Справа № 640/16100/20
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2022 року м. Київ № 640/16100/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особа про Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, оформлене протоколом № 10 від 30.01.2020, про не підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Київської міською державною адміністрацією, та вилучення посвідчення ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України прийняти рішення про визначення (підтвердження) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 і видачу відповідного посвідчення категорії 1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що підставою для вилучення у нього посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, стало непідтвердження виконання робіт у зоні відчуження. Стверджує, що вказаний висновок відповідача не відповідає наявним документам, що містяться у особовій справі позивача, а саме: довідкам про участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, довідкам про підвищену оплату праці, медичним довідкам про встановлення інвалідності тощо. Вважає, що при перевірці правильності видачі посвідчення Комісія має застосовувати законодавство, що діяло на момент набуття позивачем статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та видачі посвідчення, а не відповідність поданих документів та документів, що містяться в матеріалах особової справи ОСОБА_1 вимогам Положення № 551, що набрало чинності 25.07.2018. Пояснив, що на момент видачі позивачеві посвідчення, надані останнім документи були належними та достатніми для встановлення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. За наведених обставин вважає, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем без належних правових підстав, є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 20.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/16100/20 та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Також вказаною ухвалою витребувано у Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації належним чином засвідчену копію особової справи ОСОБА_1

03.08.2020 до суду від Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла копія особової справи ОСОБА_1

05.08.2020 до суду від Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшли пояснення, за змістом яких третя особа просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснила, що 13.05.2019 ОСОБА_2 звернувся з заявою про заміну посвідчення постраждалого внаслідок ЧАЕС 1 категорії серії НОМЕР_1 від 07.07.1994. Під час розгляду матеріалів особової справи ОСОБА_2 . Комісія звернула увагу на те, що в посвідченні про відрядження, виданого Київським обкомом компартії України від 04.10.1986 № 1320 зазначено с. Зелений Мис, яке розташоване за межами зони відчуження. На запит Управління Державний архів Київської області повідомив про те, що у переглянутих документах архівного фонду "Київський обласний комітет Компартії України" накази та посвідчення про відрядження ОСОБА_1 з 08.10.1986 по 12.10.1986 у зони Чорнобильської АЕС не виявлено. Зазначив, що особову справу ОСОБА_1 було повторно винесено на розгляд Комісії та прийнято рішення про направлення особової справи останнього на розгляд Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики. У свою чергу, Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики вирішила, що правові підстави для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Київською міською державною адміністрацією, відсутні, позаяк не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження. За наведених обставин, вважає, що підстави для видачі позивачеві посвідчення відсутні.

21.08.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснив, що членами Комісії одноголосно прийнято рішення про відсутність правових підстав для підтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки в первинному документі не міститься інформації про виконання останнім робіт у зоні відчуження (с. Зелений Мис розташоване за межами зони відчуження).

Розглянувши подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

25.11.1992 Київською міською державною адміністрацією видано ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 2 серії НОМЕР_2 .

Відповідно до експертного висновку Київської регіональної міжвідомчої експертної Ради № 19/93 від 28.06.1993 захворювання ОСОБА_1 пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно довідки МСЕК серії 2-18 АБ № 152088 з 22.06.1994 позивачеві встановлено III групу інвалідності внаслідок захворювання, яке пов`язано з виконанням обов`язків військової служби при ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС.

07.07.1994 Київською міською державною адміністрацією видано ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 1 серії НОМЕР_1 .

13.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації з заявою про заміну старого бланку посвідчення на бланк посвідчення нового зразка.

Згідно витягу з протоколу засідання Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян від 30.10.2019 № 9 вирішено направити особову справу ОСОБА_1 на розгляд Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України.

З витягу з протоколу Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України від 30.01.2020 № 10 вбачається, що за результатами розгляду справи ОСОБА_1 . Комісією одноголосно вирішено:

- відсутні правові підстави для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Київською міською державною адміністрацією;

- не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження;

- посвідчення підлягає вилученню з повідомлення місцевих органів виконавчої влади та місцевого самоврядування.

Позивач вважає таке рішення необґрунтованим та таким, що порушує його права та законні інтереси, у зв`язку з чим, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За змістом частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням пункту 2 розділу I Положення про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 26.12.2018 N 1945, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2019 за N 52/33023 (далі - Положення N 1945), Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Комісія), є постійно діючим міжвідомчим колегіальним органом, що утворюється при Мінсоцполітики для розв`язання спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до пункту 3 розділу I Положення N 1945 основними принципами діяльності Комісії є: законність; колегіальність; повнота розгляду наданих документів та інших підтвердних матеріалів; обґрунтованість прийнятих рішень; незалежність членів Комісії (недопущення втручання в діяльність Комісії фізичних та юридичних осіб, органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування); компетентність членів Комісії.

Пунктами 5 та 6 розділу I Положення N 1945 передбачено, що у своїй діяльності Комісія керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, постановами Верховної Ради України, іншими актами законодавства України та цим Положенням.

Основним завданням Комісії є розв`язання спірних питань щодо визначення (підтвердження) статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно з пунктом 4 розділу ІІ Положення N 1945 Комісія зобов`язана при визначенні (підтвердженні) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС керуватися Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року N 551.

Пунктами 3-6 розділу ІІІ Положення N 1945 передбачено, що рішення Комісії щодо визначення (підтвердження) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і видачі відповідного посвідчення або його вилучення як такого, що видано необґрунтовано, приймаються колегіально і є обов`язковими для виконання Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Прийняті Комісією рішення фіксуються у протоколі засідання, який підписується головуючим, секретарем та членами Комісії.

Особові справи громадян надсилаються на розгляд Комісії за рішенням регіональних комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Рішення Комісії є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії.

