Справа № 420/13617/22
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2022-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач), в інтересах якої діє адвокат Обухов Олег Володимирович, звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просить:

визнати протиправними дії ГУПФУ в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті їй суми пенсії в розмірі 36117,00 гривень, що підлягала виплаті ОСОБА_2 після здійсненого йому перерахунку пенсії на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 року у справі № 420/11025/20, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю;

зобов`язати ГУПФУ в Одеській області здійснити виплату ОСОБА_1 суми пенсії в розмірі 36117,00 гривень, що підлягала виплаті ОСОБА_2 після здійсненого йому перерахунку пенсії на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 року у справі № 420/11025/20 і залишилася недоодержаною зв`язку з його смертю.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 у справі № 420/11025/20, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_2 , внаслідок чого була нарахована доплата пенсії за період з 01.04.2019 по 31.01.2021 в сумі 36117,00 гривень. Виплата нарахованої суми пенсії за період з 01.04.2019 по 31.01.2021 в сумі 36117,00 гривень мала бути здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України. 07.12.2021 ОСОБА_2 помер. За життя виплата ОСОБА_2 нарахованої суми пенсії за період з 01.04.2019 по 31.01.2021 в сумі 36117,00 гривень Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не здійснена.

З приводу виплати вказаних коштів ОСОБА_1 21.02.2022 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про виплату нарахованої, але не виплаченої за життя її померлому чоловіку ОСОБА_2 пенсії за період з 01.04.2019 по 31.01.2021 в сумі 36117,00 гривень.

Проте Головне управління листом від 30.03.2022 №5122-4068/С-02/8-1500/22 повідомило про відмову позивачу у виплаті вказаних коштів, зазначивши при цьому, що оскільки вона не є стягувачем по справі № 420/11025/21, тому для виплати їй неотриманої ОСОБА_2 доплати пенсії в сумі 36117,00 гривень підстави відсутні.

Не погоджуючись з такою позицією відповідача та вважаючи дії щодо відмови позивачу у виплаті вказаних коштів протиправними, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою від 29.09.2022 провадження у справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

14.10.2022 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що ГУ ПФУ в Одеській області позов не визнає. Зокрема, свою позицію обґрунтовує тим, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 по справі № 420/11025/20, яке набрало законної сили 05.01.2021, ОСОБА_2 13.01.2021 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 по 31.12.2019 з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії та з 01.04.2019 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в розмірах та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії від 01.10.2020 № ЮО100185, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки. Інформація про виконання рішення по справі № 420/11025/20 Головним управлінням внесена до реєстру судових рішень. Кабінетом Міністрів України бюджет Пенсійного фонду України на 2021 рік не затверджено. Тому Головне управління на сьогодні діє на підставі тимчасового розпису доходів і видатків Пенсійного фонду України на I квартал 2021 року, яким не передбачені кошти на виплати за рішенням суду. Покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата нарахованої доплати пенсії за вислугу років за період з 01.04.2019 по 31.01.2021 в сумі 36117,00 грн буде здійснена після виділення Головному управлінню відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Також зазначає, що відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262) суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Також, ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає можливість заміни сторони правонаступником. Однак, будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 є саме правонаступником померлого ОСОБА_2 щодо отримання невиплачених за життя коштів, особою не надано. Належним доказом правонаступництва заявника та підставою для її заміни сторони правонаступником, є наявність документів, визначених законом, про те, що права та обов`язки померлого ОСОБА_2 перейшли до заявника, а саме виданого на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до статті 1219 Цивільного кодексу України до складу спадщини не входять права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Спірні правовідносини не допускають правонаступництва, та відповідно й заміну сторони у виконавчому провадженні щодо виконання рішення суду в частині зобов`язання Головного управління здійснити перерахунок та виплату пенсії.

З огляду на викладене відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини, судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 28.09.1990, позивач ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримував пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 у справі № 420/11025/20 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення ОСОБА_2 перерахунку пенсії з 01.04.2019 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в розмірах та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії від 01.10.2020 №100100185, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, та виплати з 01.04.2019 пенсії із зменшенням її розміру.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в розмірах та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії від 01.10.2020 № 400100185, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести обчислення та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 по 31.12.2019 в розмірі 100 % нарахованої пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_2 доплату різниці в пенсії між максимально нарахованими та фактично виплаченими розмірами з 01.04.2019 року по день проведення перерахунку.

Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 по справі № 420/11025/20, ОСОБА_2 13.01.2021 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 по 31.12.2019 з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії та з 01.04.2019 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в розмірах та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії від 01.10.2020 № ЮО100185, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.

При цьому ОСОБА_2 нараховано доплати пенсії за вислугу років за період з 01.04.2019 по 31.01.2021 в розмірі 36117,00 грн.

Доказів виплати пенсіонеру указаної суми доплати до пенсії відповідач не надав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 08.12.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

З 06.01.2022 позивачу ОСОБА_1 призначено пенсію в разі втрати годувальника.

21.02.2022 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про виплату нарахованої, але не виплаченої за життя її померлому чоловіку ОСОБА_2 пенсії за період з 01.04.2019 по 31.01.2021 в сумі 36117,00 гривень.

