Справа № 303/58/22
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 303/58/22 пров. № А/857/11471/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Большакової О.О., Пліша М.А.,

за участі секретаря судового засідання Гранат В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 липня 2022 року (суддя Гутій О.В., м. Мукачево) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, Управління патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанов про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у січні 2022 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції України, Управління патрульної поліції в Закарпатській області (далі ДПП України, УПП в Закарпатській області), в якому просив:скасувати постанову інспектора УПП батальйону 3 роти 1 взводу УПП в Закарпатській області капрала поліції Шефер Е.М. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 21.08.2021 року за частиною третьою статті 109 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), постанову поліцейського взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Закарпатській області рядового поліції Веждел В.В. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 21.08.2021 за частиною першою статті 175-1КУпАП; постанову інспектора УПП батальйону 3 роти 2 взводу УПП в Закарпатській області рядового поліції Гайнас С.С. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 23.08.2021 за частиною першою статті 178 КУпАП, якими його притягнуто до адміністративного стягнення у вигляді попередження. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вказані правопорушення він не вчиняв, в постанові про адміністративне правопорушення відсутні його паспортні дані, підпис у вказаній постанові йому не належить, він не підписувався про отримання постанови, і така постанова йому не надсилалася. Зазначає, що він не вчиняв жодного правопорушення та у відповідачів відсутні будь-які підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності. Зважаючи на це, ОСОБА_1 вказує, що його було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, жодних доказів на підтвердження адміністративного правопорушення немає. Враховуючи вищезазначені обставини, постанови вважає незаконними та такими, що не відповідають нормам КУпАП, оскільки доказів, які б свідчили про те, що в його діях є ознаки адміністративного правопорушення не має, у зв`язку з чим такі підлягають скасуванню.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 липня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим судовим рішення, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що відповідачем не надані докази вчинених правопорушень відповідно до статті 251 КУпАП, зокрема відеозапис з нагрудної камери патрульних поліцейських.

Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Разом з тим, представником позивача заявлено клопотання про відкладення розгляду справи. Колегія суддів відхиляє таке, оскільки дана справа відноситься до категорії термінових адміністративних справ, та законом передбачено десятиденний строк для розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що постановою інспектора УПП батальйону 3 роти 1 взводу УПП в Закарпатській області капрала поліції Шефер Е.М. від 21.08.2021 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за частиною третьою статті 109 КУпАП у вигляді попередження .

Постановою поліцейського взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Закарпатській області рядового поліції Веждел В.В. від 21.08.2021 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за частиною першою статті 175-1КУпАП у вигляді попередження (а.с. 20).

Постановою інспектора УПП батальйону 3 роти 2 взводу УПП в Закарпатській області рядового поліції Гайнас С.С. від 23.08.2021 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за частиною першою статті 178 КУпАП у вигляді попередження (а.с. 23).

Не погодившись в вказаними постановами, позивач оскаржив такі до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач всупереч вимогам частини другої статті 77 КАС України, не надав жодних доказів на підтвердження обставин, вказаних у позові. При цьому вказані позивачем аргументи неправомірності оскаржуваних постанов є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як зазначено вище, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач, як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Положеннями статті 283 КУпАП закріплено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Як встановлено колегією суддів, в матеріалах справи містяться протоколи про адміністративне правопорушення (а.с. 10, 21), які є доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Досліджуючи оскаржувані постанови про накладення адміністративного стягнення (а.с. 20, 22, 23) слід зазначити, що такі відповідають вимогам статті 283 КУпАП, сумнівів у достовірності та істинності викладених поліцейським обставин в оскаржуваних постановах в суду не виникає. Більше того, зауважень, пояснень чи заперечень позивача щодо суті викладених правопорушень оскаржувані постанови не містять.

Позивач заперечуючи факт допущення ним адміністративних правопорушень жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наведених ним у позовній заяві тверджень, не представив. Зазначення позивачем лише що даних правопорушень він не вчиняв, не може вважатися достатнім доказом на підтвердження наведених у позовній заяві тверджень.

На думку колегії суддів, відсутність відеозаписів не може в даному випадку вважатися доказом не вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Крім того, суд першої інстанції правильно вважав, що з урахування положень статті 71 КАС України обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. А отже, обов`язок відповідача доказування правомірності винесеного ним рішення не слід розуміти, як те, що позивач повністю звільнений від обов`язку доказування своїх вимог.

Наведене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року по справі № 536/583/17 та від 14 березня 2018 року у справі № 760/2846/17.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції дійшов обґрунтовано висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі та обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді, оскільки, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 липня 2022 року в справі №303/58/22- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. О. Большакова
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 25 жовтня 2022 року