Справа № 480/5042/21
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2022-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 р. Справа № 480/5042/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Русанової В.Б. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 (суддя: О.В. Соп`яненко, м. Суми, повний текст складено 04.01.2022) по справі № 480/5042/21

за позовом ОСОБА_1

до Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі по тексту відповідач, Охтирський РВП ГУНП в Сумській області), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ № 161 від 12 травня 2021 року Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана поліції, начальника сектору превенції ВП №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що спірний наказ є протиправним, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад дисциплінарного правопорушення. Крім того, зазначає, що відповідачем було порушено процедуру притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 по справі № 480/5042/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області № 161 від 12.05.2021 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ( 427000, м. Охтирка, вул. Незалежності 29, ( ГУНП в Сумській області) судовий збір у розмірі 908 грн..

ГУНП в Сумській області не погодилось з рішенням суду першої інстанції та подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його прийняття при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 по справі № 480/5042/21 та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, вказує, що службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 допущено невиконання усного наказу керівника, відданого в межах наданих йому повноважень, що є прямим порушенням вимог п.п.1, 2 ч.1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію, п.4 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а відтак вважає наказ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області від 12.05.2021 №161 про застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді зауваження правомірним.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходить службу в органах поліції на посаді начальника сектору превенції відділення поліції № 1 (м.Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області. Йому присвоєно спеціальне звання капітана поліції.

Наказом начальника Охтирського РВП ГУНП в Сумській області від 22.04.2021 № 139 призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни ОСОБА_1 в частині невиконання вказівок щодо виїзду на місце пригоди за фактом крадіжки з приватного господарства за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України (ЄО № 1156 від 20.04.2021), та невиконання вказівки начальника ВП щодо виїзду на місце пригоди за матеріалами ЄО № 1172 від 22.04.2021. Цим же наказом призначено дисциплінарну комісію (а.с. 32).

Згідно з висновком службового розслідування, затверджено начальником Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, 11.05.2021, за порушення службової дисципліни, що виразилась в ігноруванні вимог ч. 1, 2 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію, п.4 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, рекомендовано застосувати до начальника сектору превенції відділення поліції №1 (м.Тростянець) Охтирського районного відділу ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді зауваження (а.с. 58-62).

На підставі вказаного висновку, відповідачем 12.05.2021 видано наказ про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді зауваження, відповідно до якого стягнення застосовано за порушення позивачем службової дисципліни, що виразились в ігноруванні вимог ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 4 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (а.с. 63).

Не погоджуючись із вказаним наказом Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості наказу № 161 від 12 травня 2021 року Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана поліції, начальника сектору превенції ВП №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_1 .

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до статті 19 Закону "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Так, частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (далі по тексту - Дисциплінарний статут), затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УІП, визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами ст.12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків (ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Так, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Згідно із частинами 1-5 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язковою умовою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення є наявність встановленого факту невиконання чи неналежного виконання ним службової дисципліни, а також наявність обґрунтованих підстав для застосування до працівника органів поліції заходів дисциплінарного стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за порушення службової дисципліни, що виразилось в ігноруванні вимог ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 4 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з приписами пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України № 580-VІІІ, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Так, пункт 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту передбачає, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

Так, фактичною підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугував висновок відповідача про те, що позивач не виконав вказівок щодо виїзду на місце пригоди за фактом крадіжки з приватного господарства за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, (ЄО № 1156 від 20.04.2021) та не виконав вказівки начальника ВП щодо виїзду на місце пригоди за матеріалами ЄО № 1172 від 22.04.2021.

Тобто, предметом оскарження у даній адміністративній справі є дії та рішення відповідача щодо накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді зауваження.

При цьому питання про наявність підстав для застосування до особи дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування, а правова оцінка правильності рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна ґрунтуватися на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України, чи дійсно у діях працівника, якого притягнули до дисциплінарної відповідальності, є встановлені законом підстави для застосування певного виду дисциплінарного стягнення.

