Справа № 640/14569/22
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2022-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2022 року справа №640/14569/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )
доГоловного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві)
про1) визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивачу з 74% до 70% грошового забезпечення, обчисленого на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05 липня 2021 року №5275, а також обмеженням максимального розміру пенсії, починаючи з 01 квітня 2019 року; 2) зобов`язання відповідача перерахувати та виплачувати позивачу пенсію у 74% від суми грошового забезпечення, обчисленого на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05 липня 2021 року №5275, з урахуванням щорічної індексації, без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 01 квітня 2019 року з урахуванням проведених раніше виплат; 3) визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 74% до 70% грошового забезпечення, обчисленого на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05 липня 2021 року №5275, а також обмеженням максимального розміру пенсії на щорічну індексацію, починаючи з 01 березня 2022 року; 4) зобов`язання відповідача виплачувати позивачу пенсію у 74% від суми грошового забезпечення, обчисленого на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05 липня 2021 року №5275, з урахуванням щорічної індексації, без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 01 березня 2022 року з урахуванням проведених раніше виплат

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи, що відповідач при здійсненні перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року протиправно зменшив основний розмір пенсії позивача з 74% до 70% від суми грошового забезпечення а також обмежив її розмір десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Позивач обґрунтовує свої вимоги рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/14569/22 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач відзиву на адміністративний позов до суду не надав.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно із розрахунком по пенсійній справі ФА 140750 станом на 01 грудня 2017 року пенсія позивачу призначена з 01 жовтня 2005 року, основний розмір пенсії становить 74% грошового забезпечення за 28 років вислуги;

Відповідно до розрахунку пенсії за вислугу років станом на 01 квітня 2019 року підсумок пенсії позивача з надбавками складає 22 712,55 грн. та виплачується з урахуванням максимального розміру в сумі 14 970,00 грн., основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення.

Відповідно до розрахунків пенсії за вислугу років станом на 01 грудня 2019 року, на 01 січня 2020 року підсумок пенсії з надбавками складає 22 712,22 грн. та з урахуванням максимального розміру - 16 380,00 грн., основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення.

Згідно із розрахунком станом на 01 січня 2020 року підсумок пенсії з надбавками складає 11 965,80 грн. та з урахуванням підвищення (виплата в повному розмірі на виконання рішення суду) 11 965,80 грн., основний розмір пенсії 74% грошового забезпечення.

У відповідь на адвокатський запит представника позивача відповідач листом від 22 серпня 2022 року №2600-0202-8/103796 повідомив, що станом на грудень 2017 року розмір пенсії позивача за вислугу років обчислено з розрахунку 74% сум грошового забезпечення за 28 років вислуги; на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» позивачу проведено перерахунок пенсії відповідно до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01 січня 2018 року на підставі наданої уповноваженим органом довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 березня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, з поетапною виплатою підвищення пенсії до 2020 року, як визначено вказаною постановою.

Відповідач також зазначив, що після визнання рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18 протиправними та нечинними пунктів 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 Порядку №45, нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитися перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не приймалося; розмір пенсії позивача з 01 березня 2022 року становить 19 340,00 грн., в тому числі індексація в сумі 3 179,76 грн.; з урахуванням статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» сума пенсії позивача виплачується з обмеженням максимального розміру та з 01 липня 2022 року становить 20 270,00 грн.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, керується такими мотивами.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»

Статтею 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» встановлено, що призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 12 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з яких було сплачено внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Частиною сьомою статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (в редакції Закону України від «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року) визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Разом з тим, суд зазначає, що вказане положення рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 у справі 1-38/2016 визнано неконституційним.

Рішенням Конституційного суду від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 у справі 1- 38/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме: - частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Згідно пункту 2 резолютивної частини цього рішення положення частини сьомої статті 43 які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до статті 1512 Конституції України рішення та висновки Конституційного суду України є обов`язковими, остаточними та не може бути оскаржені.

Таким чином, суд зазначає, що з 20 грудня 2016 року відсутня частина сьома статті 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Це означає, що починаючи з 20 грудня 2016 року стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII, від 6 грудня 2016 року, який набрав чинності з 01 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2016 р.» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 р.».

Отже, буквальне розуміння змін внесених Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дає змогу дійти висновку, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни є нереалізованими.

Таким чином, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774-VIII до частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі №522/16882/17 та від 06 листопада 2018 р. у справі №522/3093/17.

