Справа № 560/8971/22
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8971/22
РІШЕННЯ
іменем України

26 жовтня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому просить визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_1 по видачі повістки на відправку від 22 серпня 2022 року неправомірними та скасувати повістку на відправку від 22 серпня 2022 року видану ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням начальника третього відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке оформлене повісткою на відправку, позивача мобілізовано для призову та направлення до військової частини для проходження служби.

Наказом директора відокремленого структурного підрозділу "Новоушицький фаховий коледж" закладу вищої освіти "Подільський державний університет" № 87С від 12 серпня 2022 року позивача зараховано на навчання до даного навчального закладу на спеціальність "Енергетичне машинобудування" за денною формою навчання на контрактній основі. Термін навчання з 1 вересня 2022 року по 30 червня 2024 року. Викладене підтверджується довідкою № 63 від 12 серпня 2022 року навчального закладу.

Позивач вважає, що начальник третього відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 діяв не у спосіб та порядок, що визначені Конституцією та чинним законодавством, оскільки позивач має право на відстрочку від військової служби.

Ухвалою суду від 31.08.2022 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому останній зазначає, що станом на 22 серпня 2022 року видача повістки про призов була правомірною, адже про наявність підстав для відстрочки від призову стало відомо лише 23 серпня 2022 року, відтак, відсутні підстави для задоволення позову в частині визнання неправомірними дій ІНФОРМАЦІЯ_3 . Не підлягає задоволенню позов і в частині скасування повістки на відправку, адже обов`язок ОСОБА_1 по явці за виданою йому повісткою припинився і повістка не породжує для нього жодних зобов`язань, та такий спосіб судового захисту не передбачений Законом.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, оцінивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що позивачу 22.08.2022 відповідачем було вручено повістку на відправку.

Згідно довідки військово-лікарської комісії від 09.08.2022 №2085 встановлено, що ОСОБА_1 придатний до військової служби за результатами проведеного медичного огляду.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 , встановлено, що останній згідний бути призваним на військову службу по мобілізації за військово обліковою спеціальністю 341000.

Наказом директора відокремленого структурного підрозділу "Новоушицький фаховий коледж" закладу вищої освіти "Подільський державний університет" № 87С від 12 серпня 2022 року позивача було зараховано на навчання до даного навчального закладу на спеціальність "Енергетичне машинобудування" за денною формою навчання на контрактній основі. Термін навчання з 1 вересня 2022 року по 30 червня 2024 року, що підтверджується довідкою № 63 від 12 серпня 2022 року навчального закладу.

22 серпня 2022 року дану довідку вручено працівнику відповідача, а копію направлено рекомендованим листом, який через відділенням поштового зв`язку вручено представнику відповідача 23 серпня 2022 року.

Позивач вважає, що у відповідача були відсутні підстави для вручення повістки, оскільки позивач перебуває на денній формі навчання.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд дійшов наступних висновків.

Згідно статті 1 Конституції України, Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти у спосіб та порядок, що визначені законами та Конституцією.

Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про оборону України" у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" з 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан, військовому командуванню доручено здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 "Про загальну мобілізацію", затвердженим Законом України від 03.03.2022 №2105-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" оголошено загальну мобілізацію та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних, резервістів на військову службу.

Згідно із п. 2 та 5 ст. 4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно - рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій; вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

Згідно із п. 5 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Суд зазначає, що згідно довідки військово-лікарської комісії №2085 від 09.08.2022 ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби.

Як було зазначено вище, ОСОБА_1 було власноруч написано заяву від 10.08.2022, в якій позивач дав згоду бути призваним на військову службу по мобілізації.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти - стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

Згідно із п.11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема, оформляють для військовозобов`язаних відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку.

Відповідно до п. 6 ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Зважаючи на те, що Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено право військовозобов`язаних скористатися відстрочкою від призову, але не визначений механізм реалізації такого права, наявні усі підстави застосувати норми Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2002 №352 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2021 №100).

Згідно п.74 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, право на одержання призовниками відстрочки від призову повинно бути підтверджено відповідними документами, які подаються призовниками районному (міському) територіальному центру комплектування та соціальної підтримки.

Суд зазначає, що для використання права на одержання відстрочки від призову під час мобілізації військовозобов`язаний повинен подати відповідну заяву та долучити відповідні підтверджуючі документи.

Суд встановив, що позивачем до Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та Опису вкладення також була надіслана ОСОБА_1 . Заява на відстрочку, датована 22.08.2022, та Довідка навчального закладу № 63, які були отримані ІНФОРМАЦІЯ_4 23.08.2022.

Згідно супровідного листа № 2184 від 25.08.2022 Третім віддлом надіслано документи ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для прийняття рішення про відстрочку.

Згідно довідки № 4327/1 від 31.08.2022 ІНФОРМАЦІЯ_5 надав ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" як здобувачу фахової передвищої освіти, який навчається за денною формою здобуття освіти.

Отже, з моменту надання ОСОБА_1 відстрочки, останній не підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідач у поданому відзиві погоджується, що в такому випадку зобов`язання ОСОБА_1 , визначені п. 3 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а саме з`явитися на збірний пункт територіального центру комплектування та соціальної підтримки, автоматично припинилося, а видана йому 22.08.2022 повістка про призов втратила чинність та не породжує подальших правових наслідків.

Суд зазначає, що станом на момент вручення позивачу повістки на відправку, а саме 22 серпня 2022 року такі дії відповідача були правомірними, оскільки відповідачем про наявність підстав для відстрочки від призову стало відомо лише 23 серпня 2022 року, відтак, відсутні підстави для задоволення позову в частині визнання неправомірними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо видачі повістки на відправку від 22 серпня 2022 року.

Стосовно вимог зобов`язального характеру щодо скасування повістки на відправку від 22 серпня 2022 року, суд зазначає наступне.

Враховуючи те, що позивач отримав право на відстрочення від призову, а отже обов`язок за явкою позивача згідно виданої повістки відсутній, тому вказана повістка видана 22.08.2022 не породжує для нього жодних зобов`язань. Крім того, такий спосіб судового захисту як скасування повістки на відправку не передбачений КАС України, оскільки вказаний документ носить разовий характер та вичерпав свою дію після надання позивачу відстрочки від призову, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Згідно із п. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зважаючи на встановлені судом обставини справи, суд вважає, що суб`єкт владних повноважень довів правомірності своїх дій, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, тому позов не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вимоги статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та відсутність підстав для задоволення позову, судові витрати по справі не розподіляються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 )

Головуючий суддя О.П. Шевчук