Справа № 420/4209/21
Суддя: Цховребова М.Г.
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4209/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Цховребової М.Г., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, -

встановив:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , в якому позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування заподіяних збитків, завданих державі за фактом часткового розукомплектування озброєння військової техніки на суму 100180,50 грн. ( АДРЕСА_1 , р/р UA4001171, МФО 820172, Державна казначейська служба України, м. Київ, ).

Ухвалами суду від 07.06.2021 року: відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; від 29.07.2021 року: вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження; від 30.11.2021 року: зупинено провадження у справі; від 11.01.2022 року: поновлено провадження у справі; від 11.02.2022 року: зупинено провадження у справі; від 07.09.2022 року: поновлено провадження у справі.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 29 вересня 2022 року (т.2 а.с.102-103), виходячи з фактичного фінансування діяльності суду, зокрема, з урахуванням відсутності коштів на оплату послуг поштового зв`язку (згідно з довідкою начальника відділу планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Одеського окружного адміністративного суду від 25.01.2022 № 03.4.28-36/22). Так, за відсутності в розпорядженні суду відомостей про номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти відповідача, останнього про дату, час і місце судового засідання повідомлено шляхом розміщення відповідного повідомлення на загальнодоступному офіційному Інтернет-сайті Судової влади України через офіційний сайт Одеського окружного адміністративного суду.

Представником позивача до суду подано заяву, вхід. № 30651/22, про розгляд справи в порядку письмового провадження. (т.2 а.с.104) Інших заяв з процесуальних питань, зокрема, щодо іншого порядку розгляду справи або про відкладення розгляду справи тощо, до суду не надійшло.

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ч. 3 ст. 194, ч.ч. 1, 3, 9 ст. 205 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно зі змістом адміністративного позову, позивач просить суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, із посиланням на закони України «Про Збройні Сили України» та «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», з таких фактичних підстав, зокрема:

- позивач військовослужбовець за контрактом займав посаду старшого техніка групи зберігання авіаційної техніки військової частини НОМЕР_1 та виконував обов`язки начальника групи зберігання авіаційної техніки;

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24 липня 2020 року № 146 звільнено з лав Збройних Сил України військової частини НОМЕР_2 у запас за пунктом «к» (за власним бажанням) та виключено зі списків особового складу;

- відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26 червня 2020 року № 43 «Про прийом та передачу справ та посади начальника групи зберігання авіаційної техніки та організації передачі авіаційної техніки та авіаційно-технічного майна» старшого лейтенанта ОСОБА_1 , внутрішньо перевірочною комісією військової частини НОМЕР_1 , яка призначена наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26 червня 2020 року № 43 «Про прийом та передачу справ та посади начальника групи зберігання авіаційної техніки та організації передачі авіаційної техніки та авіаційно-технічного майна», та додатково внутрішньо перевірочною комісією (підкомісією) визначеною наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16 червня 2020 року № 127 «Про призначення комісії (підкомісій) з інвентаризації озброєння, військової техніки та військового майна в частині на 2020 рік» в період з 26 червня 2020 року по 05 липня 2020 року проведено перевірку фактичної наявності, комплектності, технічного (якісного) стану озброєння, військової техніки та військового майна, а саме: авіаційної техніки; авіаційно-технічного майна; виробів з вмістом дорогоцінних металів та каменів; чорних та кольорових металів; будівель та споруд, аеродромного майна; квартирно-експлуатаційного майна; речового майна;

- у ході проведення перевірки була виявлена нестача, про що відображено у довідках-розрахунках;

