Справа № 300/2601/22
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2022-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" жовтня 2022 р. справа № 300/2601/22
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними, зобов`язання зарахувати до стажу державної служби період роботи з 10.05.1993 по 04.08.2000, видачу нової довідки з новим посадовим окладом станом на січень 2020 року, та здійснення перерахунку пенсії за новими довідками з 29.01.2022, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також позивач, ОСОБА_1 ) 29.06.2022 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також - відповідач, Управління, Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області, орган пенсійного забезпечення) про визнання дій протиправними, зобов`язання зарахувати до стажу державної служби період роботи з 10.05.1993 по 04.08.2000, видачу нової довідки з новим посадовим окладом станом на січень 2020 року, та здійснення перерахунку пенсії за новими довідками.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.07.2022 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків (а.с.40-41).
Усунення недоліків визначено шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до вимог, встановлених статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України, Кодекс), зокрема, подання заяви про уточнення позовних вимог чи адміністративного позову у новій редакції (в двох примірниках), в якій визначити дату (з прив`язкою до фактичних обставин у справі), з якої підлягає відновленню порушене право на пенсію державного службовця (слід здійснити відповідачу спірний перерахунок пенсії із зарахуванням стажу державної служби в період роботи з 10.05.1993 по 04.08.2000 в Івано-Франківській митниці, а також на підставі вірних даних розміру посадового окладу станом на січень 2020 року за посадою начальника відділу господарського обслуговування та матеріально-технічного забезпечення Управління адміністративного забезпечення ГУ ПФ України в Івано-Франківській області).
14.07.2022 на адресу суду від позивача надійшла заява від 13.07.2022 та додано позовну заяву в новій редакції (уточнений позов) із доданими документами у двох примірниках (а.с.44-55).
Втім, в уточненій позовній заяві від 13.07.2022, серед іншого, позивач просила "здійснити перерахунок пенсії за новими довідками та з врахуванням до стажу державної служби періоду роботи з 10.05.1993 по 04.08.2000 в Івано-Франківській митниці та здійснити перерахунок з 25.02.2020". При цьому не зазначила даних і обґрунтування, чому саме слід здійснити перерахунок пенсії з 25.02.2020, як того вимагає пункт 9 частини 5 статті 160 КАС України, а також, у зв`язку із такими змінами, не подала клопотання про поновлення строків звернення до суду.
У зв`язку із вказаним 19.07.2022 ухвалою суду продовжено ОСОБА_1 до 01.08.2022 процесуальний строк, встановлений ухвалою суду від 06.07.2022, на усунення недоліків позовної заяви шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до вимог, встановлених частинами 6 статті 161, частини 1 статті 123 КАС України, зокрема:
- подання заяви про поновлення строку із зазначенням причин пропуску строку звернення до суду із вказаним позовом та поданням доказів поважності причин його пропуску;
- подання засвідчених у встановленому порядку копій документів (у відповідній кількості примірників учасників справи) щодо підтвердження звернення із заявою/клопотанням до відповідача про видачу довідок (подія якої передувала зверненню до суду), невидачу яких просить визнати протиправною позивач (а.с.56-57).
01.08.2022 до канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_1 від 29.07.2022 про усунення недоліків (а.с.60-62).
За наслідками розгляду поданої позивачем заяви, ухвалою суду від 07.09.2022 визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в частині вимог про поновлення і захист порушеного права на пенсійне забезпечення за період з 25.02.2020 по 29.01.2022. Повернуто позовну заяву ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання зарахувати до стажу державної служби період роботи з 10.05.1993 по 04.08.2000, видачу нової довідки з новим посадовим окладом станом на січень 2020 року, та здійснення перерахунку пенсії за новими довідками в частині періоду з 25.02.2020 по 29.01.2022 (а.с.63-67).
Івано-Франківським окружним адміністративним судом ухвалою від 07.09.2022 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін за наявними матеріалами, в частині визнання дій відповідача протиправними, зобов`язання зарахувати до стажу державної служби період роботи з 10.05.1993 по 04.08.2000, видачу нової довідки з новим посадовим окладом станом на січень 2020 року, та здійснення перерахунку пенсії за новими довідками з 29.01.2022 (а.с.69-70).