На заяву позивача до ГУ ПФУ в Одеській області, Управління відповідно до листа від 30.03.2022 № 5122-4068/С-02/8-1500/22 повідомило позивача про те, що остання не є стягувачем по справам № 420/11025/20 та № 420/2320/21, тому для виплати недоотриманої доплати пенсії за зазначеними рішеннями суду правові підстави відсутні.

Вказані дії позивач вважає протиправними, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначаються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII від 09.04.1992 (далі - Закон №2262-XII).

Статтею 61 Закону №2262-XII визначено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

За приписами частини 3 цієї статті зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Порядок № 3-1).

Згідно з пунктом 4 Порядку № 3-1 заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Статтею 1227 Цивільного кодексу України установлено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, згідно з наведеними приписами чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, а батьки і дружина (чоловік) мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Таке саме право мають також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , їй призначено пенсію у разі втрати годувальника і вона звернулась до відповідача за виплатою недоодержаної пенсії до закінчення шестимісячного строку з дня смерті пенсіонера.

При цьому нарахованою, але не виплаченою ОСОБА_2 на момент його смерті залишилась пенсія в сумі 36117,00 грн.

Таким чином, позивач дотрималась умов, які визначені статтею 61 Закону №2262-XII та Порядком № 3-1.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що позивач в силу положень статті 61 Закону №2262-XII має право на одержання суми пенсії, що підлягали виплаті її чоловікові ОСОБА_2 , і які залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.

Натомість відповідач, відмовляючи їй у виплаті суми недоодержаної пенсії, діяв протиправно та усупереч приписам вищенаведених норм законодавства.

У відповідності до вимог статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Принцип збалансованості інтересів людини з інтересами суспільства сформульовано у рішенні від 7 липня 1989 року у справі Сорінг проти Сполученого Королівства. Суд зазначив, що Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) спрямована на пошук справедливого співвідношення між потребами, пов`язаними з інтересами суспільства в цілому, і вимогами захисту основних прав людини. У рішенні від 17 жовтня 1986 року у справі Ріс проти Сполученого Королівства Суд зазначив, що, з`ясовуючи, чи існує позитивне зобов`язання стосовно людини, належить врахувати справедливий баланс, який має бути встановлений між інтересами всього суспільства й інтересами окремої людини.

У рішенні від 26 червня 2016 по справі Суханов та Ільченко проти України (CASE OF SUKHANOV AND ILCHENKO v. UKRAINE) заяви № 68385/10 та 71378/10 в § 53 Суд повторив, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див. серед багатьох інших джерел рішення у справі ОСОБА_5 Греції та інші проти Греції (Former King of Greece and Others v. Greece) заява № 25701/94, п.п. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-ХІІ).

Враховуючи загальні принципи міжнародного права, викладені у наведених вище рішеннях Європейського суду з прав людини, суд вважає, що у спірних правовідносинах позивач не може бути позбавленим права на одержання належних їй сум.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, відмовляючи позивачу у виплаті недоодержаної пенсії, діяло не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи відповідача про те, що ОСОБА_1 не є стягувачем по справам № 420/11025/20 та № 420/2320/21, а тому правові підстави для виплати недоотриманої доплати пенсії за зазначеними рішеннями суду відсутні, є необґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В ухвалі Одеського окружного адміністративного суду від 08.09.2022 по справі № 420/11025/20 судом зроблений висновок про те, що відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у ОСОБА_1 у зв`язку зі смертю її чоловіка виникло право на отримання нарахованих ГУ ПФУ в Одеській області на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 року у справі №420/11025/20 суми пенсій в розмірах 36117,00 грн, які залишились не виплаченими на день смерті ОСОБА_2 . Таке право не дає підстав для здійснення заміни стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 року у справі №420/11025/20, яким вирішений спір стосовно перерахунку пенсії позивача. З цих підстав суд вважав, що підстави для здійснення заміни стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 року у справі № 420/11025/20 внаслідок смерті позивача ОСОБА_2 відсутні.

Ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 08.09.2022 по справі №420/11025/20 набрала законної сили 08.09.2022.

Суд наголошує, що правовідносини щодо виплати суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, є відмінними від правовідносин, які виникають у ході виконання судових рішень.

Стаття 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» прямо зобов`язує відповідача виплатити недоодержану пенсіонером пенсію у зв`язку з його смертю, особам, які належать до кола осіб, визначених цією ж статтею та які звернулись за такою виплатою не пізніше 6 місяців з дня смерті пенсіонера.

Те, що недоодержану пенсію нараховано на виконання судового рішення, не змінює її правову природу.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Враховуючи те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень, суд дійшов до висновку про задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255, 257 - 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті їй суми пенсії в розмірі 36117,00 грн, що підлягала виплаті ОСОБА_2 після здійсненого йому перерахунку пенсії на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 року у справі № 420/11025/20, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) здійснити виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) суми пенсії в розмірі 36117 (тридцять шість тисяч сто сімнадцять) грн 00 коп., що підлягала виплаті ОСОБА_2 після здійсненого йому перерахунку пенсії на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 року у справі № 420/11025/20 і залишилася недоодержаною зв`язку з його смертю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний