Справа № 260/3951/21
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2022-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 260/3951/21 пров. № А/857/11665/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Петрунів В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та Виконавчого комітету Ужгородської міської ради на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 липня 2022 року, головуючий суддя Рейті С.І., ухвалене о 10:44 год. у м. Ужгород, повний текст складено 11.07.2022 року, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бодрог" до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Ужгородського міського голови Андріїва Богдана Євстафійовича, Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, Гулієва Руфата, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП", Головне управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, про визнання протиправними дій, визнання протиправним і скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2021 року позивач ТзОВ "Бодрог" звернулося в суд з позовом до ВК Ужгородської МР, Ужгородського міського голови Андріїва Б.Є., Управління містобудування та архітектури Ужгородської МР, Гулієв Руфат, треті особи ТзОВ "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП", ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, в якому просило визнати протиправним і скасувати рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 14.07.2021 року за № 325 "Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС "WOG"; визнати протиправними дії ОСОБА_2 , міського голови, Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради щодо підготовки та включення до порядку денного засідання Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 14.07.2021 року завідомо неправомірного проєкту рішення.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що відповідно до норми пункту 5.32 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.06.1996 року за № 173, відстань від автозаправочних станцій з підземними резервуарами для зберігання рідкого палива до меж ділянок дитячих дошкільних закладів, загальноосвітніх шкіл, шкіл-інтернатів, лікувально-профілактичних закладів, до стін житлових та інших громадських будівель і споруд, дитячих ігрових майданчиків і місць відпочинку населення слід приймати за розрахунком забруднення атмосферного повітря шкідливими викидами АЗС, але не менше 50 м.

Рішення та дії відповідачів щодо його складення і ухвалення вважало такими, що не відповідають вимогам статті 50 Конституції України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", Закону України "Про охорону атмосферного повітря", суперечать Державним санітарним правилам планування та забудови населених пунктів ДСП 173-96 з огляду на те, що затвердження зміни розмірів санітарно-захисної зони від діючої АЗС належить до повноважень Голови Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, а не до повноважень органів місцевого самоврядування та його виконавчих органів, зокрема делегованих.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 липня 2022 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 14 липня 2021 року за №325 "Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС "WOG"; в задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 та ВК Ужгородської МР оскаржили його в апеляційному порядку, які, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просять суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Свою апеляційну скаргу ОСОБА_3 мотивує тим, що оспорюваним рішенням відповідача не затверджено зміну санітарно- захисної зони навколо об`єкту АЗС «WOG», а тільки затверджує таку захисну зону згідно із науковим звітом за результатами санітарно-епідеміологічної оцінки, відтак відповідач діяв в межах своїх повноважень, передбачених ЗУ «Про місцеве самоврядування».

ВК Ужгородської МР свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що реалізація намірів та належного планування прибудинкової території не спричинить негативного впливу на довкілля, умови життєдіяльності та проживання населення, а відповідно до ст. 31 ЗУ «Про місцеве самоврядування» підготовка і подання на затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, іншої містобудівної документації належить до повноважень виконавчого органу міської ради.

В судовому засіданні представник третьої особи - Гулієва Руфата підтримав подані апеляційні скарги, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційних скаргах.

Представники позивача та третьої особи - Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області заперечили проти апеляційних скарг, вважають оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просили апеляційні скарги залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та третіх осіб - Гулієва Руфата, Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ТзОВ "Бодрог" є орендарем земельної ділянки, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :20:001:0124, що підтверджується договором оренди землі від 26.02.2007 року. Площа земельної ділянки становить 0,77 га.

Крім того, ТзОВ "Бодрог" є орендарем земельної ділянки площею 0,60 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :20:001:0098, яка є суміжною із земельною ділянкою кадастровий номер :20:001:0124.

Згідно договору суборенди землі від 03.09.2019 року ТзОВ "Бодрог" надало в суборенду ОСОБА_4 земельну ділянку (кадастровий номер :20:001:0098) в строкове платне користування для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури. Строк Договору суборенди до 21.12.2022 року. За умовами Договору суборенди орендар зобов`язаний: не вчиняти дій, які б перешкоджали суборендареві користуватися Земельною ділянкою; вимагати від іншої сторони дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які охороняються.

Станом на час судового розгляду справи на суборендованій земельній ділянці знаходиться об`єкт завершеного будівництва "Нове будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, ОСОБА_3 звернувся до Ужгородської міської ради про зміну розміру санітарно-захисної зони АЗС "WOG", що знаходиться на суміжній земельній ділянці за адресою АДРЕСА_2 .

