Справа № 607/10931/22
Суддя: Царук І. М.
Дата ухвалення: 2022-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2022 Справа №607/10931/22 Провадження №2-а/607/374/2022 м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Царук І.М.

при секретарі судового засідання Івашків О.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_1 адвоката Михалюка В.І., представника відповідача УПП в Тернопільській області ДПП Климчук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за порядком спрощеного позовного провадження адміністративну справу №607/10931/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, серії ГАБІ №715227 від 10.08.2022,

ВСТАНОВИВ:

19.08.2022 ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, серії ГАБІ №715227 від 10.08.2022.

На думку позивача, вказана постанова поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області Леська І.І. є незаконною та необґрунтованою, оскільки постановлена без належного з`ясування всіх обставин справи. Вважає, що відповідач не з`ясував дійсних причин виклику ОСОБА_1 поліції, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП. Посилаючись на положення ст.ст.245, 247, 251, 252, 280 КУпАП, ст.69 КАС України, ОСОБА_1 просить постанову по справі про адміністративне правопорушення, серії ГАБІ №715227 від 10.08.2022 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.08.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, серії ГАБІ №715227 від 10.08.2022, залишено без руху.

08.09.2022 представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Михалюком В.І. усунуто недоліки раніше поданої позивачем позовної заяви.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.09.2022, позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті, роз`яснено особливості розгляду цієї категорії справ та призначено судове засідання у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на 28.09.2022.

28.09.2022 від представника відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Кондрат Л.Р. надійшло клопотання про відкладення розгляду даної справи, у зв`язку із чим судовий розгляд адміністративної справи відкладено на 11.10.2022.

Того ж дня представником відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Климчук О.І. до суду подано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому викладені заперечення щодо вимог позивача та прохання відмовити у їх задоволенні, з посиланням на те, що ОСОБА_1 10.08.2022 близько 12 год. 40 хв. здійснив завідомо неправдивий виклик поліції та бригади екстреної швидкої медичної допомоги, зателефонувавши на спецлінію «102» без потреби, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП. Вказана постанова, на думку представника відповідача, відповідає вимогам закону, а факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівників поліці]. У відзиві представник відповідача також зазначила, що прибувши за місцем виклику, поліцейський взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області Лесько І.І., заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 та його сусідів, які були присутні на місці та пояснили, що не потребують медичної допомоги, прийшов до вірного висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, а тому правомірно та обґрунтовано прийняв рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та виніс відповідну постанову серії ГАБІ №715227 від 10.08.2022. В обґрунтування відзиву представник відповідача просила врахувати положення ст.222, 251 КУпАП, ст.72, 77, 79 КАС України, та постанову Верховного суду у справі №760/2846/17. Також, на підтвердження наведених у відзиві доводів, представник відповідача долучила до відзиву диск з відеозаписом із нагрудної камери працівників поліції №475738.

У судовому засіданні 11.10.2022 ОСОБА_1 поданий ним позов підтримав з підстав, викладених у ньому, та просив такий задовольнити повністю. Пояснив, що 10.08.2022 близько 12 год. 40 хв. дійсно викликав працівників поліції з метою госпіталізації його сусідів, які поводили себе неадекватно, а тому, на його думку потребували примусової госпіталізації. Прибувши на виклик, працівник поліції, не з`ясувавши належним чином дійсних причин виклику, помилково дійшов висновку, що такий виклик був завідомо неправдивий. Також просив врахувати, що він неодноразово наголошував працівникам поліції, що його виклик обумовлений протиправною поведінкою його сусідів щодо нього, які раніше перебували на психіатричному обліку, втім такі його пояснення працівниками поліції були проігноровані, не дивлячись на те, що викликаючи працівників поліції він повідомив правдиві відомості. За наведеного просив постанову по справі про адміністративне правопорушення, серії ГАБІ №715227 від 10.08.2022 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП, скасувати, а провадження у справі - закрити.

З метою всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин даної справи, в судовому засіданні 11.10.2022 ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області витребувано в УПП в Тернопільській області ДПП електронний рапорт (витяг з ІПНП України), яким зафіксовано здійснений ОСОБА_1 виклик працівників поліції 10.08.2022, у зв`язку із чим судовий розгляд даної справи відкладено на 25.10.2022.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Михалюк В.І. під час розгляду справи просив поданий ОСОБА_1 позов задовольнити за наведених у ньому підстав, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП.