У разі встановлення Комісією факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення Комісії підлягає вилученню уповноваженими органами.

Як вбачається зі змісту спірного рішення, підставою для прийняття останнього стала неможливість підтвердити факт виконання позивачем робіт у зоні відчуження.

Так, основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України від 28.02.1991 N 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон N 796-XII).

Відповідно до статті 9 Закону N 796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;

4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Статтею 10 Закону N 796-XII визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з положеннями статті 13 Закону N 796-XII держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов`язується відшкодувати її за:

1) пошкодження здоров`я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

2) втрату годувальника, якщо його смерть пов`язана з Чорнобильською катастрофою;

3) матеріальні втрати, що їх зазнали громадяни та їх сім`ї у зв`язку з Чорнобильською катастрофою, відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України.

На державу покладаються також зобов`язання щодо своєчасного медичного обстеження, лікування і визначення доз опромінення учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 Закону N 796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: особи з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону N 796-XII підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Статтею 65 Закону N 796-XII визначено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Дітям, які не досягли повноліття, посвідчення видаються на загальних підставах та вручаються батькам.

При зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні.

Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як уже було зазначено судом, 07.07.1994 Київською міською державною адміністрацією видано ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 1 серії НОМЕР_1 .

На момент видачі позивачеві посвідчення був чинним Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 N 501.

Так, пунктом 10 вказаного Порядку було передбачено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС посвідчення видаються на підставі одного з таких документів:

а) посвідчення про відрядження в зону відчуження;

б) військовий квиток і довідка командира військової частини про участь в ліквідації наслідків аварії в зоні відчуження;

в) довідка про підвищену оплату праці в зоні відчуження ( із зазначенням кількості днів і населеного пункту);

г) рішення суду про встановлення факту безпосередньої участі в будь-яких роботах за певний період, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження, в тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також у роботах на діючих пунктах санітарної обробки людей і дезактивації техніки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 N 551 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі - Порядок N 551) та постановлено Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям:

забезпечити своєчасну видачу посвідчень і вкладок до них;

утворити у місячний строк після набрання чинності цією постановою комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та затвердити відповідне положення;

провести до 1 січня 2019 р. заміну посвідчень у зв`язку із затвердженням нових зразків посвідчень:

- особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1);

- учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2 і 3) з числа громадян, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт;

- особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 2), з числа постраждалих від радіаційного опромінення за інших обставин не з власної вини.

Відповідно до пункту 11 Порядку N 551 посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів:

- довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби);

- довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку.

З аналізу наведених норм, що діяли як станом на 07.07.1994 так і з 25.08.2018 вбачається, що необхідною обставиною, з існуванням якої законодавець пов`язує наявність права особи на отримання статусу учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, є наявність факту участі у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Такий факт повинен підтверджуватись належними та допустимими доказами (документами), які підтверджують період виконання робіт у зоні відчуження, перелік яких зазначений в пункті 11 Порядку № 551 та є вичерпним.

Так, із архівної довідки № К-33 від 02.04.1998 вбачається, що по документах архівного фонду Київський обком КП України у картотеці особових рахунків значиться ОСОБА_2 , консультант Дома політосвіти; за жовтень 1986 року останній отримав доплату за перебування в зоні ЧАЕС в сумі 56,80 крб.

Відповідно до довідки Київської обласної державної адміністрації від 14.04.1998 № 42 за роботу ОСОБА_1 в населених пунктах зони відчуження - м. Прип`ять, останньому виплачена заробітна плата в сумі 283,55 крб., з урахуванням коефіцієнта 4 відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 № 207-7.

Із довідки Київського обкому Компартії від 14.11.1990 № 383 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно у період з 8 по 12 жовтня 1986 року працював у м. Прип`яті і Чорнобильському районі в штабі по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Поряд з цим, з посвідчення на відрядження від 04.10.1986 № 1320 вбачається, що ОСОБА_1 , консультант Дома політосвіти, відряджається в Чорнобильський район по питанням партійної роботи.

З вказаного посвідчення на відрядження вбачається, що 08.10.1986 ОСОБА_2 прибув в с. Зелений Мис та 12.10.1986 вибув з с. Зелений Мис.

При цьому, вказане посвідчення на відрядження не містить жодної відмітки, що ОСОБА_2 перебував у м. Прип`ять.

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, що є Додатком № 1 до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 № 106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української PCP про порядок введення в дію законів Української PCP "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" с. Страхолісся (с. Страхолісся мало назву Зелений Мис (з 25.08.1986), а назву Страхолісся було відновлено 1989 року), згідно пункту 4 вищевказаного Переліку належить до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Встановлені у сукупності обставини спростовують доводи позивача про перебування останнього в зоні відчуження.

Також, суд вважає, що довідка Київської обласної державної адміністрації від 14.04.1998 № 42 про підвищену оплату праці в зоні відчуження не відповідає дійсним обставинами справи в частині перебування позивача у зоні відчуження, позаяк у посвідченні на відрядження від 04.10.1986 № 1320 відсутні відомості про те, що останній перебував у м. Прип`ять.

Слід також звернути увагу і на те, що матеріали особової справи не містять жодних документів, які підтверджують факт участі ОСОБА_1 у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та перебування у зоні відчуження.

Враховуючи зазначене, суд вважає обґрунтованими доводи відповідача, що надані позивачем документи не дають змоги достовірно встановити факт його безпосередньої участі в будь-яких роботах, пов`язаних із усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986 році.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому правові підстави для його скасування відсутні.

Вимога позивача про зобов`язання Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України прийняти рішення про визначення (підтвердження) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 і видачу відповідного посвідчення категорії 1, є похідною та задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 72-74, 77, 90, 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_3 ) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Катющенко