13.07.2021 року начальник управління містобудування та архітектури звернувся з листом № 227/26.01-22 до міського голови щодо включення в порядок денний чергового засідання виконавчого комітету 14.07.2021 року проекту рішення "Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС "WOG", який 13.07.2021 року був погоджений міським головою. Відповідно до витягу з протоколу № 14 засідання виконавчого комітету Ужгородської міської ради 14.07.2021 року за доповнення та порядок денний в цілому, а також за проект рішення "Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС "WOG" члени виконавчого комітету проголосували одноголосно.

Відтак, 14.07.2021 року Ужгородською міською радою прийнято рішення за № 325 "Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС "WOG".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що повноваження щодо затвердження змінених розмірів санітарно-захисної зони віднесено до повноважень голови Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, що підтверджується відповіддю Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області від 29.06.2021 року № 04.2/2967-21, а суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття Ужгородською міською радою спірного рішення в контексті наявності відповідних повноважень.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 14.07.2021 року за № 325 "Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС "WOG" прийнято з порушенням норм чинного законодавства - поза межами повноважень виконавчого комітету Ужгородської міської ради, що свідчить про незаконне привласнення виключних повноважень голови Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та грубим порушенням норм Конституції України та не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, а отже є протиправним та підлягає скасуванню..

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон) відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

У відповідності до ст. 2 Закону місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Статтею 31 Закону передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, підготовка і подання на затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Статтею 18 Закону України «Про основи містобудування» передбачено, що реалізація містобудівної документації полягає у впровадженні рішень відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування при плануванні відповідних територій, комплексній забудові та реконструкції населених пунктів, проектуванні та будівництві об`єктів житлово-цивільного і виробничого призначення, систем транспортного та інженерного забезпечення, впорядкуванні і благоустрої територій.

Згідно із статтею 19 вказаного Закону при розробці та реалізації містобудівної документації суб`єкти містобудівної діяльності зобов`язані дотримуватись основних завдань та заходів щодо забезпечення сталого розвитку населених пунктів та екологічної безпеки територій.

Сталий розвиток населених пунктів передбачає соціально, економічно і екологічно збалансований їх розвиток, спрямований на створення економічного потенціалу, повноцінного життєвого середовища для сучасного та наступних поколінь на основі раціонального використання ресурсів, технологічного переоснащення і реструктуризації підприємств, удосконалення соціальної, виробничої, транспортної, комунікаційно-інформаційної, інженерної інфраструктури.

Екологічна безпека територій передбачає дотримання встановлених природоохоронним законодавством вимог щодо охорони навколишнього природного середовища, збереження та раціонального використання природних ресурсів, санітарно-гігієнічних вимог щодо охорони здоров`я людини, здійснення заходів для нейтралізації, утилізації, знищення або переробки всіх шкідливих речовин і відходів.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.06.1996 року №173 затверджено Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів (далі - Правила).

Пунктом 1.1 Правил передбачено, що державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів включають основні гігієнічні вимоги до планування і забудови як нових, так і існуючих міських та сільських поселень України, їх санітарного упорядкування та оздоровлення.

Дотримання цих Правил повинно забезпечити найбільш сприятливі в гігієнічному відношенні умови життєдіяльності населення.

Главою 5 Правил визначено вимоги до розташування та організації виробничої території.

У відповідності до п. 5.2 Правил у промисловій зоні підприємства слід розташовувати у складі промислових вузлів, групуючи їх за санітарними і технологічними ознаками з урахуванням класу небезпеки, щоб виключити можливість несприятливого впливу підприємства вищого класу небезпеки на працюючих, технологічні процеси, сировину чи продукцію іншого підприємства нижчого класу небезпеки, а також на здоров`я і умови життя населення. Крім того, необхідно враховувати комплексний вплив на навколишнє середовище всіх підприємств, які входять в промвузол.

Згідно із п. 5.4 Правил Промислові, сільськогосподарські та інші об`єкти, що є джерелами забруднення навколишнього середовища хімічними, фізичними та біологічними факторами, при неможливості створення безвідходних технологій повинні відокремлюватись від житлової забудови санітарно-захисними зонами.

Розміри санітарно-захисних зон для промислових підприємств та інших об`єктів, що є джерелами виробничих шкідливостей, слід встановлювати відповідно до діючих санітарних норм їх розміщення при підтвердженні достатності розмірів цих зон за "Методикой расчета концентраций в атмосферном воздухе вредных веществ, содержащихся в выбросах предприятий" ОНД-86, розрахунками рівнів шуму та електромагнітних випромінювань з урахуванням реальної санітарної ситуації (фонового забруднення, особливостей рельєфу, метеоумов, рози вітрів та ін.), а також даних лабораторних досліджень щодо аналогічних діючих підприємств та об`єктів (Пункт 5.5 Правил).

Так, пунктом 5.32 Правил визначено, що відстань від автозаправочних станцій з підземними резервуарами для зберігання рідкого палива до меж ділянок дитячих дошкільних закладів, загальноосвітніх шкіл, шкіл-інтернатів, лікувально-профілактичних закладів, до стін житлових та інших громадських будівель і споруд, дитячих ігрових майданчиків і місць відпочинку населення слід приймати за розрахунком забруднення атмосферного повітря шкідливими викидами АЗС, але не менше 50 м.

У пункті 5.7 зазначено, що розміри санітарно-захисної зони можуть бути зменшені, коли в результаті розрахунків та лабораторних досліджень, проведених для району розташування підприємств або іншого виробничого об`єкта, буде встановлено, що на межі житлової забудови та прирівняних до неї об`єктів концентрації шкідливих речовин у атмосферному повітрі, рівні шуму, вібрації, ультразвуку, електромагнітних та іонізуючих випромінювань, статичної електрики не перевищуватимуть гігієнічні нормативи.

При цьому, згідно із п. 5.9 розміри санітарно-захисних зон для нових видів виробництв, підприємств та інших виробничих об`єктів з новими технологіями, а також зміна цих зон (збільшення чи зменшення згідно з пунктом 5.7) затверджуються Головою Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на підставі результатів проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи відповідних матеріалів.

Аналізуючи наведені норми, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що нормами чинного законодавства передбачено встановлення санітарно-захисних зон щоб виключити можливість несприятливого впливу підприємства вищого класу небезпеки, зокрема, на здоров`я і умови життя населення.

При цьому, слід врахувати, що п. 5.9 Правил передбачає затвердження зміни цих зон Головою Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів лише для нових видів виробництв, підприємств та інших виробничих об`єктів з новими технологіями.

У спірних правовідносинах, рішенням Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 14.07.2021 року за № 325 "Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС "WOG" затверджено санітарно-захисну зону існуючої АЗС "WOG" по вул. 8-го Березня в м. Ужгороді.

Досліджуючи правомірність правомірність оспорюваного рішення відповідача, колегія суддів вважає також звернути увагу на наступне.

Главою 3 Правил, зокрема п. 3.2 передбачено, що основний гігієнічний принцип планувальної організації території нових поселень чи тих, що підлягають реконструкції, полягає у функціональному зонуванні, яке передбачає раціональне взаєморозміщення всіх елементів населеного пункту і забезпечує сприятливі умови життя, праці та відпочинку населення.

Згідно із п. 3.3 Правил функціональне зонування території населеного пункту здійснюється на основі комплексної оцінки природних ресурсів, аналізу розташування існуючих та перспективних підприємств з урахуванням їх спеціалізації, інженерно-будівельних умов містобудування, санітарно-гігієнічного стану території, наявності зовнішніх транспортних зв`язків, рекреаційних ресурсів та ін.

Пунктом 3.4 встановлено, що відповідно до діючих будівельних норм та правил територія населеного пункту з урахуванням переважного функціонального використання поділяється на:

- сельбищну територію - для розміщення житлового фонду, громадських будівель та споруд, установ соціального, культурного та побутового призначення, внутрішньосельбищної вулично-дорожньої та транспортної мереж, зелених насаджень та місць громадського користування, окремих комунальних та промислових об`єктів, будівництво яких допускається поблизу житлової забудови;

- виробничу територію - для розміщення промислових підприємств і пов`язаних з ними об`єктів, комплексів наукових установ з дослідними виробництвами, комунально-складських об`єктів (баз, складів, гаражів, автопарків, трамвайних, тролейбусних депо і т.ін.), підприємств по виробництву та переробці сільськогосподарських продуктів, створення санітарно-захисних зон промислових підприємств, об`єктів зовнішнього транспорту, шляхів позаміського та приміського сполучення;

- ландшафтно-рекреаційну територію, що охоплює приміські ліси, лісопарки, лісозахисні смуги, водоймища, зони відпочинку та курортні зони, землі сільськогосподарського використання та інші, які разом з парками, садами, скверами, бульварами сельбищної території формують систему озеленення та оздоровчих зон.

Організація сельбищних територій населених пунктів повинна створити максимально сприятливі умови проживання населення з урахуванням нормативного забезпечення повним набором установ соціального, культурного та побутового обслуговування населення, додержання нормативних показників густоти населення на території житлових кварталів та районів, якості навколишнього середовища та мікроклімату, вимог до організації та благоустрою присадибних територій, транспортної та інженерної інфраструктури відповідно до діючих будівельних норм та правил, а також вимог цих Правил (п. 4.1 Правил).

