Справа № 640/9953/19
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

24 жовтня 2022 року м. Київ № 640/9953/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про встановлення способу виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС третя особа Державна фіскальна служба України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

встановив:

ОСОБА_1 (надалі також - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Закарпатської митниці ДФС (надалі також -відповідач), третя особа Державна фіскальна служба України (надалі також - третя особа) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 23.07.2019, залишене без змін Постановою апеляційного адміністративного суду від 17.09.2019 року, адміністративний позов задоволено.

Від Закарпатської митниці ДФС надійшла заява про встановлення способу та порядку виконання судового рішення.

Ухвалою суду призначено заяву до розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні представники не з`явились, розгляд заяви вирішено прожовувати в порядку письмового провадження.

Суд, за результатами розгляду заяви, зазначає наступне.

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з частиною другою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Суд дійшов висновку про розгляд заяви за відсутності сторін.

Вирішуючи заяву про встановлення способу та порядку виконання судового рішення, ознайомившись із обґрунтуванням останньої, запропонованим заявником, суд дійшов наступних висновків.

За змістом норм статті 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05 червня 2012 року №4901-VI виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до частини третьої статі 33 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно із частинами першою і третьою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тобто, в розумінні наведених норм статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні заяв зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, наведена норма пов`язує можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення у виняткових випадках за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк.

Відтак, процесуальним законодавством регламентовано повноваження суду змінити порядок та спосіб виконання судового рішення, що був встановлений самим судом при вирішенні спору, однак, при застосуванні зазначеного процесуального інституту, необхідно враховувати, що зміна одного способу виконання судового рішення на інший, не повинна призводити до зміни обсягу зобов`язань боржника, визначених судом, до втручання в його дискреційні повноваження та до виникнення нового спору.

Зміна застосованого судом способу захисту (зобов`язання вчинити вказані дії без визначення сум виплат) на стягнення конкретних сум (які хоча і були розраховані відповідачем при проведенні перерахування пенсії позивача на підставі та на виконання судового рішення в цій справі, але безпосередньо судом не присуджувалися у конкретних розмірах), не відповідатиме юридичній сутності та змісту інституту, регламентованому статтею 378 Кодексу адміністративного судочинству України.

Крім того, зміна способу виконання судового рішення в цій справі із зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії на стягнення конкретної суми призведе до зміни рішення суду по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та до вирішення питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Суд також звертає увагу на те, що в матеріалах справи міститься копія наказу від 16.08.2019 «Про надання відпустки для догляду за дитиною», що в свою чергу дає можливість дійти висновку про повне та фактичне виконання рішення суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви в адміністративній справі.

Керуючись статтями 166, 167, 248, 256, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд мста Києва,-

ухвалив:

У задоволенні заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Смолій