Справа № 580/3716/22
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2022-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року справа № 580/3716/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В. А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач), в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати постанови № 338509 та № 338526 від 02.08.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані постанові винесено з порушенням передбаченої процедури габаритно-вагового контролю, а саме: на місці ГВК були відсутні документи на законність використання зважувального обладнання; при ймовірному перевищенні вагових норм працівники Укртрансбезпеки не вживали жодних обов`язкових процедурних заходів щодо затримання та заборони руху транспортного засобу; оскаржувані постанови, чек зважування, акт перевищення, довідка про результати здійснення ГВК та акт перевірки містять суттєві розбіжності між собою в числових показниках; Укртрансбезпекою не застосовано ч. 1 ст. 58 Конституції, відповідно до якої на дату розгляду справи скасована відповідальність за дії, які ставлять вину позивачу; на місці зупинки водієм пред`явлено всі необхідні документи, зокрема, свідоцтва про реєстрацію тягача і причепу.

Ухвалою суду від 29.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, надав 28.09.2022 до суду відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову, оскільки за наслідками рейдової перевірки виявлено перевищення на від 5% до 10% встановлених вагових параметрів транспортного засобу позивача під час здійснення позивачем перевезення вантажу, зокрема, 6,2%. Крім того, відповідач зазначає, що під час перевірки у позивача було відсутнє свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки MAN д/н НОМЕР_1 , а твердження позивача про безпідставність застосування спірних штрафів є необгрунтованим, оскільки під час перевезення будь-якого вантажу, у т.ч. подільного, перевізник має дотримуватись вагових параметрів та нести відповідальність за недотримання таких вимог. Крім того, вказує на наявність сертифікату повірки ваг.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів суд встановив, що на підставі направлення на перевірку № 026536 від 02.02.2022 та щотижневого графіка проведення рейдових перевірок у період з 02.02.2022 по 08.02.2022 посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Черкаській області 05.02.2022 о 08 год. 12 хв. на а/д на 452 км. + 811м а/д М - 05 Київ Одеса здійснено перевірку транспортного засобу позивача марки MAN д.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . Результат перевірки оформлено актом № 328901 від 05.02.2022.

Вказаною перевіркою встановлено перевищення встановлених законодавством вагових норм від 5% до 10% встановлених вагових параметрів транспортного засобу позивача під час здійснення позивачем перевезення вантажу, зокрема, 6,2%. Крім того, у водія було відсутнє свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки MAN д/н НОМЕР_1 .

Посадовими особами відповідача складено довідку № 0073995 від 05.02.2022 про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт № 0069515 від 05.02.2022 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, в яких зафіксовано перевищення нормативно допустимого вагового параметру на одиночну вісь транспортного засобу 11,69 т при допустимій 11 т.

За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт відділ державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову № 338509 від 02.08.2022 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17 000 грн. та постанову № 338526 від 02.08.2022 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 8 500 грн.

Вважаючи, що оскаржувані постанови протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд враховує, що спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про автомобільний транспорт» № 2344-III від 05.04.2001 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 2344-III), відповідно до статті 1 якого автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Статтею 1 Закону № 2344-III визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Приписами статті 6 Закону № 2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб`єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень передбачено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі Порядок - № 1567).

Згідно із пунктом 2 Порядку № 1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Пунктом 4 вказаного Порядку передбачено, що рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону № 2344-III документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Пунктом 15 Порядком № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Згідно з ч. 4 ст. 48 Закону № 2344-III у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» установлено, що дія Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, поширюється на вітчизняних та іноземних перевізників, що здійснюють перевезення вантажів на території України.

Згідно з п. 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до абзаців 3 та 14 частини першої статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи:

- за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу застосовується штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-ХІІ з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Також, за статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 № 2862-IV (далі - Закон № 2862-IV) рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Із наявної у матеріалах справи довідки відповідача про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0073995 від 05.02.2022 суд встановив, що повна маса вищезазначеного транспортного засобу становила 43 т 580 кг, а фактичні осьові навантаження становили: 1) 6,71 тон; 2) 11,69 тон; 3) 8,7 тон; 4) 8,37 тон; 5) 8,11 тон.

Отже, нормативно допустимий ваговий параметр на одиничну вісь транспортного засобу позивача становила 11,69 тон при допустимій 11 тон, що прямо заборонено нормативно-правовими актами України.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що постанова відповідача № 338526 від 02.08.2022 є правомірною та скасуванню не підлягає.

Стосовно доводів позивача, що згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, станом на дату складання акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів діяла редакція ПДР, яка регламентувала навантаження в 11 т, а при розгляді справи діяла редакція ПДР, що дозволяла перевезення з навантаженням 11,5 т, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави.

Згідно з Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, за загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

Відтак, суд вважає, що відповідач правомірно застосував приписи пункту 22.5 ПДР, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, згідно яких заборонено рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами.

Також, суд враховує, що Конституційний Суд України у Рішенні від 09.02.1999 у справі № 1-7/99 дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується лише людини і громадянина (фізичної особи).

З огляду на це, суд зауважує, що у спірних правовідносинах до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як суб`єкта господарювання не застосовуються положення статті 58 Конституції України.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 805/1819/18-а, від 17.02.2021 у справі № 0740/1012/18, від 19.05.2021 у справі № 2340/4811/18.