При цьому, пунктом 4.5 Правил визначено, що планувальна організація території житлового району (кварталу) повинна забезпечувати в житлі та на території поблизу будинків сприятливий мікроклімат, нормативні акустичний та інсоляційний режими і рівні хімічного забруднення навколишнього середовища, питомі розміри вільних і озеленених площ дворів, що відповідають будівельним нормам.

Матеріалами справи підтверджено, що будівництво будинків на об`єкті «Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. 8-го Березня, 48 а» є таким, що здійснено без жодних порушень містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, дозвільних документів на будівництво та норм містобудівної документації, що підтверджується їх здачею в експлуатацію, про що свідчить сертифікат готовності ЗК №39 від 08.10.2021 року, виданий управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради.

З матеріалів справи також слідує, що для визначення фактичного стану забруднення атмосферного повітря в районі впливу існуючої АЗС «WOG» фахівцями ТзОВ «Компанія «Ценр ЛТД» були проведені натурні інструментальні дослідження концентрацій забруднювальних речовин у приземному шарі атмосфери (протокол від 17.02.2021 року №59/2021) та акустичного впливу (протокол від 17.02.2021 року № 60/2021) на відстані 20 м і 34 м (на межі потенційної житлової забудови) від найближчих основних джерел шкідливостей.

За результатами досліджень, фактичні концентрації забруднювальних речовин в атмосферному повітрі на вказаних відстанях від дихальних клапанів резервуарного парку були нижче чутливості засобу вимірювання, а рівні звуку визначались на рівні: 31 дБА (еквівалентний) та 38 дБА (максимальний), що задовольняє вимоги нормативних документів відповідно: Гігієнічних регламентів допустимого вмісту хімічних і біологічних речовин в атмосферному повітрі населених місць, затверджених наказом МОЗ від 14.01.2020 року № 52, і ДСН 463-19 та додатку №16 до ДСП 173-96.

В цілому якісні показники навколишнього середовища території забудови за адресою: 88015, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. 8-го Березня, 48а відповідають санітарно-гігієнічним нормам (Гігієнічним регламентам гранично допустимих концентрацій хімічних і біологічних речовин в атмосферному повітрі населених місць, затверджених наказом МОЗ України від 14.01.2020 року №52, санітарно- гігієнічним нормам допустимого шуму на прибудинкових територіях згідно ДСН 463-19 та додатком №16 до ДСП 173-96; гігієнічним критеріям, викладеним у ДБН В.1.1-31:2013 і ДСТУ-Н-Б В.1.1-33:2013 та вимогам щодо придатності території для житлово-громадської забудови згідно з ДСП 173-96).

Беручи до уваги, що в даному випадку місця розташування запроектованих будинків знаходяться на відстані 20 м. у східному і 34 м. у північно-східному напрямках від найближчих джерел впливу АЗС «WOG» (дихальних клапанів підземного резервуарного парку) та враховуючи фактичні дані обстежень території, які свідчать про відсутність понаднормативного впливу на стан довкілля, а також погодження місця розташування та висоти об`єктів проектування з Закарпатським обласним КП «Міжнародний аеропорт Ужгород» і провайдером аеронавігаційного обслуговування ДП «Обслуговування повітряного руху України», відсутні об`єктивні застереження проти розміщення багатоквартирних житлових будинків з приміщеннями комерційного призначення на першому поверсі на земельній ділянці 0,77 га (кадастровий номер :20:001:0124) за адресою: 88015, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. 8-го Березня, 48 «а» поряд з АЗС «WOG» у зоні впливу аеропорту.

Спорудження проектної забудови на визначені земельній ділянці не суперечить вимогам санітарного законодавства і може бути дозволено. Реалізація намірів за умови дотримання запроектованого архітектурно-просторового розміщення будинків на відстані не ближче 20 м. до крайніх джерел викидів АЗС «WOG» та належного планування прибудинкової території не спричинить негативного впливу на довкілля, умови життєдіяльності та проживання населення.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що приймаючи оспорюване рішення, відповідач діяв на підставі ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» щодо впорядкування містобудівної документації при плануванні території, та з дотриманням п. 4.1, п. 4.5 Правил, не порушуючи п. 5.9 Правил, оскільки такий застосовуються для нових видів виробництв, підприємств та інших виробничих об`єктів з новими технологіями.

У зв`язку з цим, виконавчий комітет Ужгородської міської ради прийняв оскаржене рішення №325 від 14.07.2021 року «Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС «WOG» в межах своїх повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України, через що позовні вимоги в цій частині є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.

В іншій частині позовних вимог судове рішення сторонами не оскаржується.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційних скарг є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Виконавчого комітету Ужгородської міської ради задовольнити, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 липня 2022 року у справі №260/3951/21 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький

Повний текст постанови складено 26.10.2022 року.