Крім того, Конституційний Суд України у своїх рішеннях від 06 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій розглянув питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Суд звертає увагу, що Конституційний Суд у своєму рішенні від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 дійшов висновку, що будь-які обмеження максимального розміру пенсії, призупинення виплати пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження розміру пенсії для осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, введено в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» шляхом закріплення такого обмеження у статті 2 цього Закону, яка стосується широкого кола пенсіонерів, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, та в підпункті 8 пункту 6 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», яким внесені зміни до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який регулює питання пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Як встановив суд, пенсія позивача за вислугу років на дату її призначення - 01 квітня 2019 року, склала 22 712,55 грн. та виплачувалася відповідачем з урахуванням максимального розміру пенсії в сумі 14 970,00 грн.; на 01 січня 2020 року розмір пенсії позивача склав 22 712,55 грн. та виплачується відповідачем із обмеженням максимального розміру в сумі 16 380,00 грн.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» установлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01 січня 2019 року в розмірі 1 497,00 грн., з 01 липня 2019 року в розмірі 1 564,00 грн., з 01 грудня 2019 року в розмірі 1 638,00 грн.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» установлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01 січня 2020 року в розмірі 1 638,00 грн., з 01 липня 2020 року в розмірі 1 712,00 грн., з 01 грудня 2020 року в розмірі 1 769,00 грн.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» установлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01 січня 2021 року в розмірі 1 769,00 грн., з 01 липня 2021 року в розмірі 1 854,00 грн., з 01 грудня 2021 року в розмірі 1 934,00 грн.

Отже, з 01 квітня 2019 року відповідач протиправно обмежив розмір пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні підстави для обмеження розміру пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача, що полягає у здійсненні перерахунку пенсії позивачу із застосуванням обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність та зобов`язання відповідача перерахувати та виплачувати позивачу пенсію, починаючи з 01 квітня 2019 року без обмеження її максимальним розміром.

Щодо визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 74% до 70% грошового забезпечення, обчисленого на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05 липня 2021 року, суд зазначає таке.

Відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на момент призначення пенсії, розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу, загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

08 липня 2011 року прийнято Закон №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності 01 жовтня 2011 року, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесені зміни до України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема у частині другій статті 13 цифри « 90» замінено цифрами « 80».

07 березня 2014 року прийнято Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», який набрав чинності з 01 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесені зміни до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Вказані зміни набрали чинності з 01 травня 2014 року.

Як вже зазначив суд, перерахунок призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсій визначений статтею 63 та провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку із прийняттям Постанови №704 виникли підстави для перерахунку призначеної позивачу пенсії, яка перерахована відповідачем відповідно до пункту 1 Постанова №103 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років.

Разом із тим відсоткове співвідношення, встановлене статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Як зазначає позивач, основний розмір пенсії за вислугу років йому призначено в розмірі 74% від суми грошового забезпечення.

В матеріалах справи містяться розрахунки пенсій позивача, відповідно до яких основний розмір пенсії станом на 01 грудня 2017 року складає 74% грошового забезпечення, що також не заперечує відповідач.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим застосування цього показника до перерахунку пенсії відповідачем є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 74% до 70% грошового забезпечення, обчисленого на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05 липня 2021 року №5275 та наявність правових підстав для зобов`язання відповідача провести з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивачу на підставі зазначеної довідки, виходячи з основного розміру пенсії 74% грошового забезпечення.

В частині позовних вимог про здійснення виплати ОСОБА_1 пенсії з урахуванням щорічної індексації, суд звертає увагу на таке.

Статтею 64 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексації пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.

Згідно із абзацом другим статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (частина п`ята статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з чим з цією метою щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Проведення індексації пенсій у випадку їх несвоєчасної виплати пенсійним органом чинне законодавство України не передбачає.

Суд встановив, що рішенням від 26 листопада 2021 року у справі №640/24355/21 Окружний адміністративний суд міста Києва, зокрема, зобов`язав ГУ ПФУ в м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05 липня 2021 року №5275, з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01 квітня 2019 року.

У постанові від 13 травня 2021 року у справі №766/901/17 Верховний Суд дійшов правового висновку, що перерахунок пенсії на підставі рішення суду є відновленням його порушеного права на отримання належної виплати в розмірі, встановленому Законом, та не може бути підставою для здійснення нової індексації із застосуванням нового рівня споживчих цін та відповідно для встановлення нового базового місяця.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині зобов`язання виплатити позивачу пенсію з урахуванням суми індексації задоволенню не підлягають.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач не довів правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 1 489,00 грн. за рахунок бюджетний асигнувань відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 74% до 70% грошового забезпечення, обчисленого на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05 липня 2021 року №5275, а також обмеженням максимального розміру пенсії, починаючи з 01 квітня 2019 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у 74% від суми грошового забезпечення, обчисленого на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05 липня 2021 року №5275, без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 01 квітня 2019 року з урахуванням проведених раніше виплат.

4. Відмовити в іншій частині адміністративного позову.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 489,00 грн. (одна тисяча чотириста вісімдесят дев`ять гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16; ідентифікаційний код 42098368).

Суддя В.А. Кузьменко