Справа № 640/10677/21
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про заміну сторони виконавчого провадження

26 жовтня 2022 року м. Київ №640/10677/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву представника Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі

за позовомГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
доПідприємства «Первомайський гранітно-щебеневий кар`єр»
простягнення заборгованості
встановив:

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Підприємства «Первомайський гранітно-щебеневий кар`єр», у якому просило суд:

- стягнути з Підприємства «Первомайський гранітно-щебеневий кар`єр» на користь Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві заборгованість на відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій за період з липня 2020 року по січень 2021 року в сумі 103134,94 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2021 року позов Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задоволено у повному обсязі.

На виконання рішення від 29 червня 2021 року видано виконавчий лист 18 серпня 2021 року.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області звернувся з заявою про заміну сторони, а саме стягувача у виконавчому провадженні №67132520.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2022 року призначено судове засідання для розгляду заяви щодо заміни сторони виконавчого провадження.

У судове засідання 25 жовтня 2022 року учасники справи явку уповноважених представників не забезпечили, хоч і повідомлялись належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання.

Враховуючи той факт, що неявка учасників справи не перешкоджає розгляду заяви про заміну сторони, суд дійшов висновку про здійснення розгляду заяви у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наведені заявником обґрунтування, суд дійшов наступних висновків.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2021 року позов Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задоволено у повному обсязі.

На виконання рішення від 29 червня 2021 року видано виконавчий лист 18 серпня 2021 року.

В провадженні Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження № 67132520 з примусового виконання виконавчого листа від 18 серпня 2021 року по справі № 640/10677/21 про стягнення з Іноземного підприємства Первомайський гранітно-щебеневий кар`єр (ід. ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (ід. ) заборгованість на відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій за період з липня 2020 року по січень 2021 року в сумі 103134,94 грн.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, сформованого через сервіс моніторингу реєстраційних даних українських компаній та судового реєстру для захисту від рейдерських захоплень і контролю контрагентів «Опендатабот», місцезнаходження юридичної особи Іноземного підприємства Первомайський гранітно-щебеневий кар`єр (ід. ) - 55230, Миколаївська обл., Первомайський р-н, с. Кінецьпіль, вул. Джерельна, 27 та його взято на облік як платника податків, єдиного внеску у Первомайській державній податковій інспекції Головного управління ДПС у Миколаївській області.

Відповідно до п. 2.1 постанови Правління Пенсійного фонду України від 27 вересня 2010 року №21-6 "Про затвердження Порядку взяття на облік та зняття з обліку в органах Пенсійного фонду України платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 жовтня 2010 року за № 995/18290 (далі - Порядок № 21-6) взяття на облік юридичних осіб здійснюється управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах (далі - органи Пенсійного фонду) за місцезнаходженням юридичної особи на підставі відомостей з реєстраційної картки на проведення державної реєстрації юридичної особи, наданих державним реєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", не пізніше наступного робочого дня з дня отримання зазначених відомостей органами Пенсійного фонду.

Відповідно до п. 2.6 вказаної постанови при взятті на облік юридичної особи - платника єдиного внеску або фізичної особи - підприємця у зв`язку зі зміною місцезнаходження або місця проживання орган Пенсійного фонду за новим місцезнаходженням або місцем проживання платника не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від державного реєстратора відомостей з реєстраційної картки про внесення змін до відомостей про юридичну особу або про фізичну особу-підприємця направляє запит на переведення до органу Пенсійного фонду, де він перебував на обліку. Орган Пенсійного фонду за попереднім місцезнаходженням або місцем проживання платника протягом п`яти робочих днів передає пакет документів (картки особових рахунків платника єдиного внеску, акт перевірки у разі її проведення та інші наявні документи про платника єдиного внеску), знімає з обліку платника єдиного внеску з підстави "Переведення в інший територіальний орган Пенсійного фонду" та зазначає у справі платника назву органу Пенсійного фонду, куди здійснюється переведення платника.

При цьому діючий на дату державної реєстрації таких змін клас професійного ризику виробництва відповідно до основного виду економічної діяльності платника єдиного внеску не змінюється.

30 грудня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві у зв`язку зі зміною місцезнаходження зазначеної юридичної особи зняло її з обліку та передало на облік до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Згідно із частиною першою статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

У статті 1 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частинами першою та другою статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону № 1404-VIII у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

З наведеного нормативного визначення слідує, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка його завершує. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішенням законної сили або за інших умов, установлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. При цьому законодавством установлено головну умову, за якої обов`язки боржника може бути перекладено на іншу особу, - це вибуття сторони виконавчого провадження.

За приписами статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

З огляду на зміст наведеної норми процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні. Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Отже, ухвала про здійснення процесуального правонаступництва на стадії виконання судового рішення є документом, що забезпечує виконання рішення та фактично є його невід`ємною частиною, а тому заміна сторони в зобов`язанні (правонаступництво) на стадії виконавчого провадження є зміною судового рішення, передбаченою чинним законодавством, що оформлюється ухвалою (стаття 52 КАС України). Оскарження такої ухвали варто розуміти як оскарження судового рішення.

Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в поста-нові від 26 червня 2019 року (справа № 905/1956/15).

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 13 березня 2019 року (справа № 524/4478/17), від 20 лютого 2019 року (справа № 826/16659/15).

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 12 червня 2018 року у справі № 2а-23895/09/1270.

У такому разі також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

При цьому можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.

Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.

Оскільки Підприємство «Первомайський гранітно-щебеневий кар`єр» після відкриття виконавчого провадження змінило орган обліку, а саме перейшло на облік до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - то й адміністративна компетенція перейшла від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Згідно з приписами статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Таким чином суд приходить до висновку про наявність ознак правонаступництва, у зв`язку з чим заява представника Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 248, 294, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

У Х В А Л И В:

1. Заяву представника Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

2. Замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача по справі №640/10677/21 з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві () на Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1)

3. Ухвалу направити заявнику та іншим особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, встановлені статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Шейко Т.І.