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно, в порушення вимог пунктів 10 і 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" за №899-VІІІ від 10.12.2015 (надалі по тексту також Закон №889-VІІІ), частини 1 статті 588 Митного кодексу України, пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 за №283 (надалі по тексту також Порядок №283) і Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 за №622 (надалі по тексту також Порядок №622), відмовлено ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії із зарахуванням до стажу державної служби період роботи з 10.05.1993 по 04.08.2000 отриманого в Івано-Франківській митниці, та у видачі нових довідок з новим посадовим окладом станом на січень 2020 року, та здійснення при цьому перерахунку пенсії.
За аргументами позивача, в період з 10.05.1993 по 04.08.2000 вона працювала на посаді старшого інспектора, головного інспектора канцелярії, головного інспектора митниці і начальника загального відділу Івано-Франківської митниці, який протиправно не враховано відповідачем при переведенні на пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу". У зв`язку із вказаними обставинами, вважаючи наявним станом на 01.05.2016 стажу 20 років на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, позивач звернулася до відповідача із заявою від 18.05.2022 про перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2017-2019 роки, починаючи з 17.01.2020, з урахуванням фактично сплачених сум та виходячи із місячної заробітної плати за грудень 2019 року. Відповідач листом від 01.06.2022 за №2042-1901/Н-02/8-0900/22 відмовив у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , вказавши на відсутність у останньої стажу 20 років на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, а отже й відсутність підстав для застосування довідки у середніх розмірах щодо визначених законодавством таких виплат за місяць.
ОСОБА_1 вважає таку відмову Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області протиправною, стверджуючи про те, що стаж за період роботи в митних органах з 10.05.1993 по 04.08.2000 підлягає врахуванню як до стажу державної служби, так і до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", на підставі статті 588 Митного кодексу України і пункту 2 Порядку №283.
Окрім вказаного, за доводами позивача, роботодавцем були видані довідки про складові заробітної плати для розрахунку заробітку державного службовця. При цьому, такі довідки видані за посадою начальника адміністративно-господарського відділу, де працювала позивач по 31.05.2019, без урахування тієї обставини, що на день переведення ОСОБА_2 на пенсію державного службовця аналогічна посада була відсутня у зв`язку з реорганізацією Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. Тому за новим штатним розписом станом на січень 2020 року була прирівняна (аналогічна) посада начальника відділу господарського обслуговування та матеріально-технічного забезпечення управління адміністративного забезпечення Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області, як наслідок довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця повинна зазначати посадовий оклад, надбавку за ранг і надбавку за вислугу років за зазначеною посадою, яка є аналогічною посаді позивача. На думку позивача, у спірному випадку підлягають застосуванню положення Порядку №622 і Порядку №750, згідно яких у разі відсутності або перейменування в державному органі посади державної служби, що була останньою, яку особа займала на державній службі після 01 травня 2016 року, її посада визначається цим органом згідно з додатком 1 до цього Порядку або за відповідною категорією, підкатегорією з урахуванням юрисдикції державного органу. Таким чином, оскільки на час призначення пенсії (переведення) остання займана посада позивача на державній службі у державному органі відсутня, то для обчислення пенсії державного службовця враховується посадовий оклад, визначений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 за №15 за відповідною групою оплати праці, з урахування юрисдикції державного органу, надбавка за присвоєний ранг державного службовця, надбавка за стаж державної служби та інші виплати, що включаються в заробіток для обчислення пенсії, нараховані за період роботи на аналогічній посаді.
З наведених підстав ОСОБА_1 просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до стажу державної служби періоду роботи з 10.05.1993 по 04.08.2000 в Івано-Франківській митниці та видачі нових довідок про заробітну плату, та вимагає зобов`язати зарахувати спірний період роботи до стажу державної служби та видати нові довідки про заробітну плату, у зв`язку з чим просила позов задовольнити в повному обсязі.
Як слідує із змісту письмових пояснень і відзиву на позов відповідач не погоджується з доводами ОСОБА_1 , викладеними у позовній заяві, та вказує на їх безпідставність і необґрунтованість з огляду на наступні обставини. Зокрема зазначено, що позивачу первинно з 09.05.2012 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а в подальшому з 17.01.2020, на підставі поданої заяви і відповідних документів, останню переведено на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу". Для обчислення пенсії у 2020 році ОСОБА_1 подано довідки від 16.01.2020 за №№13, 14, 15 про заробітну плату за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 за №1-3, з яких довідка №13 і №15 врахована відповідачем.
Управління звернуло увагу на те, що на час набрання чинності Закону України "Про державну службу" (на 01.05.2016) ОСОБА_1 мала 13 років стажу державної служби та працювала на посаді державного службовця. При обчисленні пенсії посадовий оклад, надбавка за ранг та вислуга років враховані у розмірі, встановленому на день звернення за останньою займаною посадою державної служби, інші виплати обчислені середньо місячно починаючи з 01.05.2016. В загальний стаж роботи позивача для призначення пенсії державного службовця враховано періоди роботи з 01.07.2002 по 31.05.2019. В той же час не враховано періоди трудової діяльності ОСОБА_1 в Івано-Франківській митниці з 10.05.1993 по 04.08.2000, оскільки, як вважає відповідач, посади працівників митниці не передбачені статтею 25 Закону України "Про державну службу".
Попри вказане, як висловився відповідач, особам, які на 01.05.2016 мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент звернення за призначенням пенсії не працюють на посаді державної служби, розміри виплат, крім посадового окладу, надбавок за ранг та вислугу років може бути визначений за їх бажанням у середніх розмірах щодо визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи.
Оскільки, станом на 01.05.2016 у ОСОБА_1 відсутній стаж роботи 20 років на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців то відповідно, у останньої відсутнє право на застосування довідки у середніх розмірах щодо визначених законодавством таких виплат за місць. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, вивчивши зміст позовної заяви, відзиву на позов, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 з 2012 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області і до 17.01.2020 отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що підтверджується заявою про призначення пенсії від 02.07.2012, а також поясненнями позивача, наведеними у позовній заяві (а.с.79). Відповідач не заперечує таку обставину.
Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 22.09.1975, наявної в матеріалах справи (а.с.84-93), позивач працювала на відповідних посадах, а саме:
- з 10.05.1993 на посаді старшого інспектора в Івано-Франківській митниці;
- з 03.01.1994 на посаді головного інспектора в Івано-Франківській митниці;
- з 15.07.1994 на посаді начальника загального відділу Івано-Франківської митниці;
- 24.07.1995 прийнято присягу державного службовця;
- з 11.04.1997 на посаді головного інспектора Івано-Франківської митниці Державної митної служби України;
- з 23.09.1999 по 04.08.2000 на посаді начальника загального відділу Івано-Франківської митниці Державної митної служби України;
- з 01.07.2002 на посаді головного спеціаліста по діловодству в Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську;
- з 27.04.2009 на посаді завідувача сектора з діловодства за стажуванням;
- з 17.01.2014 на посаді начальника загального відділу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, який з 01.07.2015 перейменований на адміністративно-господарський відділ;
- з 01.06.2019 на посаді провідного інспектора загального відділу управління адміністративного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.
З 17.01.2020 ОСОБА_1 на підставі заяви від 17.01.2020, переведена відповідачем на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". (а.с.166).
Як з`ясовано судом із матеріалів справи і пояснень відповідача, до загального стажу роботи при переведенні позивача на пенсію державного службовця, відповідачем враховано періоди роботи з 01.07.2002 по 31.05.2019, в результаті чого стаж державної служби становить 16 років і 11 місяців (а.с.28, зворотній бік а.с.74).
При обчисленні пенсії державного службовця Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області враховано подані позивачем довідки про заробітну плату від 16.01.2020 за №№13, 15 (а.с.33, 35-37).
В подальшому, ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою від 18.05.2022, в якій просила здійснити перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2017-2019 роки, починаючи з 17.01.2020, з урахуванням фактично сплачених сум та виходячи із місячної заробітної плати за грудень 2019 року (а.с.46).
Втім, відповідач листом від 01.06.2022 за №2042-1901/Н-02/8-0900/22 відмовив у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , вказавши на відсутність у останньої стажу 20 років на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, а також відсутність підстав для застосування довідки у середніх розмірах щодо визначених законодавством таких виплат за місяць (а.с.15-16).
Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у зарахуванні до стажу державної служби періоду роботи з 10.05.1993 по 04.08.2000 в Івано-Франківській митниці та видачі нових довідок про заробітну плату, остання звернулася до суду з метою захисту свого порушеного права, ставлячи вимогу про зобов`язання відповідача зарахувати спірний період роботи до стажу державної служби та видати нові довідки про заробітну плату.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частини 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом №889-VIII.