- тобто при передачі справ та посади начальника групи зберігання авіаційної техніки та організації передачі авіаційної техніки та авіаційно-технічного майна старшого лейтенанта ОСОБА_1 встановлена нестача у розмірі 100441,40 грн. На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.07.2020 року № 143 «Про призначення службового розслідування», Акту службового розслідування № 113 від 23.07.2020 року, наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» від 23.07.2020 року № 49 було визначено винним старшого техніка групи зберігання авіаційної техніки старшого лейтенанта ОСОБА_1 та притягнуто до повної матеріальної відповідальності в розмірі 100441 грн. 40 коп., відповідно до зазначених документів у службовому розслідуванні, яке рахується за старшим лейтенантом ОСОБА_1 , а саме: довідка-розрахунок суми збитку нанесеного державі в наслідок втрати майна речової служби № 116 від 01 липня 2020 року на загальну суму 260,82 коп.; довідка-розрахунок суми збитку нанесеного державі в наслідок втрати майна квартирно-експлуатаційної служби виявлену в ході проведення інвентаризації в період з 16 червня 2020 року по 30 червня 2020 року станом на року № 1 від 03 липня 2020 року на загальну суму 944,68 коп.; довідка-розрахунок суми збитку нанесеного державі в наслідок втрати майна інженерно-аеродромної служби № 1/73 від 22 липня 2020 року на загальну суму 4506,97 коп.; довідка-розрахунок суми збитку нанесеного державі в наслідок розкрадання брухту з вмістом дорогоцінних металів на складі авіаційно-технічного майна, яке перебуває на обліку у Головному управлінні майна та ресурсів № 62/104/105 від 22 липня 2020 року на 15341,36 коп.; довідка-розрахунок суми збитку нанесеного державі в наслідок розкрадання паспортизованого брухту з вмістом дорогоцінних металів на складі авіаційно-технічного майна, яке перебуває на обліку у Головному управлінні майна та ресурсів № 62/104/106 від 22 липня 2020 року на загальну суму 20137,81 коп.; довідка-розрахунок суми збитку нанесеного державі в наслідок розкрадання авіаційно-технічного майна № 62/104/107 від 22 липня 2020 року на загальну суму 13209,33 коп.; довідка-розрахунок суми збитку нанесеного державі в наслідок розкрадання брухту чорних та кольорових металів № 62/104/108 від 22 липня 2020 року на загальну суму 19139,85 коп.; довідка-розрахунок суми збитку нанесеного державі розукомплектуванням та пошкодженням блоків літака Ан-12БК №5343505, № 62/104/93 від 21 липня 2020 року на загальну суму 26900,58 коп.; (загальна сума збитків, нанесених державі становить 100441 грн. 40 коп.); пояснень старшого лейтенанта ОСОБА_1 (відповідно до яких він повністю визнає вину як матеріально-відповідальна особа за ввірене йому майно); інвентаризаційних відомостей, що свідчать його підписи як матеріально-відповідальна особа; наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.12.2019 року № 515 «Про закріплення озброєння, військової техніки та інших матеріальних засобів на 2020 рік»; наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.12.2019 року № 494 «Про призначення військового майна в частині, посади яких не передбачені штатом»; Акту № 101 від 02 липня 2020 року прийому-передачі справ та посади начальника групи зберігання авіаційної техніки військової частини НОМЕР_1 , передачі авіаційної техніки, авіаційно-технічного майна та іншого військового майна (лист відповідачем № 5 акту № 101 від 02 липня 2020 року). В якому зазначено «військове майно, пойменоване в даному акті, перебувало на моєму відповідальному зберіганні, з висновками комісії щодо нестачі військового майна згоден, нестачу визнаю, претензій до комісії не маю», що засвідчено його підписом;

- відповідно до вищезазначених документів ОСОБА_1 підтверджує своїми підписами, що нестача, яка виявлена комісією перебувала на його відповідальному зберіганні як матеріально-відповідальної особи, з висновками комісії військової частини НОМЕР_1 щодо нестачі військового майна згоден, нестачу повністю визнає, претензій до комісії прийому-передачі майна не має;

- на підставі Акту службового розслідування № 113 від 23.07.2020 року, наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування;» від 23.07.2020 року № 49 визначено, що: державі була нанесена дійсна пряма шкода, заподіяна розукомплектуванням озброєння військової техніки та бездіяльністю посадової особи військової частини, причинами розукомплектування є невиконання своїх обов`язків як матеріально-відповідальної особи старшим лейтенантом ОСОБА_1 , який проявив безвідповідальне ставлення до ввіреного йому майна та допустив розукомплектування, внаслідок чого було нанесено збиток державі на суму 100441,40 грн. З метою відшкодування збитків, нанесених державі збитків, відповідач підлягає притягненню до повної матеріальної відповідальності у розмірі заподіяної шкоди;

- перед звільненням зі старшого лейтенанта ОСОБА_1 було відраховано 260,90 грн., що підтверджує Книга грошових стягнень і нарахувань. Тобто 100441,40 грн. - 260,90 грн. = 100180,50 грн., що підлягає стягненню.