Верховний Суд у постанові від 2 жовтня 2019 року у справі №804/4096/17 зазначав, що види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, установлені у статті 12 Дисциплінарного статуту, підставою для їх застосування є вчинення дисциплінарних проступків, а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Суб`єкт владних повноважень повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення, не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.

Так, як вбачається з матеріалів справи, наказом відповідача від 22.04.2021 № 139 призначено службове розслідування за двома фактами невиконання позивачем вказівок про виїзд на місце пригоди 21 та 22 квітня 2021 року. З висновку службового розслідування від 11.05.2021 вбачається, що, крім зазначених у наказі про призначення службового розслідування, комісією досліджувались і інші обставини: невиконання ОСОБА_1 вказівки зателефонувати начальнику відділення; невиконання вказівки керівника про виїзд ним на місце пригоди 20.04.2021; невиконання розпорядження про направлення на місце пригоди дільничного офіцера 22.04.2021; невиконання вимог в частині належного планування роботи, відмови доповісти про заплановані на день заходи.

Разом з тим, відповідачем не подано жодних доказів призначення службового розслідування за зазначеними фактами у встановленому ст. 14 Статуту порядку. Повноваженнями на призначення службового розслідування у відповідності до наведеної норми закону наділена лише особа, що має право застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Разом з тим, дисциплінарна комісія повноваженнями розпочинати та проводити службове розслідування на власний розсуд не наділена. З наказу ж про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, у зв`язку з відсутністю у ньому будь-якого опису дисциплінарних проступків, що за висновком начальника Охтирського РВП ГУНП в Сумській області були вчинені позивачем, неможливо з`ясувати за які саме порушення службової дисципліни накладено стягнення.

Колегія суддів вважає, що лише загальне посилання у наказі на норми права без зазначення конкретних дій, бездіяльності, рішень позивача, що вказують на їх порушення не є достатнім та не розкриває змісту вчиненого дисциплінарного проступку, наявності і характеру вини особи, що притягується до відповідальності, підстав застосування обраного виду стягнення.

Як встановлено під час службового розслідування відповідачем, 21.04.2021 близько 18 год. 43 хв. до чергової частини надійшло повідомлення про крадіжку майна з приватного домогосподарства у с. Жигайлівка Тростянецького району, про що черговий доповів начальнику відділення та телефоном передав його розпорядження прибути на місце пригоди ОСОБА_1 .. Позивач у своїх поясненнях під час службового розслідування та у судовому засіданні суду першої інстанції підтвердив факт отримання ним розпорядження та зазначив, що повідомив черговому про неможливість прибуття на власному автомобілі, оскільки після закінчення робочого часу вживав алкогольні напої. Проживає позивач у с. Білка Тростянецького району, тобто не у тому населеному у пункті, у якому сталася пригода та на місце якої мав виїхати.

Відповідно до ст. 5 ч.ч. 1, 2 Статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика. За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

З матеріалів службового розслідування вбачається, що дисциплінарною комісією не встановлено чи було черговим повідомлено про обставини, що повідомлені ОСОБА_1 , начальнику відділення, та яке у зв`язку з цим останнім прийнято рішення: було підтверджено, скасовано, змінено наказ.

Також комісією не встановлено чи мав ОСОБА_1 об`єктивну можливість виконати наказ без використання власного автомобіля, зокрема, прибути на місце події на службовому автомобілі або у інший спосіб.

Дисциплінарною комісією також встановлено, що 22.04.2020 близько 8 год. 20 хв. черговим телефоном повідомлено позивачу розпорядження начальника відділення про необхідність направлення до с. Дернове, де виявлено труп місцевого мешканця, дільничного офіцера поліції. На місце події ніхто з дільничних офіцерів не виїхав. При цьому, сама комісія у висновку посилається на наказ начальника ГУНП в Сумській області від 21.01.2016, яким затверджено розподіл робочого часу та встановлено п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а робочий час з 09 до 18 години з перервою з 13 до 14 години. У своїх поясненнях під час службового розслідування ОСОБА_1 повідомив, що два дільничних офіцери були зайняті у інших населених пунктах на території обслуговування. Один дільничний офіцер здійснював патрулювання після закінчення робочого часу з 20.00 до 00.00 годин, а інший дільничний офіцер мав заступити на таке патрулювання того ж дня. За поясненнями позивача ним особисто було повідомлено про такі обставини начальнику ВП № 1. У судовому засіданні суду першої інстанції позивачем повідомлено, що у зв`язку з необхідністю проведення патрулювання для контролю за дотриманням карантинних обмежень у період часу з 20.00 до 00.00 год. задіяні у такому патрулюванні дільничні офіцери поліції з`являлися на службу пізніше 09 години. Такий графік їх роботи був узгоджений з начальником відділення.

