Справа № 520/3374/22
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 жовтня 2022 року справа № 520/3374/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григоров Д.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління статистики у Харківській області (вул. Маршала Бажанова, буд. 28,м. Харків,61002, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління статистики у Харківській області (далі по тексту ГУ статистики у Харківській області) про визнання протиправною відмови, в якому просить суд :

- визнати протиправною відмову Головного управління статистики у Харківській області у наданні інформації у вигляді фінансових звітів суб`єкта малого підприємництва Товариства з обмеженою відповідальністю Медичний центр Сана () за період з 01.01.2014р. до І кварталу 2018 року включно;

- зобов`язати Головне управління статистики у Харківській області надати інформацію ОСОБА_1 у вигляді фінансових звітів суб`єкта малого підприємництва Товариства з обмеженою відповідальністю Медичний центр Сана () за період з 01.01.2014р. до І кварталу 2018 року включно.

В обґрунтування позову зазначив, що ГУ статистики у Харківській області протиправно відмовило у наданні інформації у вигляді фінансових звітів ТОВ МЦ Сана незважаючи на те, що така інформація не є конфіденційною та повинна надаватися за заявами фізичних та/або юридичних осіб, чим порушено право позивача на доступ до інформації, передбачене ст. 32 Конституції України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2022р. відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

До суду надійшли заперечення на адміністративний позов, у яких відповідач зазначає, що діяв в межах своїх повноважень, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в частині визнання неправомірними дій щодо зобов`язання надати запитувану інформацію. Також відповідач вказав, що з 11.02.2022р. дати набрання чинності змін, внесених до ст. 22 Закону «Про державну статистику» згідно Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» № 1953-ІХ, заборона стосовно поширення статистичної інформації не розповсюджується на дані фінансової звітності підприємства.

Згідно з положеннями ч.2,3,4,5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником та одним із кінцевих бенефіціарних власників Товариства з обмеженою відповідальністю Медичний центр Сана ().

06 грудня 2021 року з метою ознайомлення із фінансовими показниками діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю Медичний центр Сана до придбання позивачем частки у статутному капіталі вказаного товариства, ОСОБА_1 звернувся із запитом до ГУ статистики у Харківській області про отримання інформації у вигляді фінансових звітів суб`єкта малого підприємництва Товариства з обмеженою відповідальністю Медичний центр Сана за період з 01.01.2014 до І кварталу 2018 року включно.

Листом від 15.12.2021р. (а.с. 13-14) ГУ статистики у Харківській області було відмовлено у наданні запитуваної інформації з огляду на те, що фінансова звітність містить первинні дані, які є конфіденційною інформацією.

Не погоджуючись із зазначеною відмовою, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 34 Конституції України встановлено право кожного вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до статті 3 Закону України від 2 жовтня 1992 року № 2657-XII «Про інформацію» (далі - Закон № 2657-XII), основними напрямами державної інформаційної політики є забезпечення доступу кожного до інформації; забезпечення рівних можливостей щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації; створення умов для формування в Україні інформаційного суспільства; забезпечення відкритості та прозорості діяльності суб`єктів владних повноважень; створення інформаційних систем і мереж інформації, розвиток електронного урядування; постійне оновлення, збагачення та зберігання національних інформаційних ресурсів; забезпечення інформаційної безпеки України; сприяння міжнародній співпраці в інформаційній сфері та входженню України до світового інформаційного простору.

Згідно з положеннями статті 5 Закону № 2657-XII, кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону № 2657-XII, право на інформацію забезпечується: створенням механізму реалізації права на інформацію; створенням можливостей для вільного доступу до статистичних даних, архівних, бібліотечних і музейних фондів, інших інформаційних банків, баз даних, інформаційних ресурсів; обов`язком суб`єктів владних повноважень інформувати громадськість та засоби масової інформації про свою діяльність і прийняті рішення; обов`язком суб`єктів владних повноважень визначити спеціальні підрозділи або відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації; здійсненням державного і громадського контролю за додержанням законодавства про інформацію; встановленням відповідальності за порушення законодавства про інформацію.

Згідно зі статтею 20 цього ж Закону, за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації»(далі - Закон № 2939-VI).