За змістом пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII з 1 травня 2016 року втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Зокрема, пунктами 10, 11, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Отож, за наявності в особи станом на 1 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.
Верховний Суд в постанові від 1 квітня 2020 року у справі №607/9429/17 дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частини 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби. Після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ вік і страховий стаж.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Так, частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що право на пенсію державного службовця за віком мають особи, зокрема: жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії особа працювала на посадах державної служби; мають передбачений законодавством страховий стаж; мають необхідний стаж державної служби (не менше 10 років).
Повертаючись до фактичних обставин справи, встановлених вище по тексту судового рішення, згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 , остання в період з 10.05.1993 по 04.08.2000 працювала посаді старшого інспектора, головного інспектора та начальника загального відділу в Івано-Франківській митниці.
Також трудовою книжкою позивача підтверджується, що 24.07.1995 позивачем прийнята Присяга державного службовця (а.с.21).
Підтвердженням стажу роботи позивача у митних органах, є також Індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5 (а.с.139), а також довідки про заробіток для обчислення пенсії від 26.06.2012 за №66, видана Івано-Франківською митницею (а.с.94).
Разом з тим, відповідач стверджує про відсутність підстав для врахування до стажу державного службовця ОСОБА_1 періоду роботи в Івано-Франківській митниці з 10.05.1993 по 04.08.2000, оскільки, на думку відповідача, займані позивачем посади не відносяться до категорій посад визначених Законом №3723-ХІІ.
Оцінюючи такі аргументи Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області, суд виходить із наступного.
Стаж державної служби за періоди роботи (служби), в силу вимог пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" №889-VIII, до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 за №283, чинного до 01.05.2016 (надалі по тексту також Порядок №283), визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.
Так, приписами пункту 2 Порядку №283 визначалося, що до стажу державної служби зараховується (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.
Відповідно до частини 1 статті 569 Митного кодексу України (в редакції станом на 17.01.2020 дата переведення позивача на пенсію державного службовця) працівники органів доходів і зборів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями.
Згідно з частиною 1 статті 588 МК України пенсійне забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Аналогічні положення щодо пенсійного забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", були передбачені і Митним кодексом України від 11.07.2002.
Необхідно відзначити, що Митний кодекс України від 12.12.1991, який був чинний у спірний період роботи ОСОБА_1 в Івано-Франківській митниці з 10.05.1993 по 04.08.2000, не містив положень щодо віднесення посадових осіб органів митного контролю/доходів і зборів до державних службовців та пенсійного забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".
Однак, на думку суду, у розглядуваному випадку, слід звернутися до вище коментованих приписів абзацу 2 пункту 2 Порядку №283 (чинні на час роботи позивача у митних органах), які визначали посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби, зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів митного контролю.
Так, запис №№11-17 трудової книжки позивача підтверджують період роботи ОСОБА_1 в Івано-Франківській митниці з 10.05.1993 по 04.08.2000 на посадах старшого інспектора, головного інспектора канцелярії, головного інспектора митниці і начальника загального відділу Івано-Франківської митниці (а.с.21-22).
Відповідач не навів жодної норми матеріального права та не надав належних доказів, які б спростовували те, що займані позивачем посади у спірний період роботи в Івано-Франківській митниці не відносяться до посад керівних працівників і спеціалістів в апараті органів митного контролю.
Варто відмітити, що Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи" від 04.07.2013 за №404-VII, статтю 37 Закону №3723-ХІІ доповнено частиною п`ятнадцятою такого змісту: "Період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку".
У період роботи ОСОБА_1 в органах митного контролю, встановлювались персональні звання державної митної служби України, що визначались постановою Верховної Ради України від 05.02.1992 за №2099-XII "Про персональні звання державної митної служби України". А саме: "дійсний державний радник митної служби"; "державний радник митної служби 1 рангу"; "державний радник митної служби 2 рангу"; "державний радник митної служби 3 рангу"; "радник митної служби 1 рангу"; "радник митної служби 2 рангу"; "радник митної служби 3 рангу"; "інспектор митної служби 1 рангу"; "інспектор митної служби 2 рангу"; "інспектор митної служби 3 рангу".
Тільки, у зв`язку із набранням чинності Митним кодексом України від 11.02.2002 за №92-IV (набув чинності з 01.01.2004) було встановлено спеціальні звання посадових осіб митної служби.
