Справа № 460/9743/21
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/9743/21 пров. № А/857/8329/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року, прийняте суддею Махаринець Д.Є. у місті Рівному, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,-

встановив:

ОСОБА_1 вернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (надалі ГУ ПФУ в Рівненській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача, викладене в листі № 3559-3103/-Д-02/8-1700/21 від 14.05.2021, щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії за віком з урахуванням до страхового стажу періодів роботи у районах Крайньої Півночі з 12.11.1990 по 31.12.1992, заробітної плати за такі періоди роботи у районах Крайньої Півночі, а також з урахуванням до страхового стажу періоду провадження підприємницької діяльності в 1998-2017 згідно з пунктом 3-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачу призначеної пенсії з урахуванням до загального страхового стажу наступних періодів: часу роботи в районах Крайньої Півночі з 12.11.1990 по 01.01.1991 на пільгових умовах: за один рік роботи в такому районі зарахувати як за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право для отримання пенсії за віком; часу роботи в районах Крайньої Півночі з 01.01.1991 по 31.12.1992 за один рік роботи в такому районі зарахувати як за один рік при обчисленні стажу, який дає право для отримання пенсії за віком; часу здійснення підприємницької діяльності в період з 02.06.1998 по 31.12.2017 згідно з пунктом 3-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме: з 22.05.1998 по грудень 2003, з січня по грудень 2004, з квітня 2005 по жовтень 2006, з січня по червень 2007, за січень 2010, з березня по червень 2010.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Рівненській області, оформлене листом від 14.05.2021 № 3559-3103/-Д-02/8-1700/21, в частині відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за віком з урахуванням до страхового стажу періоду роботи з 12.11.1990 по 31.12.1992; зобов`язано здійснити перерахунок і виплату призначеної пенсії з урахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01.01.1991 по 31.12.1992 (один рік роботи зарахувати як за один рік при обчисленні стажу, який дає право для отримання пенсії за віком). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позов, суд виходив з того, що зарахування до страхового стажу позивача на пільгових умовах (з розрахунку один рік і шість місяців за один рік роботи) періоду роботи в районах Крайньої Півночі з 12.11.1990 по 01.01.1991 виключно на підставі записів у трудовій книжці суперечить вимогам чинного законодавства.

Для обчислення періоду роботи в районах Крайньої Півночі з 12.11.1990 по 01.01.1991 на пільгових умовах (з розрахунку один рік і шість місяців за один рік роботи) позивач мав надати пенсійному органу письмовий трудовий договір або довідку, в яких зазначено про наявність у нього протягом вказаного періоду права на користування пільгами.

Записи №№ 26, 27 в трудовій книжці позивача з огляду на зміст пункту 3 Порядку № 637 не потребують підтвердження додатковими документами, а період роботи позивача у кооперативі "Корго" з 12.11.1990 по 31.12.1992 має бути зарахований останньому до страхового стажу виключно на підставі записів трудової книжки.

Щодо позовних вимог в частині зарахування до страхового стажу позивача часу здійснення ним підприємницької діяльності в період з 02.06.1998 по 31.12.2017 згідно з пунктом 3-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058, то суд зазначив, що зазначені норми пункту не поширюються на позивача, оскільки стосуються виключно умов визначення страхового стажу при призначенні пенсії після 01.01.2018, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що основним документом, що підтверджує факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях, є її трудова книжка, а також ці обставини можуть, проте, не обов`язково повинні підтверджуватися й іншими документами, зокрема, тими, на які посилається в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції.

Судом не враховано правові висновки щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, викладені Верховним Судом у постанові від 10.01.2019 у справі №352/1612/15а, від 17.05.2019 у справі №644/2182/17, від 31.07.2019 у справі №287/15/17-а, від 21.08.2019 у справі №750/1717/16-а, від 14.11.2019 у справі №265/6105/16-а.

Апелянт зазначає, що у відповідача були всі достатні підстави для того, аби зарахувати період зайняття підприємницькою діяльністю з 02.06.1998 по 31.12.2017 до страхового стажу, що дає право для призначення пенсії в розрахунку місяць провадження підприємницької діяльності за місяць страхового стажу.

Просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Відповідно по п.3 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 28.12.2007, на підставі заяви від 16.01.2008, позивачу призначена пенсія за віком на пільгових умовах (за роботу в районах Крайньої Півночі), розмір якої визначено за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На звернення позивача на веб-портал Пенсійного фонду України щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи у кооперативі "Корго" з 12.11.1990 по 31.12.1992, відповідач листом від 04.03.2021 за № 1259-1158/Д-02/8-1700/21 повідомив, що запис про звільнення з кооперативу "Корго" внесений до трудової книжки позивача без дотримання вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, а саме: запис засвідчений підписом відповідальної особи, однак прізвище, ініціали та посада такої особи не зазначені; запис не засвідчений печаткою установи. З огляду на вказане, відповідач вказав, що період роботи позивача у кооперативі "Корго" з 12.11.1990 по 31.12.1992 потребує підтвердження шляхом подання документів, передбачених Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Також на звернення позивача щодо перерахунку пенсії з урахуванням до страхового стажу періодів роботи у районах Крайньої Півночі, заробітної плати за такі періоди роботи, а також з урахуванням до страхового стажу періоду провадження підприємницької діяльності в 1998-2017, відповідач листом від 14.05.2021 за № 3559-3103/Д-02/8-1700/21 повідомив, що період роботи останнього в районах Крайньої Півночі з 12.11.1990 по 31.12.1992 не враховано до страхового стражу, оскільки запис про такий період роботи внесений у трудову книжку з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (запис № 27 про звільнення з роботи не засвідчений печаткою установи, у якій позивач працював до звільнення, або печаткою відділу кадрів такої установи). Також у листі вказано, що пункт 3-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яким визначені умови зарахування до страхового стражу періодів ведення особою підприємницької діяльності, застосовуються лише при призначенні пенсії після 01.01.2018, оскільки з вказаного дня така норма права набрала чинності. Зважаючи на те, що пенсія призначена позивачу з 28.12.2007, підстав для врахування вказаної норми права для визначення тривалості його страхового стажу немає. З огляду на зазначене, до страхового стажу позивача враховані виключно періоди провадження підприємницької діяльності, щодо яких в реєстрі застрахованих осіб наявні відомості про сплату страхових внесків.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За правилами пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи до 1 січня 1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 110 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 № 590, робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 1 березня 1960 зараховується в стаж в полуторному розмірі за умови, якщо працівник мав право на пільги, встановлені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 "Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Відтак, оскільки основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, то відповідними доказами може бути трудова книжка, в якій є наявний штамп підприємства про розповсюдження пільг по обчисленню стажу роботи або довідка роботодавця, в якій зазначено про факт роботи за строковим трудовим договором, період, на який він був укладений, та розповсюдження на особу пільг по обчисленню стажу за цей період.

Так відповідно до пунктів 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф "б" цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 №637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 №637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому пункт 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01 січня 1991 на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 і від 26 вересня 1967 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967.

Сторонами не заперечується, що місцевість, де працював позивач, відносилась до районів Крайньої Півночі.

З огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупності.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 у справі № 590/871/17, від 07 червня 2018 у справі №173/637/17, від 03 липня 2018 у справі № 302/662/17-а, від 27 липня 2022 у справі № 560/755/19 та інших.

Судом встановлено, що факт роботи позивача за 12.11.1990 по 01.01.1991 в кооперативі "Корго" підтверджено записом у його трудовій книжці №№ 26, 27 (дата заповнення 30.07.1970).

Таким чином, дії відповідача щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу, що враховується при призначенні, виплаті та перерахунку пенсії, зазначених вище періодів роботи в районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі, у пільговому обчислені рік роботи за один рік і шість місяців з мотивів відсутності трудового договору або довідки, в яких зазначено про наявність у нього права на користування пільгами є протиправними.

Щодо позовних вимог про зарахування періоду зайняття підприємницькою діяльністю з 02.06.1998 по 31.12.2017 до страхового стажу, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно зазначив про те, що вирішальне значення при розгляді позовних вимог в цій частині має встановлення факту поширення норми пункту 3-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 на позивача в спірних правовідносинах.

На підставі абзаців вісімнадцятого - двадцять п`ятого підпункту 27 пункту 19 Розділу I Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 № 2148-VIII (далі - Закон № 2148) Розділ XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 був доповнений пунктом 3-1 наступного змісту:

"3-1. До страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди:

1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 1 січня 1998 по 30 червня 2000 включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 1 липня 2000 по 31 грудня 2017 включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску);

2) проходження військової служби по 31 грудня 2017 включно;

3) перебування у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами з 1 січня 2004 по 30 червня 2013 включно;

4) перебування у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку з 1 січня 2004 до часу запровадження сплати страхових внесків (єдиного внеску) за жінок, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку".

При цьому, абзацом третім пункту 1 Розділу ІІ Закону № 2148 встановлено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім, зокрема, абзаців першого - двадцять п`ятого підпункту 27 пункту 19 Розділу I цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2018 року.

Таким чином, норма пункту 3-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 набрала чинності з 01.01.2018.

Також суд звертає увагу на структуру норми пункту 3-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058, встановлює умову за якої періоди, зокрема ведення підприємницької діяльності, зараховуються до страхового стаж, зокрема, для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону.

Відтак, дана норма не поширюється на відносини, що стосуються перерахунку пенсії.

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що періоди ведення підприємницької діяльності зараховуються до страхового стажу на підставах, визначених пунктом 3-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 виключно у разі вирішення питання про призначення пенсії згідно із статтею 26 Закону № 1058 після 01.01.2018.

Враховуючи те, що пенсія позивачу призначена ще з 28.12.2007, то підстав для задоволення позовних вимог зарахування в частині про зарахування до страхового стажу позивача часу здійснення ним підприємницької діяльності в період з 02.06.1998 по 31.12.2017 згідно з пунктом 3-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 та проведення перерахунку пенсії немає.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги являються частково суттєвими і дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового про часткове задоволення позовних вимог.

Враховуючи результат розгляду апеляційної скарги та, виходячи із приписів ст.139 КАС України, апеляційний суд приходить до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Рівненській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2270 грн.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року у справі № 460/9743/21 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії з урахуванням до страхового стажу періоду роботи з 12.11.1990 по 01.01.1991 (один рік роботи зарахувати як за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право для отримання пенсії за віком).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області ( ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 судові витрати в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят ) грн 00 коп.

В решті рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар