідно щодо звільнення зі служби змінити у частині оголошення вислуги років у пільговому обчисленні. Вважати вислугу років на пільгових умовах - 05 років 05 місяців 09 днів.

Згідно з довідкою від 06.04.2021 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, яка видана ОСОБА_1 як колишньому підполковнику поліції про те, що він дійсно в період з 07.11.2015 по 19.02.2016 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей.

Відповідно до розрахунку вислуги років для пенсії ОСОБА_1 станом на 16.06.2016 час служби в календарному обчисленні - 18 років 09 місяців 21 день, час перебування на роботі згідно з пунктом 15 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» - 01 рік 04 місяці 25 днів, час служби у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) - 02 років 09 місяців 27 днів; час служби у пільговому обчисленні, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції (без урахування календарної вислуги) - 02 роки 07 місяців 16 днів. Всього - 24 роки 03 місяці 00 днів.

22.04.2021 позивач звернувся до Національної поліції України із заявою про направлення до пенсійного органу документів для призначення в подальшому пенсії за вислугу років.

Відповідно до листа вих. № С-453/48-2021 від 27.05.2021 Національна поліція України повідомила позивача, що пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 (далі - Порядок), заяви про призначення пенсій особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із цим Законом, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної прикордонної служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної служби техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Також зазначено, що відповідно до наказу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 27.02.2017 № 49 о/с вислуга років у календарному обчисленні на день звільнення позивача становить - 18 років 09 місяців 21 день, у зв`язку з цим для оформлення та подачі документів до органів Пенсійного фонду для призначення пенсії за вислугу років немає законних підстав.

В довідці від 06.04.2021 № 114 Департамента внутрішньої безпеки Національної поліції України, яка видана ОСОБА_1 як колишньому підполковнику поліції, вказано, що в матеріалах його особистої справи зазначено періоди служби в органах внутрішніх справ та Національної поліції України, які підлягають зарахуванню до вислуги років на пільгових умовах у разі призначення пенсії після набуття права на пенсію, а саме: вислуга років на день звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції становить у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) - 05 років 05 місяців 09 днів, у календарному обчисленні (буз урахування пільгової вислуги) 18 років 09 місяців 21 день.

Копії зазначених документів також додані до уточненого позову від 11.10.2021.

Не погоджуючись з відмовою відповідача, викладеною у зазначеному листі, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд керується такими вимогами чинного законодавства, чинного станом на час виникнення спірних правовідносин 22.04.2021 - дату звернення позивача з заявою про призначення пенсії за вислугу років до спеціально уповноваженого органу Національної поліції України з призначення пенсій.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у даній справі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначено положеннями Закону № 2262-ХІІ.

Згідно з пунктом «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Стаття 17 Закону № 2262-ХІІ встановлює види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.

Також, положення статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ визначають, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Тобто, законодавець чітко встановлює можливість призначення пенсії за вислугу років, із зарахуванням в її період вислуги років на пільгових умовах.

На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України затверджено постанову від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі -Постанова № 393) яка встановлює, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються: військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту; служба в органах внутрішніх справ України, органах і підрозділах цивільного захисту на посадах начальницького і рядового складу, Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу з дня призначення на відповідну посаду; служба в Національній поліції.

Відповідно до пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції (абзац 7 підпункту «а»); один місяць служби за півтора місяця: у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств (абзац 9 підпункту «в»).

З вказаних вимог Постанови № 393 слідує, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується пільговий стаж роботи на встановлених цим Порядком посадах.

Суд зауважує, що він застосовує норми Постанови № 393 до спірних правовідносин в редакції, що була чинною станом на час їх виникнення, а саме на дату звернення позивача з заявою про призначення пенсії - 22.04.2021.

В подальшому прийняті редакції цієї постанови суд не може застосувати, визначаючи наявність в позивача права на призначення пенсії, оскільки такі норми не мають зворотної дії в часі, і такими нормами не міг керуватися другий відповідач, відмовляючи позивачу в призначенні пенсії. Тому його аргументи з цього приводу суд визнає незмістовними.

Таким чином, з аналізу викладених положень наведеної Постанови № 393 вбачається, що пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Відтак, положення усіх зазначених вище нормативно-правових актів не ставлять в залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги та не встановлюють те, що вислугу років у пільговому обрахуванні не може бути зараховувана до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії.

Крім того слід вказати, що як Законом № 2262-ХІІ, так і Постановою № 393 не визначено та не передбачено таких понять як «право на пенсію за вислугу років в календарному обчисленні» або «пільгова вислуга років» або «загальна вислуга років».

Статтею 12 Закону № 2262-ХІІ визначені умови, коли пенсія призначається саме «за вислугу років».