Також, із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлдено, що посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Черкаській області 05.02.2022 о 08 год 12 хв на 452 км. + 811м а/д М - 05 Київ - Одеса здійснено рейдову перевірку водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки MAN д.н. НОМЕР_1 , та останнім здійснено перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки MAN д/н НОМЕР_1 про що було зазначено в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 05.02.2022 № 328901. При цьому, суд бере до уваги, що відповідно до зазначеного акта перевірки позивач зі змістом даного акта був ознайомлений, від підпису та надання пояснень відмовився.

Як було зазначено вище, згідно з частиною 2 статті 48 Закону № 2344-III документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

До позовної заяви позивачем надано, зокрема, копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки MAN д/н НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 06.11.2021, однак приписи Закону № 2344-III зобов`язують автомобільних перевізників, водіїв мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Надання позивачем до суду таких документів не спростовує того факту, що на момент проведення перевірки у водія вони були відсутні, що має наслідком відповідальність згідно ст. 60 Закону № 2344-III.

Аналогічна правова позиція вказана у постанові Верховного Суду від 17 липня 2018 року у справі № 802/1836/17-а.

Тому суд дійшов висновку, що постанова відповідача № 338509 від 02.08.2022 є правомірною та скасуванню не підлягає.

Щодо посилання позивача на те, що відповідач позбавив його законного права бути присутнім під час розгляду справи, подати відповідні докази, висловити заперечення, скористатися послугами адвоката, оскільки не відреагував на його заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату, то суд зазначає наступне.

Згідно з п. 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006, справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку №1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі (пункт 27 Порядку №1567).

Порядок оформлення матеріалів та розгляду справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства про автомобільний транспорт, зафіксовані не в автоматичному режимі, уповноваженими на те посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті та її територіальних органів встановлює Інструкція з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 № 512 (далі Інструкція № 512, чинної станом на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІІІ Інструкції № 512 при розгляді справи про адміністративне правопорушення особа, уповноважена розглядати справи про адміністративне правопорушення, зобов`язана дотримуватися вимог статті 38 КупАП, відповідно до якої адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а у разі триваючого правопорушення - не пізніше ніж через два місяці з дня його виявлення. Справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливий лише у випадках, коли є підтвердження про належне повідомлення цієї особи про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Системний аналіз вищенаведених положень свідчить, що на орган державного контролю покладено обов`язок належного повідомлення суб`єкта господарювання про місце і час розгляду справи про порушення шляхом вручення суб`єкту господарювання такого повідомлення під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Із наявних матеріалів справи суд встановив, що листом відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 28.06.2022 № 18671/43/24-22 позивача було повідомлено про розгляд справи та запрошено його 02.08.2022 у період з 09:00 до 11:30 прибути в Центральне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки за адресою: м. Черкаси, вул. Хрещатик, 223, каб. 401. Вказаний лист вручений позивачу 30.06.2022 рекомендованим листом № 278, про що в матеріалах справи міститься відповідний трекінг Укрпошти. Таким чином, суд встановив, що позивач був належним чином повідомлений про місце і час розгляду його справи.

Щодо посилання позивача на те, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як через два місяці з дня вчинення правопорушення, суд зазначає таке.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.03.2022 № 2119-ІХ, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21.04.2022 № 2212-ІХ продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб та Указом Президента від 17.05.2022 № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану на 90 діб.

Відповідно до частини першої статті 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

При цьому, суд врахував, що розгляд справи відносно ФОП ОСОБА_1 з перевищенням двомісячного строку, встановленого Порядком, не є тим порушенням, яке має тягнути беззаперечне скасування прийнятих за результатами розгляду постанов про накладення адміністративно-господарських штрафів, оскільки такі штрафи накладено з дотриманням строків, встановлених частиною першою статті 250 Господарського кодексу України, а саме: протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення.

Враховуючи, що Укртрансбезпека здійснює свою діяльність в рамках виконання вимог правового режиму воєнного стану в Україні, суд дійшов висновку про правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо розгляду 02.08.2022 справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт за відсутності позивача або його уповноваженої особи у визначені пунктом 25 Порядку строки.

Крім того, суд вважає необгурнтованим твердження позивача про відсутність дозвільних документів на зважувальне обладнання, враховуючи, що відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 35-02/4127 від 26.05.2021 (чинне до 26.05.2022), яке міститься в матеріалах справи, засіб зважувальної техніки, що входить до габаритно-вагового комплексу та за допомогою якого здійснювалося зважування транспортного засобу позивача, а саме: ваги автомобільні електронні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі типу AR-WIM зав № 0011094, є сертифікованим, відповідають вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010 "Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь".

Щодо розбіжності в цифрових показниках при розрахунку відсотка перевищення вагових норм, на які вказує позивач, суд зазначає, що акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 05.02.2022 № 0069515, довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 05.02.2022 № 0073995 та акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 05.02.2022 № 328901 були складені відповідно до первинного документа чека зважування від 05.02.2022 о 08 год. 12 хв. Чек зважування, наданий позивачем до позовної заяви, суд не бере до уваги, адже з нього вбачається, що зазначений транспортний засіб повторно проходив зважування об 11 год. 01 хв., тобто майже через 3 години після першого зважування під час проходження перевірки.

Щодо процедури затримання автомобіля та заборони подальшого руху, на що посилається позивач, суд врахував, що на органи Укртрансбезпеки не покладено обов`язку щодо затримання транспортного засобу.

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Підсумовуючи наведене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, виходячи з системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення.

У відповідності до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати зі сплати судового збору розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