У судовому засіданні представник відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Климчук О.І. позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві, та просила у позові ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Судом встановлено, що 10.08.2022 поліцейським взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області Леськом І.І. прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення, серії ГАБІ №715227 та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 10.08.2022 о 12 год. 40 хв. здійснив завідомо неправдивий виклик поліції та бригади екстренної швидкої медичної допомоги, зателефонувавши на спецлінію «102».

Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що прийнята з порушенням вимог діючого законодавства, а тому просить її скасувати.

Перевіряючи доводи позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Зі змісту ст.9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності ( ст. 7 КУпАП).

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із ст.. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Відповідно до ч.2 ст/ 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п.8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено при розгляді справи, позивач здійснив виклик поліції 10.08.2022 за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , оскільки за вказаною адресою його сусіди поводили себе неадекватно, а тому, на його думку, потребували примусової госпіталізації. Ствердив, що викликаючи працівників поліції він повідомив правдиві відомості.

Вказані обставини підтверджуються даними, які містяться в електронному рапорті звернення Сосіна на лінію 102 за №90764860, а також змістом відеозапису із нагрудних камер працівників поліції №475738, на 13 хв. 40 сек. якого зафіксовано усні пояснення ОСОБА_1 про те, що причиною виклику ним поліції була агресивна поведінка щодо нього сусідів, які раніше перебували на психіатричному обліку, у зв`язку з чим, на його думку, потребують медичної госпіталізації.

З вказаних доказів вбачається, що відповідач, не перевіривши та не надавши оцінки обставинам, які зумовили позивача зателефонувати до лінії «102», тобто не вивчивши фактичні обставини справи, притягнув позивача до адміністративної відповідальності.

Надаючи оцінку представленому відеозапису суд також враховує, що надані суду відеоматеріали не містять фіксації самих обставин завідомо неправдивого виклику спеціальних служб, а стосуються лише спілкування позивача з працівниками поліції на місці події під час яких розмова між позивачем та його сусідами вже в присутності працівників поліції відбувається на підвищених тонах, що в сукупності свідчить про тривалі неприязні стосунки між ними.

Також суд зазначає, що вказані відеоматеріали і відповідні технічні засоби, за допомогою яких здійснені дані відеозаписи, не відображені у змісті постанови серії ГАБІ №715227 від 10.08.2022 , тобто на час винесенні спірної постанови такі матеріали не покладалися в основу рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Таким чином, при розгляді справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 , здійснюючи виклик до поліції, був впевнений, що іншим чином вирішити дану проблему неможливо, при виклику поліції позивач усвідомлював, що він діє правомірно й повідомляє правдиву інформацію.

Перевіряючи обґрунтованість посилання відповідача на встановлення факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, слід зазначити, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, що містить об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Диспозиція ст. 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Частиною 1 статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем та представником відповідача не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КпАП України.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Частинами 1, 2 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем та представником відповідача не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КпАП України.

Оскільки відповідальність за ст.183 КУпАП настає в разі завідомо неправдивого виклику поліції, а позивач здійснив такий виклик будучи впевненим, що його сусіди потребують госпіталізації, то суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача умислу на вчинення інкримінованого йому правопорушення, а отже і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зокрема, частиною другою даної норми права передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Відповідачем не надано доказів, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Тому відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26.04.2018 (справа №338/1/17).

З огляду на зазначене, суд приходить висновку про те, що відповідач як суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб, що визначений законами та Конституцією України та всупереч ст.77 КАС України не виконав обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що під час судового розгляду відповідачем не було надано належних та допустимих доказів наявності умислу в діяннях позивача, як обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, суд вважає недоведеною вину позивача у вчиненні правопорушення і, як наслідок, наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню, а постанова поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області Леська І.І. скасуванню.

Також відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 сплатив судовий збір у сумі 496,20 грн., що підтверджується квитанцією №9280-5513-1003-8409 від 06.09.2022. Відтак сума сплаченого судового збору підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 з Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.2, 9, 72, 77, 139, 143, 241-246, 286 КАС України, ст.ст.9, 245, 247, 251, 252 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, серії ГАБІ №715227 від 10.08.2022 задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, серії ГАБІ №7152277 від 10.08.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п.4 ч.5 ст.246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Михалюк Василь Ігорович, адреса: м.Тернопіль, б-р.Т.Шевченка, буд.17.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції представник Климчук Олеся Іванівна (46003, м.Тернопіль, вул.Котляревського, буд.24, ).

Головуючий суддяІ. М. Царук