Справа № 400/3932/22
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2022 р. № 400/3932/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагар В. С. за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження розглянув адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , , в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Новоодеського районного сектору Управління Державної мігнаційної служби України в Миколаївській області, вул. Федора Осадчого, 21, м. Нова Одеса, Новоодеський район, Миколаївська область,56602,

про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Новоодеського районного сектору Управління Державної мігнаційної служби України в Миколаївській області про:

- визнання протиправною відмову відповідача від 19.02.2022 року №С-4/6/4831-22/4831/5-22 у видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку iз досягненням 16-рiчного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ;

- зобов`язання відповідача оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку iз досягненням 16-рiчного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, без передачі будь-яких даних до ЄДДР, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без цифрового підпису особи, без цифрового образу обличчя, без відпитків пальців рук, без використання будь-яких засобів ЄДДР.

В обґрунтування позову зазначає, що позивачка в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до відповідача із заявою про видачу ОСОБА_2 паспорту у формі книжечки. Відповідачем у видачі паспорту відмовлено. Позивач зазначає, що право громадянина України на оформлення паспорта у формі книжечки зразка 1994 року передбачено Положенням про паспорт громадянина України, яке затверджено Постановою Верховної ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ. Покликається на практику Верховного Суду постанову Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі № 806/3265/17 (Пз/9901/2/18). Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 25.08.2022 суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечував. Зазначив, що на час звернення позивачки із заявою видача паспорта громадянина України було регламентовано, зокрема, Тимчасовим порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 №456, яким передбачено подання, в тому числі і рішення суду. Пояснив, що відповідачем у Листі позивачці роз`яснено порядок оформлення паспорта громадянина України відповідно до норм чинного законодавства. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення 16-річного віку, разом із законним представником звернулась до Новоодеського районного сектору Управління Державної мігнаційної служби України в Миколаївській області із заявою про оформлення та видачу паспорту громадянина України у формі книжечки.

Листом від 19.02.2022 №С-4/6/4831-22/4831/5-22 відповідач повідомив про відсутність підстав для оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, та надав роз`яснення стосовно отримання паспорту.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України, суд, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Вирішуючи питання про відповідність даної справи ознакам типової справи, які вказані в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 р. по справі № 806/3265/17, суд виходить з того, що суть спору зводиться до відмови відповідача оформити неповнолітній дитині паспорт громадянина України зразка 1994 р. у вигляді паспортної книжечки. До заяви додавалися необхідні для оформлення паспорта документи. Відповідь відповідача дає підстави вважати, що у видачі паспорту у формі паспортної книжечки відмовлено. Таким чином, ознаки даної справи дають суду підстави розглядати її як типову до зразкової справи № 806/3265/17.

Велика палата Верховного Суду у постанові від 19.09.2018 у зразковій справі №806/3265/17 дійшла висновку, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

Законодавець, приймаючи Закон № 1474-VIII, яким внесено зміни до Закону № 5492-VI, не дотримав вимог, за якими такі зміни повинні бути зрозумілими і виконуваними, не мати подвійного тлумачення, не звужувати права громадян у спосіб, не передбачений Конституцією України та не допускати жодної дискримінації у залежності від часу виникнення правовідносин з отриманням паспорта громадянина України. На час звернення особи до Відділу УДМС діяло два нормативних акта: Положення про паспорт № 2503-XII і Постанова № 302, відповідно до яких особи, які раніше отримали паспорт, не зобов`язані звертатися за його обміном, при досягненні відповідного віку органи УДМС проводять вклеювання фотографії, тоді як особи, які змінили прізвище, чи у яких відбулися інші зміни персональних даних, зобов`язані отримувати новий паспорт у формі ID-картки, який має обмежувальний термін 10 років (ч. 3 ст. 21 Закону № 5492-VI), до якого вноситься більше персональних даних та який має унікальний номер запису у Реєстрі. При цьому, у жодному законі не зазначено, з якою метою встановлені такі обмеження, і чи є вони необхідними у демократичному суспільстві. Оскільки дії Відділу УДМС розглядаються як дії держави в цілому, і такі дії порушують основоположні права громадян, то вони визнаються протиправними.

Крім того, перелік підстав, які становлять легітимну мету обмежень прав і свобод особи, є вичерпним. Свобода розсуду держав щодо встановлення обмежень є вузькою. Проте, слід оцінити, чи передбачене законом таке обмеження, чи відповідає обмеження "нагальній суспільній потребі", тобто чи є воно необхідним у демократичному суспільстві і чи відповідає воно легітимній меті (наприклад, рішення ЄСПЛ у справі "Svyato-Mykhaylivska Parafiya v. Ukraine" від 14.06.2007 р.). Установленість обмежень законом передбачає чіткість і доступність закону, що встановлює такі обмеження. Кожна людина повинна мати відповідне уявлення про норми, які можуть бути застосовані щодо її відповідного права. Вимога чіткого закону, який передбачає обмеження права, має ту саму мету - кожна людина повинна мати можливість передбачити наслідки своєї поведінки. Рівень чіткості, який вимагається від національного законодавства, яке в будь-якому разі не може передбачати усі можливі випадки, багато в чому залежить від змісту відповідного акта, сфери, яку він регулює, чисельність і статусу тих, кому він адресований (рішення ЄСПЛ у справі "Gropperaio AG and Others v. Switzerland" від 28.03.1990 р.).

Тобто, будь-яке обмеження прав і свобод особи повинно бути чітким та законодавчо визначеним, однак у даному випадку таке обмеження, як неможливість отримання паспорта у формі книжечки, законодавством не передбачено.

Крім того, відповідно до ст. 14 Конвенції користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, незалежності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Велика Палата Верховного Суду взяла до уваги позицію ЄСПЛ у рішенні по справі "Х`ю Джордан проти Великої Британії": "Якщо загальна політика або захід мають непропорційно шкідливі наслідки для конкретної групи, то вони (загальна політика або захід) можуть вважатися дискримінаційними, незважаючи на те, що вони не спрямовані конкретно на цю групу".

Також, у постанові від 19.09.2018 по справі №806/3265/17 Велика Палата вказала, що висновки Великої Палати Верховного Суду у цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів ДМС України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Таким чином, позивач має право на оформлення паспорта громадянина України у вигляді книжечки, відповідно до висновків постанови Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.09.18 по справі №806/3265/17.

Разом з тим, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №398 від 03.04.2019 та наказу МВС України від 06.06.2019 №456 «Про затвердження Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України», окрім іншого заявник повинен надати рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

При цьому, відповідно до вимог КАС України, заявник має права звертатися до адміністративного суду про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року, лише у разі протиправної відмови у видачі такого паспорту.

Суд вимушений констатувати, що у цьому випадку, правотворець та судова практика створила як для позивача, так і для відповідача, алгоритм дій, який містить логічну помилку «idem per idem». Оскільки, відповідач не має право задовольнити вимоги позивача про оформлення паспорта книжечки, без відповідного судового рішення, а позивач не має можливості звернутися до суду для отримання рішення, без відповідної відмови відповідача.

За таких обставин, суд виходить з того, що у цьому випадку відсутні протиправні дії відповідача щодо відмови, оскільки по-перше, він діяв відповідно до вимог постанови КМУ №398 та Тимчасового порядку №456, які вимагають надання відповідного судового рішення, по-друге, своїм листом про відмову, відповідач, як раз створює підстави для звернення позивача до суду та отримання відповідного судового рішення, на підставі якого можливо оформити видачу паспорта громадянина України у вигляді книжечки. Тобто, відповідач у цьому випадку діяв правомірно.

В задоволенні позову в частині визнання протиправною відмови відповідача від 19.02.2022 року №С-4/6/4831-22/4831/5-22 у видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку iз досягненням 16-рiчного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ слід відмовити.

Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду викладені вище, суд з метою відновлення прав позивача, вважає за необхідно задовольнити позов в частині зобов`язання Новоодеський районний сектор Управління Державної мігнаційної служби України в Миколаївській області оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.09.2018 року у зразковій справі № 806/3265/17 вказала, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача не передавати будь-які дані про особу до Єдиного державного демографічного реєстру, формування (присвоєння) унікального номера запису в Реєстрі і використання будь-яких засобів Єдиного державного демографічного реєстру, Велика Палата Верховного Суду вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки, при видачі паспорта у формі, визначеній Положенням про паспорт № 2503-ХІІ, не передбачено внесення даних особи до Єдиного державного демографічного реєстру.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

У зв`язку з відсутністю судових витрат по даній справі, питання про їх розподіл судом не розглядається.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Новоодеського районного сектору Управління Державної мігнаційної служби України в Миколаївській області (вул. Федора Осадчого, 21, м. Нова Одеса, Новоодеський район, Миколаївська область, 56602, ) - задовольнити частково.

2. Зобов`язати Новоодеський районний сектор Управління Державної мігнаційної служби України в Миколаївській області (вул. Федора Осадчого, 21, м. Нова Одеса, Новоодеський район, Миколаївська область, 56602, ) оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) у зв`язку iз досягненням 16-рiчного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар