Справа № 520/3742/22
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2022-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

25 жовтня 2022 р. справа № 520/3742/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Старосєльцевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Зозулєвой А.В.,

представника відповідача - Івановой Т.О.,

розглянувши у порядку ст. 287 КАС України у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Харківської обласної прокуратури до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов , -

встановив:

Позивач, Харківська обласна прокуратура (далі за текстом - заявник, боржник) у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка В.А. від 27.01.2022 у виконавчому провадженні №68378107 про стягнення з Харківської обласної прокуратури виконавчого збору в розмірі 26000,00 гривень; 2) визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка В.А. від 27.01.2022 у виконавчому провадженні №68377941 про стягнення з Харківської обласної прокуратури виконавчого збору в розмірі 26000,00 гривень.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що державний виконавець під час прийняття спірних постанов при визначенні розміру виконавчого збору помилково застосував ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", а саме як за примусове виконання рішення немайнового характеру в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника.

Відповідач, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, з поданим позовом не погодився, надав відзив на позов, в якому наполягав на правомірність винесених постанов про стягнення виконавчого збору та правомірне визначення розміру виконавчого збору як за примусове виконання рішення немайнового характеру. Також надав копії матеріалів виконавчих проваджень №68378107 та №68377941.

У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що визначення розміру виконавчого збору як за примусове виконання рішення немайнового характеру здійснювалось виходячи зі змісту задоволених позовних вимог відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 року по справі №520/19360/2020.

Третя особа, ОСОБА_1 , у судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за наявними в матеріалах справи документами.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 року по справі №520/19360/2020 адміністративний позов було задоволено; визнано неправомірною бездіяльність Харківської обласної прокуратури (прокуратури Харківської області) в частині невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні 20.08.2020 в розмірі 24 283.37 грн. середнього місячного заробітку та щодо невиплати середнього заробітку за весь час затримки виплати вихідної допомоги по день фактичного розрахунку; зобов`язано Харківську обласну прокуратуру виплатити на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу в зв`язку із звільненням у розмірі 24 283,37 грн. середнього місячного заробітку, обчислення якої здійснено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100; зобов`язано Харківську обласну прокуратуру нарахувати та виплатити одним платежем ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати належної йому вихідної допомоги при звільненні із розрахунку в сумі 1129.45 грн. за кожен день затримки розрахунку починаючи з 20.08.2020 по день фактичного розрахунку.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2021 року по справі №520/19360/2020 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 по справі №520/19360/2020 скасовано в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Харківську обласну прокуратуру нарахувати та виплатити одним платежем ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати належної йому вихідної допомоги при звільненні із розрахунку в сумі 1129.45 грн. за кожен день затримки розрахунку починаючи з 20.08.2020 по день фактичного розрахунку. Прийнято в цій частині нове рішення, яким зобов`язати Харківську обласну прокуратуру нарахувати та виплатити одним платежем ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати належної йому вихідної допомоги при звільненні із розрахунку в сумі 97,13 грн. за кожен день затримки розрахунку починаючи з 30.12.2020 по день винесення даного судового рішення у розмірі 16414,97 грн., відмовивши в іншій частині зазначених позовних вимог. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 року по справі №520/19360/2020 залишено без змін.

Отже, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 року по справі №520/19360/2020 набрало законної сили - 03.09.2021р. і тому 12.11.2021р. за ним було видані відповідні виконавчі листи.

За вказаними виконавчими листами за заявою стягувача - ОСОБА_1 постановами Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинською О.М. від 27.01.2022р. були відкриті виконавчі провадження №68377941 та №68378107.

Одночасно із цим, 27.01.2022р. Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинською О.М. по виконавчим провадженням №68377941 та №68378107 також були прийняті постанови про стягнення з Харківської обласної прокуратури виконавчого збору в розмірах 26000,00 гривень у кожному провадженні.

Визначення розміру виконавчого збору здійснено як за примусове виконання рішення суду немайнового характеру, що підтверджено представником відповідача у судовому засіданні.

Не погодившись із відповідністю закону управлінського волевиявлення державного виконавця з приводу стягнення виконавчого збору за постановами від 27.01.2022р. по виконавчим провадженням №68377941 та №68378107, заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів.

За правилами частини п`ятої статті 26 Закону України Про виконавче провадження виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

При цьому, відповідно до визначення частини першої статті 27 Закону України Про виконавче провадження виконавчим збором є збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За змістом частин другої - четвертої статті 27 Закону України Про виконавче провадження виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до пункту 3 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, з-поміж іншого, ціна позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Отже, будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Спірні постанови винесено державним виконавцем на підставі виконавчих листів від 12.03.2021 року та 03.09.2021 року, виданих на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2021 року у справі № 520/19360/2020, якими задоволено позовні вимоги, зокрема, щодо зобов`язання Харківську обласну прокуратуру виплатити на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу в зв`язку із звільненням у розмірі 24283,37 грн. середнього місячного заробітку, обчислення якої здійснено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, та нарахувати та виплатити одним платежем ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати належної йому вихідної допомоги при звільненні із розрахунку в сумі 97,13 грн. за кожен день затримки розрахунку починаючи з 30.12.2020 по день винесення даного судового рішення у розмірі 16414,97 грн.

Таким чином, вимоги щодо нарахування та виплати вихідної допомоги та середнього заробітку є майновими позовними вимогами, оскільки їх об`єктом виступає благо, яке підлягає грошовій оцінці, відповідно розмір виконавчого збору у даному випадку мала би обраховуватися з урахуванням грошових сум, які рішенням судів зобов`язано перерахувати та виплатити, тобто як зі спору майнового характеру.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі №280/9443/21 (провадження № К/990/16688/22), від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17 (провадження № 12-76гс18) та від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс200).

Відтак, вимоги щодо виплат конкретних сум у розмірі 24283,37 грн. вихідної допомоги та середнього заробітку за затримку виплати вихідної допомоги при звільненні у розмірі 16414,97 грн. містять зміну складу майна позивача, відтак, такі вимоги є майновими.

А тому, при прийнятті спірних постанов про стягнення виконавчого збору державним виконавцем не вірно обраховано розмір виконавчого збору як за немайновими вимогами.

Отже, спірні постанови суб`єкта владних повноважень усупереч положенням ч.2 ст.2 КАС України прийняті не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; не обґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), не пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, не своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У силу ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.

Перевіряючи наведені учасниками спору аргументи приєднаними до справи доказами, суд констатує, що у ході розгляду справи владним суб`єктом не подано доказів відповідності закону оскаржених волевиявлень, а обсяг використаних доказів та обрані мотиви не дозволяють визнати юридично правильними та фактично обґрунтованими ті підстави, які покладені адміністративним органом в основу оскаржених рішень.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Підтверджений у ході розгляду справи факт порушення прав та інтересів заявника у галузі примусового виконання рішення суду за виконавчими провадженнями є визначеною процесуальним законом підставою для задоволення позову та скасування постанов про стягнення виконавчого збору.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 27.01.2022 року у виконавчому провадженні №68378107 про стягнення з Харківської обласної прокуратури виконавчого збору в розмірі 26000,00 гривень.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 27.01.2022 року у виконавчому провадженні №68377941 про стягнення з Харківської обласної прокуратури виконавчого збору в розмірі 26000,00 гривень.

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду); підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України, а саме: протягом 10 днів з дня їх проголошення.

Суддя О.В. Старосєльцева