Справа № 280/9970/21
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2022-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

25 жовтня 2022 року Справа № 280/9970/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши у порядку письмового, за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69000, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 12)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області щодо припинення нарахування та виплати щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 з 06.05.2015;

зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат, з виплатою усієї заборгованості за період їх несплати, починаючи з 06.05.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та отримував щомісячні страхові виплати, призначені у зв`язку із реєстрацією професійного захворювання, в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (Бердянському відділенні). Разом з тим, починаючи з 06.05.2015 здійснення виплат відповідачем припинено. Позивач вважає зазначені дії протиправними, із посиланням на норми Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 26.10.2021 відкрито провадження в адміністративній справі №280/9970/21; ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач позов не визнав, надав відзив, в якому зазначив, що позивач до початку проведення антитерористичної операції перебував на обліку та отримував страхові виплати у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровському районі м. Донецька. Вказує, що в подальшому виплати продовжено з 01.11.2014 Бердянським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області на підставі постанови від 14.01.2015 №0801/21447/21447/1, у зв`язку із тимчасовим проживанням позивача у м. Бердянську. Враховуючи відсутність оригіналу справи про страхові виплати, що була сформована у відділенні Кіровського району м. Донецька, виплати позивачу проводилися на підставі даних з Централізованої інформаційно-аналітичної системи Фонду. Зауважує, що термін дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи становив 6 місяців, а тому виплати позивачу припинено з моменту закінчення дії такої довідки. Посилаючись на Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для внутрішньо переміщених осіб, затверджений постановою правління Фонду соціального страхування України від 12.12.2018 № 27 вказує, що суми страхових виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в робочих органах виконавчої дирекції Фонду, в яких зберігались справи про страхові виплати до початку антитерористичної операції, та тимчасової окупації українських територій, в порядку визначеному виконавчою дирекцією Фонду. Відтак вважає, що суми страхових виплат за спірний період мають виплачуватися органом виконавчої дирекції Фонду, в якому зберігалася справа позивача (в Донецькій області). Крім того, зазначає про пропущення позивачем строку звернення до суду та про неналежне оформлення доказів, доданих до позовної заяви. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України належить до справ незначної складності.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, фактичним місцем проживання/перебування якої є: АДРЕСА_2 , про що зазначено у виданій УПСЗН ВК Бердянської міської ради довідці про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції від 07.11.2014 №001071.

Позивач звернувся до Бердянського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області із заявою від 07.11.2014 про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати, призначеної у зв`язку із реєстрацією професійного захворювання.

Постановою Бердянського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області від 14.01.2015 №0801/21447/21447/1 виплати продовжено з 01.11.2014 по 31.01.2015 включно, а постановою від 11.02.2015 з 01.02.2015 по 06.05.2015 включно.

Як вбачається із листа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області від 09.09.2021 №02-11-3509, страхові виплати позивачу здійснено по 06.05.2015 включно. Також повідомлено, що суми страхових виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в робочих органах виконавчої дирекції Фонду, в яких зберігалися справи про страхові виплати до початку проведення антитерористичної операції (в даному випадку у Слов`янському відділенні Донецької області).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо припинення нарахування та виплати щомісячних страхових виплат, ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Як передбачено ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Конституції України.

Гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-XIV (далі Закон №1105-XIV).

Пунктом третім розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1105-XIV встановлено, що особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Разом із тим, відповідно до ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі Закон №1706-VII) для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Статтею третьою Закону №1105-XIV визначені принципи, на яких здійснюється соціальне страхування, зокрема законодавчого визначення умов і порядку здійснення соціального страхування; державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав (пп. 1, 3 ч. 1 ст. 3 Закону №1105-XIV).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону №1105-XIV страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Водночас, матеріали справи не містять доказів існування законодавчо визначених підстав для припинення страхових виплат ОСОБА_1 з 07.05.2015, а отже такі виплати підлягають нарахуванню та виплаті позивачу.

Щодо тверджень відповідача про те, що такі виплати мають здійснюватися управлінням, в якому позивач перебував на обліку до початку проведення антитерористичної операції (у Донецькій області) слід зазначити наступне.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 01.10.2014 №531 установлено, що особи, які перебувають (перебували) у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами або були добровільно застраховані та переселилися з тимчасово окупованої території, району проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації (далі - застраховані особи), мають право на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування, а до завершення заходів, пов`язаних з утворенням зазначеного Фонду та його робочих органів, - робочими органами Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - фонди) відповідно до пункту 6 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення зазначеного Закону за фактичним місцем проживання у порядку, встановленому правліннями фондів.

Відповідно до довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції від 07.11.2014 №001071, фактичним місцем проживання позивача є: АДРЕСА_2 ; доказів іншого суду не надано, отже саме Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області є належним відповідачем у справі.

Доводи відповідача про те, що дана довідка втратила чинність суд відхиляє, оскільки доказів цим твердженням до суду не надано.

Стосовно посилань відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду слід зазначити про таке.

Відповідно до ч. 7 ст. 47 Закону №1105-XIV якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідачем під час розгляду адміністративної справи не доведено правомірність своїх дій щодо припинення нарахування та виплати щомісячних страхових виплат позивачу, а тому судом застосовується умова, викладена у ч. 7 ст. 47 Закону №1105-XIV виплата без обмеження протягом будь-якого строку.

При цьому суд зауважує, що виплата спірної виплати позивачу здійснена по 06.05.2015 включно, а отже поновлення нарахування та виплати страхових виплат має здійснюватися з 07.05.2015.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Ухвалою суду від 26.10.2021 відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору за подання позовної заяви до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії до ухвалення рішення у справі № 280/9970/21.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69000, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 12; ) щодо припинення нарахування та виплати щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 07.05.2015.

3. Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69000, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 12; ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щомісячні страхові виплати, починаючи з 07.05.2015.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69000, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 12; ) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп. до Спеціального фонду Державного бюджету України, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 25.10.2022.

Суддя Ю.П. Бойченко