Отже спеціальні звання посадовим особам митної служби встановлювались у період, коли ОСОБА_1 уже не працювала на посадах в Івано-Франківській митниці.
Наказом Державного митного комітету України від 01.02.1993 за №35к затверджено Положення про порядок присвоєння персональних звань працівникам митних установ Державного митного комітету України (надалі по тексту також Положення №35к).
За змістом коментованого Положення, відповідно до посад встановлюється слідуючий перелік персональних звань, зокрема, по територіальним митним управлінням Державного митного комітету України, серед яких:
- "Радник митної служби 2 рангу - начальники відділів у складі служб, їх заступники, начальники секторів, груп, головні спеціалісти та інспектори";
- "Радник митної служби 3 рангу - провідні, старші інспектори, провідні спеціалісти та спеціалісти 1 категорії".
Присвоєння персональних звань працівникам митних установ Державного митного комітету України проводиться в послідовному порядку.
Персональні звання працівникам митних установ присвоюються при позитивній атестації, відповідності посаді та в разі закінчення строку перебування попередньому званні. Первинне персональне звання присвоюється в період від двох до шести місяців з початку роботи в митній установі.
Згідно змісту примітки Положення №35к: "не підлягають атестації та не присвоюються персональні звання особам, що займають посади молодшого обслуговуючого персоналу (електрики, сантехніки, вантажники, прибиральниці), працівники дитячих дошкільних закладів, будівельних груп, секретарі - друкарки, діловоди".
Як встановлено судом, у трудовій книжці позивача відсутні записи про присвоєння ОСОБА_1 персональних звань, як працівнику митної установи.
При цьому записи трудової книжки позивача свідчать про період роботи останньої з 10.05.1993 по 04.08.2000 у Івано-Франківській митниці на посадах "старшого інспектора", "головного інспектора канцелярії", "головного інспектора митниці" і "начальника загального відділу", відповідно до яких, згідно Положення №35к встановлювалися персональні звання, зокрема, "Радник митної служби 2 рангу начальники відділів у складі служб, головні інспектори" і "Радник митної служби - 3 рангу провідні, старші інспектори".
Відповідач не довів перед судом, що позивачу, за умови перебування у спірний період на посадах, занесених в трудову книжку, не було присвоєно персональні звання за правилами Положення №35к.
А тому, беручи до уваги встановлені обставини, спільно застосовуючи положення абзацу 2 пункту 2 Порядку №283 і статті 37 Закону №3723-ХІІ, суд дійшов висновку, що період роботи (служби) позивача в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".
Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду в постанові від 10.07.2018 по справі № 591/6970/16-а.
Відтак, періоди роботи позивача в Івано-Франківській митниці з 10.05.1993 по 04.08.2000 підлягають зарахуванню до стажу державної служби, а доводи відповідача про те, що стаж роботи на посадах працівника митниці не може бути зарахований як стаж державного службовця, оскільки такі посади не передбачені статтею 25 Закону України "Про державну службу", є безпідставними.
В контексті вказано є зовсім нелогічними аргументи відповідача про не віднесення до переліку категорії посад державної служби посадових осіб органів митної служб, так як Законом України від 04.07.2013 за №404-VII до статті 37 Закону №3723-ХІІ внесено доповнення частиною п`ятнадцятою такого змісту: "Період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку".
Дійсно, положення Митного кодексу України в редакції від 12.12.1991 (за час спірного періоду з 10.05.1993 по 04.08.2000) не містили прямої норми, яка б як норма закону безпосередньо вказувала на можливість зарахування періоду роботи (служби) посадових осіб в органах митного контролю до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".
Втім, наступними новими редакціями Митних кодексів України від 11.07.2002 і від 13.03.2012 таке право на зарахування чітко визначено в положеннях даних Законів.
Суд констатує, що за період дії усіх трьох редакціях Митного кодексу України основні функції, компетенція і завдання органів митного контролю не змінювалася та не змінилася, як і робота посадових осіб в таких органах.
Відтак, погодження суду із мотивами та аргументами відповідача, породжуватиме певну дискримінацію у правах на пенсійне забезпечення посадових осіб органів митного контролю, які перебували на публічній службі в період дії положень Митного кодексу України в першій редакції, в порівнянні до таких же посадових осіб того ж органу, які несли службу за період чинності другої та третьої редакції Митного кодексу України.