Стаття 17-1 Закону № 2262-ХІІ також регулює питання обчислення саме «вислуги років», однак за наявності у конкретної особи певних умов при проходженні служби, які обумовлюють застосування пільг при призначенні пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

В свою чергу, згідно з Постановою № 393 пільгами є зарахування до вислуги років, яка надає право на отримання пенсії, у певній кратності тих періодів служби, які відповідають визначеним цією Постановою умовам (конкретні умови передбачають застосування певної кратності).

Поняття «вислуга років», яка обчислюється у будь-якому випадку календарними роками та місяцями, застосовується як до осіб, які не мають пільгових умов на призначення пенсії за Законом № 2262-ХІІ, так і до осіб, які мають такі пільгові умови.

З матеріалів справи судом встановлено, що вислуга років на день звільнення позивача зі служби в поліції 06.06.2021 складає: календарна 18 років 09 місяць 21 день, пільгова 05 років 05 місяців 09 днів. Всього 24 роки 3 місяця.

Зазначені обставини підтверджені належними доказами і сторони визнають повністю.

Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а дійшов висновку, що основним нормативним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу, є Закон № 2262. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Також, Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18 дійшов висновку про те, що передбачена Постановою № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону № 2262 і положенням цього Закону не суперечить.

Для призначення пенсій за вислугу років за Законом № 2262 календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Постанови № 393.

Враховуючи вище викладене, період служби позивача, визначений в наказі про його звільнення як «пільгова: 05 років 05 місяців 09 днів» є вислугою, яка повинна бути додатково зарахована до вислуги років, яка підлягає обчисленню та застосуванню в порядку статей 12, 17 та 17-1 Закону № 2262 та Постанови № 393, разом із визначеним періодом часу 18 років 09 місяць 21 день.

Отже судом встановлено, що вислуга років позивача, з урахуванням періодів служби, які мають бути зарахувані з відповідною кратністю на пільгових умовах, становить понад 24 календарних років (18 років 09 місяць 21 день + 05 років 05 місяців 09 днів), відтак, позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а дійшов висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Також, Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18 дійшов висновку про те, що передбачена Порядком № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону № 2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а та постанові від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18.

За наслідками розгляду цієї справи Верховний Суд в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду зробив наступні правові висновки:

1. в цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів);

2. для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

З таких підстав, суд вважає, що аргументи відповідачів на відсутність підстав для звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для розгляду питання про призначення позивачу пенсії за вислугу років за відповідною заявою позивача - не ґрунтується на вимогах закону.

Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 № 135/13402 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Згідно з пунктом 12 вказаного Порядку уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Відповідно до наказу Національної поліції України від 14.05.2019 № 455 у центральному органі управління поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належать до сфери Національної поліції України уповноваженим структурним підрозділом Центрального органу управління поліції з підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення (перерахунку) пенсій документів щодо осіб, які мають право на пенсію згідно із законодавством України, визначено Сектор з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України.

Крім цього, відповідно до підпункту 2 пункту 2 розділу II Положення про Сектор з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 11.04.2016 №308, основною функцією Сектору є: підготовка документів для призначення пенсій та подання їх до органів Пенсійного фонду України. Згідно з підпунктом 1 пункту 1 розділу I вказаного Положення цей сектор є самостійним структурним підрозділом апарату Національної поліції України.

Копії вказаних наказів надав суду ДВБ НПУ разом з відзивом.

Отже саме Національна поліція України, самостійним структурним підрозділом апарату якої є зазначений сектор, є належним відповідачем у справі.

Згідно з положеннями Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 17.09.2018 № 760 (зареєстровано в Міністерства юстиції України 10.10.2018 за №1152/32604 (далі -Інструкція №760) визначено, що уповноважені структурні підрозділи це визначені МВС, ЦОВВ, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України (Національна поліція України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Адміністрація Державної прикордонної служби України (далі - ЦОВВ)), та Національній гвардії України, на які покладено функції з підготовки та подання до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення пенсій документів (пункт 3 Інструкції № 760).

У пункті 1 розділу ІІ Інструкції № 760 визначено, що уповноважені структурні підрозділи: 1) організують роботу з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до чинного законодавства; 2) розглядають листи та звернення із питань оформлення документів для призначення та перерахунку пенсій, для отримання пільг, а також здійснюють прийом громадян, які звертаються з цих питань; 3) приймають від підрозділів персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерських підрозділів) документи, передбачені Порядком та цією Інструкцією для призначення (перерахунку) пенсій; 4) готують та подають у встановленому чинним законодавством порядку до органів, які призначають пенсії, документи для призначення (перерахунку) пенсій; 5) формують облікові справи та зберігають їх згідно з порядковими номерами, присвоєними в книзі обліку документів для призначення пенсій (додаток 1); 7) ведуть облік осіб, яким призначено пенсію відповідно до Закону; 8) взаємодіють з органами, які призначають пенсії, стосовно осіб, яким призначено (припинено) виплату пенсій, та в межах повноважень з органами державної влади з питань соціального захисту та пенсійного забезпечення тощо.