Станом на дату вирішення справи відзив на позовну заяву або заява про продовження встановленого судом процесуального строку для його подання, в порядку ч. 2 ст. 121 КАС України, від відповідача до суду не надійшли.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані пояснення, а також докази в їх сукупності, суд встановив таке.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 23.07.2020 № 49 «Про результати службового розслідування» (т.1 а.с.14-17), наказано, зокрема:

- за невиконання свої обов`язків як матеріально-відповідальної особи, що призвело до втрати озброєння, військової техніки та військового майна, відповідно до статті 10, 13 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» відомості Верховної Ради України (ВВР), 2019, № 47, ст. 313), тимчасово виконуючого обов`язки начальника групи зберігання авіаційної техніки старшого лейтенанта ОСОБА_2 притягнути до повної матеріальної відповідальності в розмірі 100441 грн. 40 коп.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.07.2020 № 146 (т.1 а.с.12-13), зокрема, старшого лейтенанта ОСОБА_1 , старшого техніка групи зберігання авіаційної техніки військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 15 червня 2020 року № 22 у запас за пунктом к (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, вважати, що справи та посаду здав, направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги щодо заподіяних збитків, завданих державі за фактом часткового розукомплектування озброєння військової техніки на суму 100180,50 грн., позивачем суду також надано копії, зокрема (т.1 а.с.18-211):

- акту № 42/113 службового розслідування, затвердженого ТВО Командира військової частини НОМЕР_1 23.07.2020, разом із додатками, якими є, зокрема, накази командира військової частини НОМЕР_1 ; довідки-розрахунки суми збитку нанесеного державі; службова картка відповідача; пояснювальна та пояснення відповідача; Книга обліку авіаційно-технічного майна групи зберігання військової техніки військової частини НОМЕР_1 ; Книга обліку наявності та руху матеріальних засобів військової частини НОМЕР_1 ; розпорядження НБУ; Інвентаризаційні описи запасів та необоротних активів військової частини НОМЕР_1 з підписами відповідача; Акт інвентаризації авіаційної техніки, брухту чорних, кольорових металів, брухту та відходів із вмістом дорогоцінних металів, авіаційно-технічного майна, що рахується та зберігається в групі зберігання авіаційної техніки військової частини НОМЕР_1 станом на 01 січня 2020 року; Відомості щодо визначення залишкової вартості військового майна; акт № 101 прийому-передачі справ та посади начальника групи зберігання авіаційної техніки військовій частині НОМЕР_1 , передачі авіаційної техніки, авіаційно-технічного майна та іншого військового майна, затвердженого ТВО Командира військової частини НОМЕР_1 02.07.2020 тощо;

- сторінок Книги грошових стягнень і нарахувань Військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якої, зокрема, на підставі наказу к-ра в/ч НОМЕР_1 № 49, сума, що підлягає стягненню 100441,40; на підставі квит. № СВ03741204/1 стягнено 260,90.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В частині 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України (в редакції, чинній до 01.01.2022 року), у таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України (в редакції, чинній з 01.01.2022 року), суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Частиною 1 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Проходження військової служби в Збройних Силах України, врегульовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначено Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 року № 548-XІV (надалі Статут).

Згідно з вимогам статті 127 Статуту солдат у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна.

Правовий режим майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, і повноваження органів військового управління та посадових осіб щодо управління цим майном визначається Законом України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» від 21.09.1999 року № 1075-XIV (надалі Закон № 1075-XIV).

Згідно зі ст. 1 Закону № 1075-XIV, військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Стаття 3 № 1075-XIV передбачає, що військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті). З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 7 Закону № 1075-XIV особи, винні у порушенні вимог цього Закону, притягаються до відповідальності згідно із законом.

Згідно зі статтею 9 Статуту, військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 11 Статуту, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Статтею 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно з приписами статей 26 та 27 Статуту, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

На час проведення службового розслідування та видання наказу за його результатами, підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків, визначав Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 року № 160-IX (далі Закон № 160-IX).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 3 Закону № 160-IX підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність. Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: наявність шкоди; протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; вина особи в завданні шкоди.

Частиною 4 статті 3 Закону № 160-IX встановлено, що переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі статтею 4 Закону № 160-IX, особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.

Відповідно до положень ч.ч. 2-6 ст. 8 Закону № 160-IX у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб. Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника). Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць. Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом. Порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань. За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведення розслідування складено Акт службового розслідування від 23.07.2020 року № 42/113.

Частиною 7 статті 8 Закону № 160-IX встановлено, що якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню. Наказ доводиться до винної особи під підпис.

У матеріалах справи наявний наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 23.07.2020 року № 49 «Про результати службового розслідування».

При цьому, з наданого наказу та наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем, не вбачається факт доведення наказу до ОСОБА_1 під підпис, а також факт вжиття дій, спрямованих на ознайомлення відповідача з даним наказом або відмови від ознайомлення.

Відповідно до статті 12 Закону № 160-IX у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.
Системний аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що для вирішення питання про відшкодування завданої шкоди у судовому порядку необхідним є факт відмови винної особи від її добровільного відшкодування.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту ознайомлення ОСОБА_1 із наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 23.07.2020 року № 49 «Про результати службового розслідування», або відмови від такого ознайомлення, а також відсутні докази здійснення позивачем пропозиції щодо добровільного відшкодування завданої шкоди та відмови відповідача від її добровільного відшкодування.

З огляду на вищезазначене, враховуючи недоведеність факту ознайомлення ОСОБА_1 із наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 23.07.2020 року № 49 «Про результати службового розслідування», а також відсутність доказів на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від добровільного відшкодування завданої шкоди, суд дійшов до висновку про передчасність заявлених позовних вимог та, як наслідок, відсутність підстав для їх задоволення.

При цьому суд не бере до уваги посилання позивача, як на підставу для задоволення позовних вимог, на Акт № 101 від 02 липня 2020 року прийому-передачі справ та посади начальника групи зберігання авіаційної техніки військової частини НОМЕР_1 , передачі авіаційної техніки, авіаційно-технічного майна та іншого військового майна (лист відповідачем № 5 акту № 101 від 02 липня 2020 року), в якому відповідачем, дійсно, зазначено: військове майно, пойменоване в цьому акті, перебувало на моєму відповідальному зберіганні, з висновками комісії щодо нестачі військового майна згоден, нестачу визнаю, претензій до комісії не маю; здав старший технік групи зберігання авіаційної техніки, старший лейтенант ОСОБА_3 , оскільки зазначений акт складений до прийняття наказу командиром військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 23.07.2020 року № 49 «Про результати службового розслідування», відповідно, він не спростовує встановлені судом обставини щодо відсутності в матеріалах справи доказів:

- на підтвердження факту ознайомлення ОСОБА_1 із наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 23.07.2020 року № 49 «Про результати службового розслідування», або відмови від такого ознайомлення, а також

- здійснення позивачем пропозиції щодо добровільного відшкодування завданої шкоди та відмови відповідача від її добровільного відшкодування.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, суду не наведено та не надано.

Щодо решти доводів слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.).

На підставі встановлених судом обставин та аналізу вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновків про те, що на виконання вимог ч. 1 ст. 77 КАС України позивачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються його вимоги у спірних правовідносинах, відповідно, позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними та безпідставними, отже даний адміністративний позов не підлягає задоволенню повністю.

Підстав для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, немає.

Згідно з п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України (в редакції, чинній до 17.07.2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зокрема, процесуальні строки щодо розгляду адміністративної справи продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 року № 731-ІХ, який набрав чинності 17.07.2020 року, зокрема, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2022 р. № 928) до 31 грудня 2022 р. на території України продовжено дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України.

Справу розглянуто, рішення прийнято та складено також з урахуванням: часу тимчасової непрацездатності головуючого судді; часу перебування головуючого судді у відпустці; наказу голови Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2022 року № 9-ОС/Д/С «Про особливий режим роботи Одеського окружного адміністративного суду»; статей 10, 12-2, 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»; Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та рішення Ради суддів України від 24.02.2022 № 9.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 139, 159, 194, 205, 241-246, 250, 255, 295, Прикінцевими та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:
У задоволенні адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код юридичної особи: НОМЕР_4 ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) про відшкодування збитків відмовити повністю.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи до або через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Г. Цховребова

.