На переконання суду, виявляючи і фіксуючи оскаржуваними діями/рішенням формальну підставу для відмови в перерахунку позивачу пенсії, відповідач не довів існування законної мети такої відмови, яка б обґрунтовувала неможливість врахування спірного періоду роботи до спеціального стажу, у відношенні до особи, що не має на це законного права.
В той же час, залишення в силі оскаржуваних дій/рішення про відмову у перерахунку пенсії, за встановлених судом вище обставин, буде не пропорційним втручанням в права позивача на отримання відповідних пенсійних виплат, гарантоване статтею 1 протоколу 1 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод.
В Рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2007 у справі №1-29/2007 зазначено, що утверджуючи і забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, які є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до частини 2 статті 6, частини 2 статті 19, частини 1 статті 68 Конституції України вони є загальнообов`язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави. Принципи соціальної держави втілено також у ратифікованих Україною міжнародних актах: Міжнародному пакті про економічні, соціальні і культурні права 1966 року, Європейської соціальної хартії (переглянутій) 1996 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та рішеннях Європейського суду з прав людини.
Згідно зі статтею 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.
Окрім вказаного, у цій справі предметом дослідження є правомірність дій Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області щодо відмови у видачі ОСОБА_1 нових довідок про заробітну плату за посадою начальника відділу господарського обслуговування та матеріально-технічного забезпечення Управління адміністративного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, і наявності правових підстав для зобов`язання відповідача видати такі довідки позивачу, та здійснення перерахунку пенсії за новими довідками з 29.01.2022.
Як уже встановлено судом вище по тексту судового рішення, позивач працювала на різних посадах в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську і Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, а саме: з 01.07.2002 на посаді головного спеціаліста по діловодству, з 27.04.2009 на посаді завідувача сектора з діловодства за стажуванням, з 17.01.2014 на посаді начальника загального відділу, який з 01.07.2015 перейменований на адміністративно-господарський відділ, а з 01.06.2019 на посаді провідного інспектора загального відділу управління адміністративного забезпечення.
При переведенні позивача на пенсію державного службовця, відповідачем враховано періоди роботи з 01.07.2002 по 31.05.2019, та при обчисленні пенсії державного службовця враховано подані ОСОБА_1 довідки про заробітну плату від 16.01.2020 за №№13, 15, видані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (а.с.33, 35-37).
Мотивувальна частина адміністративного позову свідчить про незгоду позивача із коментованими довідками. Зокрема, за доводами ОСОБА_1 із посиланням на положення Порядку №622 і Порядку №750, оскільки на час призначення пенсії (переведення) займана посада позивача на державній службі у державному органі відсутня, то для обчислення пенсії державного службовця враховується посадовий оклад, визначений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 за №15 за відповідною групою оплати праці, з урахування юрисдикції державного органу, надбавка за присвоєний ранг державного службовця, надбавка за стаж державної служби та інші виплати, що включаються в заробіток для обчислення пенсії, нараховані за період роботи на аналогічній посаді.
Разом з цим, виходячи із змісту прохальної частини адміністративного позову, ОСОБА_1 просить визнати протиправною відмову відповідача у видачі нових довідок про заробітну плату та зобов`язати видати такі довідки для перерахунку пенсії.
Так, порядок призначення пенсій згідно з Законом №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 за №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" (надалі по тексту також Порядок №622).
Пунктом 4 Порядку №622 визначено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Згідно пункті 5 і 6 Порядку №622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.
Судом встановлено, що довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 16.01.2020 за №13 на суму 9 500,00 грн, видана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за останньою займаною ОСОБА_1 по 31.05.2019 посадою начальника адміністративно-господарського відділу станом на січень 2020 року (а.с.33).
Довідка складена за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 за №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", та містить відображення складових заробітної плати: посадовий оклад, надбавка за ранг (5 ранг), надбавка за вислугу років (50%), на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
У затвердженій постановою правління Пенсійного фонду України формі довідки складові заробітної плати складаються з: посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 16.01.2020 за №15, видана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, як роботодавцем, і врахована останнім як органом призначення пенсії, також відповідає формі довідки, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 за №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям" (а.с.35-37).