Розділом ІІІ Інструкції № 760 визначені повноваження уповноважених структурних підрозділів в частині організації роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку), зокрема останні: 1) приймають від особи, яка набула право на пенсію відповідно до Закону, заяву про призначення пенсії, документи згідно з Порядком.

Не пізніше наступного робочого дня інформують письмово в довільній формі підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) про необхідність оформлення та подання уповноваженому структурному підрозділу документів для призначення (перерахунку) пенсії; 2) здійснюють перевірку обчислення вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії; 3) здійснюють перевірку поданих для призначення пенсії документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та інших документів; 4) у разі якщо до заяви про призначення пенсії не додано необхідних для цього документів, витребовують їх від відповідного підрозділу персоналу (кадрового забезпечення) та підрозділу фінансового забезпечення (бухгалтерського підрозділу). Витребовувати документи, подання яких не передбачено Порядком, забороняється; 5) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії та всіх необхідних документів оформлюють особі, якій оформлюється пенсія, готують подання про призначення пенсії за формою, установленою Порядком, та направляють до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи; 6) долучають до облікової справи особи отриману від органів, що призначають пенсії, розписку-повідомлення.

На підставі викладених норм саме на зазначений вище структурний підрозділ Національної поліції України покладається обов`язок оформлення особі, яка набула право на призначення відповідного виду пенсії, подання про призначення пенсії за формою, установленою Порядком № 3-1, та направлення подання та відповідних документів до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи.

Суд також зауважує, що підставою для вчинення зазначених дій Сектором з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України є саме заява особи про призначення пенсії за вислугу років.

Отже чинним законодавством на Національну поліцію України в особі Сектору з питань пенсійного забезпечення покладено обов`язок підготувати і направити документи для призначення пенсії. Тому, відмовивши листом від 27.05.2021 № С-453/48-2021 позивачу в призначенні пенсії за вислугу років, другий відповідач вчинив протиправні дії.

До компетенції ж Департамента внутрішньої безпеки Національної поліції України не належить вирішення питання про наявність підстав (в т.ч. стажу) для призначення чи перерахунку пенсії позивачу, тому в задоволенні позовних вимог до цього відповідача слід відмовити. Тому в задоволенні позовних вимог до Департамента внутрішньої безпеки Національної поліції України слід відмовити.

Аргументи Національної поліції України про залишення позову без розгляду у зв`язку із пропущенням строків звернення до суду, суд оцінює критично та зазначає, що про відмову в підготовці та направленні необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській позивач дізнався, отримавши листа від 27.05.2021 № С-453/48-2021. До суду позов надійшов 23.09.2021, отже в межах загального шестимісячного строку для оскарження дій, рішень та бездіяльності відповідача як суб`єкта владних повноважень, що визначений ч.2 ст.122 КАС України.

Частиною першої статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з вимогами частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги мають бути задоволені з визначенням належного відповідача у справі - Національної поліції України, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне на підставі вимог ч.2 ст.9 та п.10 ч.2 ст.245 КАС України вийти за межі позовних вимог та обрати інший спосіб захисту прав позивача, а саме:

визнати протиправною відмову Національної поліції України в підготовці та направлені Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області заяви ОСОБА_1 від 22.04.2021 та інших необхідних документів для призначення пенсії за вислугу років;

зобов`язати Національну поліцію України на підставі заяви від 22.04.2021 підготувати та направити необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12, статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії вислуги років у пільговому обчисленні.

Позивач має статус учасника бойових дій і його звільнено від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI, а суму помилково сплаченого ним судового збору в цій справі в сумі 908,00 грн йому повернуто ухвалою суду від 25.10.2022.

Крім того, згідно з вимогами ч. 4 ст. 48 КАС України якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Керуючись статтями 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Національної поліції України (, місцезнаходження: вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601) про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову листом № С-453/48-2021 від 27.05.2021 Національної поліції України в підготовці та направлені Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області заяви ОСОБА_1 від 22.04.2021 та інших необхідних документів для призначення пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Національну поліцію України на підставі заяви від 22.04.2021 підготувати та направити необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12, статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії вислуги років у пільговому обчисленні.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департамента внутрішньої безпеки Національної поліції України відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.С. Шембелян