Колегія суддів зауважує, що з матеріалів службового розслідування не вбачається, що дисциплінарною комісією досліджувались обставини, про які повідомлено позивачем. Зазначені пояснення позивача жодними доказами не спростовано. Також дисциплінарною комісією та відповідачем не спростовано твердження позивача, що діючими нормативними актами, які регулюють діяльність поліції, передбачено виїзд на місце пригоди з ознаками кримінального правопорушення та у зв`язку зі смертю особи оперативно-слідчої групи, а не дільничних офіцерів поліції.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, у своїх поясненнях від 22.01.2021 ОСОБА_1 заявив відвід одному з членів дисциплінарної комісії (а.с.41).

Відповідно до п. 1 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, уповноважений керівник або особа, яка виконує його обов`язки, під час службового розслідування розглядає клопотання про відвід голови та членів дисциплінарної комісії, скарги на їх дії або бездіяльність, за наявності підстав змінює склад дисциплінарної комісії.

Так, наказом начальника Охтирського РВП ГУНП в Сумській області від 11.05.2021 змінено склад дисциплінарної комісії. З її складу виведено ОСОБА_2 , відвід якому заявлено позивачем.

Видання такого наказу свідчить про визнання обґрунтованою заяви про відвід (а.с. 33). Незважаючи на наявність клопотання про відвід одному з членів комісії, начальником Охтирського РВП ГУНП в Сумській області його не було розглянуто до моменту завершення службового розслідування та надано можливість особі, про наявність неприязних стосунків з якою заявив ОСОБА_1 , брати участь у його проведенні. Фактично дисциплінарною комісією у новому складі службове розслідування не проводилось, оскільки у день зміни її складу 11.05.2021 вже було затверджено висновок службового розслідування. Колегія суддів вважає, що такими діями позивача порушено права позивача під час службового розслідування.

Зазначені обставини не були враховані відповідачем при прийнятті спірного наказу та застосуванні до позивача заходу дисциплінарної відповідальності.

Крім того, колегія суддів зазначає, що порядком накладення дисциплінарних стягнень, встановленим ст.19 Дисциплінарного статуту, визначено, зокрема, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. (ч.3 ст.19).

Тобто, для дотримання правила юридичної визначеності як невід`ємної складової запровадженого ст.8 Конституції України принципу верховенства права, а також з метою додержання критеріїв законності рішень згідно з ч.2 ст.2 КАС України відповідач повинен у тексті спірного рішення обґрунтувати обраний до застосування вид дисциплінарного стягнення, ступінь тяжкості скоєного дисциплінарного проступку, заподіяну внаслідок проступку шкоду, попередню поведінку працівника, ставлення працівника до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації працівника, тощо.

Однак, вказані обставини відповідачем враховані не були, а саме, особу позивача, попередню поведінку, ставлення позивача до служби, відсутність непогашених дисциплінарних стягнень позивача, що призвело до неправомірного притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого наказу про притягнення особи до дисциплінарної відповідальності відповідно до положень діючого процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Оскаржуваний наказ щодо позивача прийнятий за висновками службового розслідування, матеріали якого є суперечливими та такими, що здійснені за відсутності доказів, які беззаперечно свідчать про наявність у позивача вини у вчиненні проступку, за яке він притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Отже, під час розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення дисциплінарного проступку позивачем.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання протиправним та скасування наказу Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області № 161 від 12.05.2021 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 по справі № 480/5042/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) В.Б. Русанова Т.С. Перцова