Відповідно до статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Положеннями частин 1, 2 та 5статті 19 Закону № 2939-VI передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Вимогами статті 12 Закону № 2939-VI встановлено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Частиною 1 статті 22 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації (частина 2 зазначеної статті).

Зі змісту запиту ОСОБА_1 , скерованого до відповідача вбачається, що позивач просив на підставі п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 р. № 2275-VIII (далі Закон № 2275-VIII) надати копії фінансових звітів суб`єкта малого підприємництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр Сана» () у період з 01.01.2014 до І квартал 2018 року включно.

Судом встановлено, що відповідач на зазначений вище запит не надав запитуваних документів, посилаючись на те, що первинні дані, отримані органами державної статистики від респондентів під час проведення статистичних досліджень, є конфіденційною інформацією.

Між тим, відповідно до п.2 ч.1 ст. 5 Закону № 2275-VIII учасники товариства мають права отримувати інформацію про господарську діяльність товариства. До такої інформації, крім іншого, належать документи бухгалтерського обліку та звітності товариства (квартальні звіти (інші звіти) про його діяльність.

Право отримання запитуваних документів учасником Товариства відповідно до приписів статей 5, 43 Закону № 2275-VIII також підтверджується висновком Верховного Суду у постанові від 23.01.2020р. по справі №906/157/19.

Кабінет Міністрів України у постанові №835 від 21.10.2015р. визначив, що фінансова звітність компаній, що складається та подається відповідно до Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підлягає оприлюдненню Держстатом у формі відкритих даних.

Натомість відповідач в якості підстав для обмеження доступу до запитуваної інформації посилався на Закон України Про державну статистику.

Слід відмітити, що існує певна неузгодженість між зазначеними нормами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Законом України «Про державну статистику» в редакції, що була чинна на час виникнення спірних правовідносин, яка полягає в тому, що статтею 21 Закону України «Про державну статистику» визначено, що первинні дані, отримані органами державної статистики від респондентів під час проведення статистичних спостережень є конфіденційною інформацією, яка використовується виключно для статистичних цілей у зведеному знеособленому вигляді. Поширення статистичної інформації, на підставі якої можна визначити конфіденційну статистичну інформацію щодо конкретного респондента, забороняється.

Тобто, різними законами визначено різні підходи до визначення статусу фінансової звітності підприємств: 1) відкрита інформація та 2) конфіденційна інформація (інформація з обмеженим доступом). В той же час, з огляду на правові позиції Верховного суду (викладені, зокрема, в Постанові від 17.04.2020р. у справі № 640/7678/19, Рішенні від21.01.2021р. у справі № 9901/407/19, Постанові від 20.01.2021р. у справі № 760/15243/14-а та ін.), при визначенні нормативно-правового акту, який підлягає застосуванню у такому випадку суди дійшли вірних висновків, що у разі існування неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності.

Таким чином, в даному випадку має застосовуватись саме Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» щодо удосконалення деяких положень» № 2164-VIII, який набрав чинності 01.01.2018, оскільки він виданий пізніше ніж Закон України «Про державну статистику», який набрав чинності набагато раніше - 01.01.2001р.

Так, у своїй відповіді ГУ статистики у Харківській області також посилався на положення статті 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», отже є обізнаним з її змістом. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» щодо удосконалення деяких положень» № 2164-VIII, який набрав чинності 01.01.2018р., стаття 14 сформульована таким чином: фінансова звітність підприємств не становить комерційної таємниці, не є конфіденційною інформацією та не належить до інформації з обмеженим доступом.

Згідно зі статями 1, 101, 13 Закону № 2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, органи державної влади. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до преамбули і статті 13 зазначеного Закону, саме цей Закон визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень. Всі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акту, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Відтак, зазначений Закон є спеціальним законом у правовідносинах щодо вирішення питань про доступ до інформації, що підтверджується також висновками Верховного Суду: постанова від 17.02.2020 р. у справі № 826/8891/16, від 27.01.2020р. у справі № 815/2873/18.

Відповідно до частини 4 пункту 8 Положення про Державну службу статистики України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2014р. № 481 (далі Положення №481), Держстат відповідно до покладених на нього завдань організовує і проводить статистичні спостереження за соціально-економічними та демографічними явищами і процесами, екологічною ситуацією в Україні та її регіонах шляхом збирання форм державної статистичної звітності.

Порядком подання фінансової звітності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2000 р. №419 (далі Порядок № 419) зазначено, що фінансова звітність подається органам, до сфери управління яких належать підприємства, трудовим колективам на їх вимогу, власникам (засновникам) відповідно до установчих документів, а також згідно із законодавством - іншим органам та користувачам, зокрема органам державної статистики.

Таким чином, ГУ статистики у Харківській області, як спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади в галузі статистики, є розпорядником фінансової звітності підприємств, отриманої в процесі діяльності відповідача із збирання форм державної статистичної звітності.

Як зазначив Верховний суд у складі колегії Касаційного адміністративного суду у постанові по справі № 826/8891/16 від 17.02.2020р., - аналіз положень Закону України «Про доступ до публічної інформації» щодо конфіденційної інформації дає підстави виокремити такі її ознаки: встановлювати конфіденційність публічної інформації та визначати порядок її поширення можуть лише фізичні та юридичні особи; суб`єкти владних повноважень не наділені правом відносити інформацію до конфіденційної; публічна інформація не може бути віднесена до конфіденційної у випадках, визначених Законом (частини перша, друга статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації»); у випадках, встановлених законодавством, може не бути обмежено доступ до визначеної інформації, в тому числі й конфіденційної (частин п`ята та шоста статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Отже, можливість віднесення інформації до конфіденційної не слід розуміти як єдину достатню підставу для обмеження доступу до неї.

Запровадження обмеження доступу до конкретної інформації за результатами розгляду запиту на інформацію допускається лише за умови застосування вимог пунктів 1-3 частини другої статті 6 Закону.

Ці вимоги називають «трискладовим тестом», який повинна пройти публічна інформація для визначення її відкритою чи обмеженою. За умови додержання сукупності всіх трьох підстав може бути обмежено доступ до інформації (постанова пленуму Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року №10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ публічної інформації»).

Відтак передумовою для встановлення відкритості чи обмеження інформації є застосування до такої інформації «трискладового тесту».

Суд звертає увагу на те, що положення частини другої статті 6 Закону № 2939-VI передбачають вимоги до обмеження доступу до інформації, а не підстави для надання такого доступу. Такий підхід ґрунтується на тому, що статтею 1 вказаного Закону закріплена презумпція відкритості публічної інформації, доступ до якої може бути обмеженою лише у разі, якщо розпорядник інформації обґрунтує це на підставі «трискладового тесту».

Таким чином, ГУ статистики у Харківській області відмовило позивачу у наданні інформації у вигляді фінансових звітів ТОВ МЦ Сана незважаючи на те, що така інформація не є конфіденційною та повинна надаватися за заявами фізичних та/або юридичних осіб, чим було порушено право ОСОБА_1 на доступ до інформації.

Як встановлено частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Відповідно до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

З метою забезпечення належного захисту порушеного права позивача, суд доходить висновку, що належним способом захисту у спірних відносинах є зобов`язання Головного управління статистики у Харківській області надати позивачу інформацію у вигляді фінансових звітів суб`єкта малого підприємництва Товариства з обмеженою відповідальністю Медичний центр Сана () за період з 01.01.2014р. до І кварталу 2018 року включно.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 17, 243, 246, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління статистики у Харківській області (вул. Маршала Бажанова, буд. 28, м. Харків, 61002, ) про визнання протиправною відмови, задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління статистики у Харківській області у наданні інформації у вигляді фінансових звітів суб`єкта малого підприємництва Товариства з обмеженою відповідальністю Медичний центр Сана () за період з 01.01.2014р. до І кварталу 2018 року включно.

Зобов`язати Головне управління статистики у Харківській області (вул. Маршала Бажанова, буд. 28, м. Харків, 61002, ) надати інформацію ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) у вигляді фінансових звітів суб`єкта малого підприємництва Товариства з обмеженою відповідальністю Медичний центр Сана () за період з 01.01.2014р. до І кварталу 2018 року включно.

Стягнути з Головного управління статистики у Харківській області (вул. Маршала Бажанова, буд. 28, м. Харків, 61002, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в сумі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 24.10.2022р.

Суддя Д.В. Григоров