Також, в матеріалах справи міститься довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, від 16.01.2020 за №14, видана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області станом на грудень 2019 року, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії (а.с.34). Однак, згідно пояснень відповідача така довідка є невигідною позивачу, оскільки призводить до заниження розміру пенсії державного службовця, а саме 6 514,02 гривень, при наявному 7 751,01 гривень (зворотній бік а.с.76).
Із письмових пояснень відповідача, судом з`ясовано, що позивач з січня 2020 року по червень 2022 року не зверталася із заявами про видачу нових довідок з новим посадовим окладом станом на січень 2020 року (не тих, які враховані відповідачем при переведенні на пенсію державного службовця), а також із заявами про перерахунок пенсії державного службовця на підставі таких нових довідок (зворотній бік а.с.74).
Така обставина не заперечується позивачем.
У розглядуваному випадку, суд вважає за необхідне звернути увагу на положення Порядку видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсій окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких особи працювали, а також перейменування (відсутності) їхніх посад, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 10.05.2017 за № 750 (надалі по тексту також Порядок 750).
Згідно пункту 7 Порядку №750, у разі відсутності або перейменування в державному органі посади державної служби, що була останньою, яку особа займала на державній службі після 01 травня 2016 року, її посада визначається цим органом згідно з додатком 1 до цього Порядку або за відповідною групою оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу.
Довідка для призначення пенсії видається державним органом, в якому працювала особа, відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №622.
Поряд із вказаним, пункт 8 коментованого Порядку №750 визначає перелік документів, які подаються особою з метою отримання довідки.
Такими документами є: заява; документ, що підтверджує відсутність в державному органі посади державної служби, ліквідацію державного органу; довідки з архівної установи, в якій зберігаються документи ліквідованих державних органів, або іншого органу (організації, установи), в якому (якій) зберігаються документи про заробітну плату, про розміри посадового окладу, надбавок за ранг та вислугу років на день звільнення з посади державної служби (припинення державної служби), надбавок до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень залежно від ступеня секретності інформації, а також інших виплат за їх наявності - у випадку, передбаченому пунктом 6 цього Порядку.
З наведеного слідує, що довідка для призначення пенсії видається державним органом, в якому працювала особа, відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №622. При цьому попередньо така особа повинна звернутися до роботодавця із відповідною заявою та відповідними документами для отримання такої довідки.
В свою чергу, позивач, оскаржуючи дії відповідача щодо відмови у видачі нових довідок про складові заробітної плати, не надала суду жодних доказів на підтвердження звернення із відповідною заявою та додатковими документами до роботодавця з метою отримання таких довідок, що суперечить вимогам пункту 8 коментованого Порядку №750.
Отож, з огляду на коментовані норми та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про відсутність у діях відповідача (як органу пенсійного забезпечення, а не колишнього роботодавця) порушення норм діючого законодавства, оскільки позивач не звертався із заявою про надання нової довідки для призначення пенсії.
У матеріалах справи відсутні будь які докази оскарження ОСОБА_1 дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо видачі довідок про заробітну плату від 16.01.2020 за №№13, 14, 15 та зобов`язання видати інші довідки. Так як і відсутні будь які звернення позивача до органу, в якому вона працювала, про видачу нових довідок про заробітну плату, для можливості здійснення в подальшому органом пенсійного фонду відповідного перерахунку.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні .
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у спірному випадку відповідач не діяв на підставі закону, із урахуванням усіх обставин, які мають значення для вірного вирішення порушеного позивачем питання, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Розподіляючи між сторонами судові витрати суд відзначає, що відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем сплачено судовий збір за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру в загальному розмірі 1 984,80 гривень, підтвердженням чого є наявні в матеріалах справи квитанція №5102-29-006/С від 29.06.2022 на суму 992,40 гривень і №5102-13-017/С від 13.07.2022 на суму 992,40 гривень (а.с.1, 45).
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволення позовних вимог (частина 3 статті 139 КАС України).
Відтак підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 992,40 гривень, що пропорційно становить 50% від задоволених позовних вимог.
Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.
На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 134, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу державної служби період роботи у Івано-Франківській митниці з 10.05.1993 по 04.08.2000.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області врахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи у Івано-Франківській митниці з 10.05.1993 по 04.08.2000 та здійснити перерахунок пенсії з 29.01.2022.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), АДРЕСА_1 ;

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя Чуприна О.В.