Справа № 640/21355/21
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Міністерства у справах ветеранів України щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 як інваліду II групи;

- зобов`язати Міністерство у справах ветеранів України прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , згідно Закону України «Про статус ветеранів війти, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням права позивача на отримання одноразової грошової допомоги як інваліду II групи, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2018 року.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ним не реалізовувалось.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що грошова допомога є одноразовою, тобто виплачується один раз саме у зв`язку із встановленням інвалідності, а не зміною групи чи причини такої інвалідності, що свідчить про правомірність та обґрунтованість висновків уповноваженого органу про те, що правових підстав для виплати другої одноразової допомоги ОСОБА_1 немає.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що йому не призначалась та не виплачувалась одноразова грошова допомога як інваліду II групи.

Апелянт вважає, що оскільки датою виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата зазначена в довідці МСЕК, то позивач за результатами встановлення ІІ групи інвалідності, має право на отримання, одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Окрім цього зазначає, що Постанова КМУ №336 від 29.04.2016 року не містить такої підстави для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги як призначення такої допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Від представника відповідача 07.09.2022 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначається, що суд першої інстанції правильно встановив, що грошова допомога одноразова, тобто виплачується один раз саме у зв`язку із встановленням інвалідності, а не зміною групи чи причини такої інвалідності.

Представник зазначає, що ОСОБА_1 звертаючись до Міністерства у справах ветеранів України, вже отримав одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням інвалідності, що самим позивачем не заперечується.

Відповідач, посилаючи на судову практику, просить суд залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно з частиною першою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 30 березня 2015 року первинно встановлено III групу інвалідності, причиною інвалідності є травма, так пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Відповідно до Витягу з протоколу Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 309 від 28 січня 2016 року, травма, так пов`язана із захистом Батьківщини.

Комісією Міністерства оборони України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 12 червня 2015 року була призначена та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі 182 700,00 гривень. Після повторного огляду МСЕК позивачу було підтверджено ІІІ групу інвалідності з 13 березня 2017 року, тільки було змінено причину інвалідності: «травма, так пов`язана із захистом Батьківщини».

Згідно довідки МСЕК від 08 червня 2018 року № 12ААБ 124530 позивачу було змінено групу інвалідності на ІІ групу з 08 червня 2018 року безстроково, із причиною інвалідності: «травма, так пов`язана із захистом Батьківщини».

ОСОБА_1 звернувся до Міністерства оборони України із заявою щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, із причиною інвалідності: «захворювання, так пов`язане із захистом Батьківщини».

Рішенням комісії Міністерства оборони України було відмовлено позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, в обґрунтування чого вказано, що зміна групи інвалідності у заявника відбулася понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності.

18 лютого 2021 року позивач звернувся з заявою до Міністерства у справах ветеранів України щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2016 року № 336.

22 квітня 2021 року на засіданні Міністерством у справах ветеранів України було розглянуто заяву ОСОБА_1 та на підставі листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 29 березня 2021 року № 248/2589 прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у зв`язку з призначенням одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Вважаючи, що така відмова Міністерства у справах ветеранів України є протиправною та такою, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Під час розгляду і вирішення цього спору колегія суддів враховує, що виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності передбачено, зокрема Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Так, згідно з п. 4 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до пп. «б» п. 1 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Нарахування і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» здійснює, зокрема, Міністерство оборони України.

У свою чергу частина сьома статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особам, зазначеним у пунктах 11, 15 частини другої статті 7 цього Закону, за рахунок коштів державного бюджету призначається і виплачується одноразова грошова допомога у зв`язку з встановленням інвалідності у розмірі, визначеному підпунктом «б» пункту 1 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Також колегія суддів враховує, що згідно з частиною сьомою статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за її вибором.

Аналогічне правило закріплене також і в частині сьомій статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка передбачає, що у випадку, якщо особа у зв`язку з встановленням інвалідності одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією частиною, та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів України, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно з протоколом Міжвідомчої комісії від 22 квітня 2021 року № 4 у призначенні одноразової грошової допомоги було відмовлено у зв`язку з тим, що позивач вже реалізував своє право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Перевіряючи законність такого висновку відповідача, колегія суддів враховує, що згідно з частиною сьомою статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Реалізуючи вказане повноваження, Кабінет Міністрів України постановою від 29 квітня 2016 року № 336 «Деякі питання соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей» затвердив Порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Порядок № 336).

Згідно з п. 8 Порядку № 336 особи, зазначені в абзацах другому, третьому, четвертому та п`ятому пункту 2 цього Порядку, подають міжвідомчій комісії заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності.

У свою чергу Міжвідомча комісія, відповідно до п. 9 Порядку № 336, розглядає подані документи, запитує інформацію в органах, уповноважених виплачувати одноразову грошову допомогу відповідно до інших законів, крім Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», стосовно виплати або невиплати такої допомоги особам, щодо яких здійснено запит, а також у разі потреби уточнює інформацію про осіб, стосовно яких подані документи, заслуховує пояснення таких осіб, свідків, представників державних органів і в місячний строк із дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або рішення про відмову в її призначенні.

За правилами п. 17 Порядку № 336 призначення та виплата одноразової грошової допомоги не проводиться:

1) якщо загибель (смерть) осіб, зазначених у підпункті 1 пункту 3 цього Порядку, або інвалідність осіб, зазначених в абзацах другому, третьому, четвертому та п`ятому пункту 2 цього Порядку, є наслідком: вчинення ними злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім факту доведення особи до самогубства, встановленого судом); подання неправдивих відомостей для призначення та виплати одноразової грошової допомоги;

2) у разі отримання від органів, уповноважених виплачувати одноразову грошову допомогу відповідно до інших законів, крім Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», інформації стосовно призначення такої допомоги особам, щодо яких здійснено запит;

3) у разі подання заяви особою, якій вже призначено одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», крім випадку, передбаченого абзацом шостим пункту 6 цього Порядку.

Відповідно до абз. 6 п. 6 Порядку № 336 якщо протягом двох років особам, зазначеним в абзацах другому п`ятому пункту 2 цього Порядку, після первинного встановлення інвалідності при повторному огляді встановлено вищу групу інвалідності згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Додатково абз. 7 п. 6 Порядку № 336 передбачає, що у разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.

Зазначені норми Порядку № 336 у своїй сукупності вказують на те, що одноразова грошова допомога згідно з частиною сьомою статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» може бути призначена лише у тому випадку, якщо особа не реалізувала свого права на одноразову грошову допомогу відповідно до інших законів.

Особа, якій вже було призначено одноразову грошову допомогу згідно з частиною сьомою статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», має право на отримання такої допомоги в більшому розмірі за умови, що протягом двох років після первинного встановлення інвалідності їй при повторному огляді буде встановлено вищу групу інвалідності.

У разі, якщо особі було призначено і виплачено одноразову грошову допомогу на підставі іншого закону, то в разі встановлення вищої групи інвалідності, право на отримання такої допомоги в більшому розмірі реалізується на підставі того ж нормативно-правового акту, за яким таку допомогу було призначено вперше.

З матеріалів справи вбачається, що Міністерство у справах ветеранів України листом від 25 березня 2021 року № 2999/09/09.1-21 звернулося до Департаменту фінансів Міністерства оборони України з клопотанням надати інформацію про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності.

Департаментом фінансів Міністерства оборони України листом від 29 березня 2021 року № 248/2589 було повідомлено, що позивачу 12 червня 2016 року Міністерством оборони України призначена та виплачена одноразова грошова допомога у зв`язку із встановленням ІІІ групи, із причиною інвалідності: «травма, так пов`язана з виконанням обов`язків військової служби» у сумі 182 700,00 гривень.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивач реалізував своє право на отримання одноразової грошової допомоги саме на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» як інвалід III групи шляхом звернення до Міністерства оборони України.

Колегія суддів зауважує, що позивач в апеляційній скарзі вказує на те, що з 08.06.2018 р. у нього виникло право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», як особі, якій встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок "травма, так пов`язана із захистом Батьківщини».

Відповідно до частини сьомої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам, зазначеним у пунктах 11-14 частини другої статті 7 цього Закону, за рахунок коштів державного бюджету призначається і виплачується одноразова грошова допомога у зв`язку з встановленням інвалідності у розмірі, визначеному підпунктом "б" пункту 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Якщо особа у зв`язку з встановленням інвалідності одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією частиною, та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів України, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи.

Однак, разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що чинним законодавством передбачено, що грошова допомога є одноразовою, тобто виплачується один раз у зв`язку із встановленням інвалідності, а не у зв`язку зі зміною групи інвалідності чи причини такої інвалідності.

Позивач, станом на момент звернення до відповідача, вже отримав одноразову грошову допомогу у зв`язку з отриманням ІІІ групи інвалідності, що підтверджується матеріалами даної справи та фактично не заперечується ОСОБА_1 .

Отже, висновки суду першої інстанції про те, міжвідомчою комісією було прийнято правомірне рішення про відмову у призначенні ще однієї одноразової грошової допомоги відповідно до закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є правомірними.

Доводи та посилання апелянта про те, що Постанова КМУ України № 336 від 29.04.2016 р. не містить такої підстави для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги як призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не впливають на вирішення даної справи, оскільки з урахуванням вже вказаного вище, позивач отримав одноразову грошову допомогу у зв`язку з отриманням інвалідності, яка за своєю суттю є одноразовою виплатою і відповідно чинне законодавство не дає підстав для повторного її отримання у зв`язку зі зміною групи інвалідності і (або) причини такої інвалідності.

Щодо посилання скаржника на правові позиції рішення Європейського суду з прав людини, то колегія суддів зауважує, що висновки суду апеляційної інстанції по даній справі є такими, що не суперечать їм.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2022 року.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Суддя В.П.Мельничук

Суддя О.М.Оксененко