Справа № 160/11529/22
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про результати розгляду заяви від 09.07.2021 року №14 про відмову в зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періоду її роботи на посаді машиніста конвеєра на шахті №2 iм. Артема рудоуправління ім. Кірова з 16 травня 1995 року по 28 вересня 1998 року та з 23 вересня 1999 року по 10 липня 2002 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_2 до пільгового стажу за Списком №1 період її роботи з 16 травня 1995 року по 28 вересня 1998 року та з 23 вересня 1999 року по 10 липня 2002 року на посаді машиніста конвеєра на шахті №2 iм. Артема управління ім. Кірова;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періоду її роботи з 16 травня 1995 року по 28 вересня 1998 року та з 23 вересня 1999 року по 10 липня 2002 року на посаді машиніста конвеєра на шахті № 2 iм. Артема рудоуправління ім. Кірова, з часу звернення, а саме з 15.06.2022 року, та виплатити недоотримані грошові кошти, визначені за результатами перерахунку пенсії.
19 серпня 2022 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано належним чином завірені додатки до позовної заяви для суду та відповідача та заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.
Також, витребувано від Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області належним чином завіренні матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .
Крім того, відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
20 вересня 2022 року, через систему «Електронний суд», від представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. При цьому, зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, з 23.03.2021 отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Загальний стаж позивача складає 49 років 10 місяців 21 день, в тому числі робота за Списком № 1 18 років. Згідно трудової книжки ОСОБА_1 працювала на шахті № 2 ім. Артема рудоуправління ім. Кірова: з 21.03.1995 по 15.05.1995 учнем машиніста конвеєру дільниці ДСФ -1; 16.05.1995 по 28.09.1998 машиністом конвеєра дільниці ДСФ-1; з 23.09.1999 по 31.03.2000 машиністом конвеєра дільниці ДСФ-1; з 01.04.2000 по 31.08.2000 поверхневим машиністом конвеєра дільниці ДСФ-1; з 01.09.2000 по 10.07.2002 машиністом конвеєра дільниці ДСФ-1. Спірними є періоди з 16.05.1995 по 28.09.1998 (03 роки 04 місяці 12 днів), з 23.09.1999 по 10.07.2002 (02 роки 09 місяців 17 днів), зараховані до загального стажу. В трудовій книжці позивача за спірні періоди роботи відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1, а саме: не зазначено про характер виконуваної роботи, про зайнятість позивача на вказаних роботах повний робочий день, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи, відсутня інформація про проведення атестації робочих місць. В довідці з Єдиного державного реєстру зазначено, що державна реєстрація Державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова» (00191342) припинена у зв`язку з банкрутством. Порядком підтвердження трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначено, що працівник повинен звернутися з відповідною заявою та пакетом документів до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. За результатом розгляду наданих документів Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років прийнято рішення № 14 від 09.07.2021 про відсутність підстав для зарахування періодів роботи з 16.05.1995 по 28.09.1998 та з 23.09.1999 по 10.07.2002 до пільгового стажу за Списком № 1. Наданими документами не підтверджено факт роботи позивача з 16.05.1995 по 28.09.1998 та з 23.09.1999 по 10.07.2002 на умовах передбачених Списком № 1. Органом Пенсійного фонду України не ставиться під сумнів сам факт роботи позивача на шахті № 2 ім. Артема рудоуправління ім. Кірова, оскільки спірний період був зарахований до загального стажу, проте наявність лише факту роботи на підприємстві є недостатнім для підтвердження права на пільгову пенсію за Списком №1.
Разом з відзивом на позовну заяву, на виконання вимог ухвали суду від 23 серпня 2022 року представником відповідача до суду надано копію пенсійної справи ОСОБА_1 .
26 вересня 2022 року, засобами поштового зв`язку, від представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов аналогічний відзив на позовну заяву, поданий до суду 20.09.2022 року, через систему «Електронний суд».
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 23.03.2021 отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.
15.06.2022 року позивач звернулася до Саксаганського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перерахунок пенсії, у зв`язку з тим, що не було враховано стаж роботи з особливо шкідливими та тяжкими умовами роботи за Списком № 1 (з 16.05.1995 по 28.09.1998 на посаді машиніста конвеєра з розряду ДСФ -1 шахта № 2 ім. Кірова; з 23.09.1999 по 10.07.2002 на посаді машиніста конвеєра 3 розряду ДСФ-1 шахта № 2 ім. Кірова; з 08.08.2006 по 05.06.2009 період перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 річного віку; з 01.09.1988 по 18.06.1991 період навчання у Металургійному ПТУ № 46 м. Кривого Рогу).
Позивач не погоджуючись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, звернулася до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що кожен громадянин України має право на соціальний захист, що, крім іншого, включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності.
Згідно з п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України № 1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Абзацом першим ч. 1 ст. 24 Закону України № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до абзацу першого ч. 2 ст. 24 Закону України № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Частиною 3 ст. 24 Закону України № 1058-IV передбачено, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Частиною 4 ст. 24 Закону України № 1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Згідно з ч.1 ст.114 Закону України № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Частиною 2 ст.114 Закону України № 1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Частиною 1 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон України № 1788-ХІІ) визначено, що до стажу роботи зараховується-робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондують зі ст.62 Закону України № 1788-ХІІ, пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Як встановлено судом, трудова книжка, видана 02.07.1991 року на ім`я ОСОБА_1 , серії НОМЕР_2 містить записи про спірний період роботи, а саме:
- з 21.03.1995 року по 28.09.1998 року - «Рудоуправління імені Кірова Міністерство промисловості України» прийнята на шахту № 2 імені Артема ділянка ДСФ-1 учнем машиніста конвейєра (розпорядження № 51 від 21.03.95 р., рядок запису 5);
- з 16.05.1995 року - присвоєно 3 розряд машиніста конвейєра на ділянці ДСФ-1 шахта імені Артема (розпорядження № 59 від 23.05.95 р., рядок запису 6);
- 28.09.1998 року - звільнена у зв`язку зі скороченням штатів п. 1 мт. 40 КЗпП (наказ № 1929 від 25.09.98 р., рядок запису 7);
- з 23.09.1999 року по 10.07.2002 року - «Рудоуправління імені Кірова Міністерство промисловості України» прийнята на шахту № 2 імені Артема ділянка ДСФ-1 машиністом конвейєра 3 розряда тимчасово до 31.12.1999 (розпорядження № 50 від 23.09.99 р., рядок запису 11);
- 31.12.1999 року - звільнена у зв`язку із закінченням строку договору п. 2 ст. 36 КЗпП (розпорядження № 147 від 31.12.99 р., рядок запису 12);
- 01.01.2000 року - прийнята на шахту № 2 імені Артема ділянка ДСФ-1 машиністом конвейєра 3 розряда тимчасово до 31.03.2000 (розпорядження № 1 від 04.01.2000 р., рядок запису 13);
- 31.03.2000 року - звільнена у зв`язку із закінченням строку договору п. 2 ст. 36 КЗпП (розпорядження № 40 від 31.03.2000 р., рядок запису 14);
- 01.04.2000 року - прийнята на шахту № 2 імені Артема ділянка ДСФ-1 поверхневим машиністом конвейєра 3 розряда тимчасово до 30.06.2000 (розпорядження № 36 від 03.04.2000 р., рядок запису 15);
- 30.06.2000 року - звільнена у зв`язку із закінченням строку договору п. 2 ст. 36 КЗпП (розпорядження № 81 від 30.06.2000 р., рядок запису 17);
- 01.07.2000 року - прийнята на шахту № 2 імені Артема ділянка ДСФ-1 поверхневим машиністом конвейєра 3 розряда тимчасово до 31.08.2000 (рядок запису 18);
- 31.08.2000 року - звільнена у зв`язку із закінченням строку договору п. 2 ст. 36 КЗпП (розпорядження № 114 від 31.08.2000 р., рядок запису 19);
- 01.09.2000 року - прийнята на шахту № 2 імені Артема ділянка ДСФ машиністом конвейєра 3 розряда тимчасово до 31.12.2000 (розпорядження № 106 від 04.09.2000 р., рядок запису 20);
- 31.12.2000 року - звільнена у зв`язку із закінченням строку договору п. 2 ст. 36 КЗпП (рядок запису 21);
- 01.01.2001 року - прийнята машиністом конвейєра 3 розряда тимчасово до 28.02.2001 (розпорядження № 1 від 02.01.2001 р., рядок запису 22);
- 28.02.2001 року - звільнена у зв`язку із закінченням строку договору п. 2 ст. 36 КЗпП (розпорядження № 27 від 28.02.2001 р., рядок запису 25);
- 01.03.2001 року - прийнята на шахту № 2 імені Артема ділянка ДСФ машиністом конвейєра 3 розряда тимчасово до 31.12.2001 (розпорядження № 34 від 02.03.2001 р., рядок запису 26);
- 31.12.2001 року - звільнена у зв`язку із закінченням строку договору п. 2 ст. 36 КЗпП (розпорядження № 154 від 31.12.2001 р., рядок запису 27);
- 01.01.2002 року - прийнята на шахту № 2 імені Артема ділянка ДСФ машиністом конвейєра 3 розряда тимчасово до 30.06.2002 (розпорядження № 07 від 15.01.2002 р., рядок запису 28);
- 01.07.2002 року переведена на шахту № 2 імені Артема ділянка ДСФ машиністом конвейєра 3 розряда постійно (наказ № 221 від 27.06.2002 р., рядок запису 29);
- 10.07.2002 року - звільнена за власним бажанням ст. 36 КЗпП (розпорядження № 62 від 10.07.2002 р., рядок запису 30).
Крім того, згідно Архівної довідки № 284 від 21.09.2021 року, виданої Державним підприємством «Кривбасшахтозакриття» ОСОБА_3 працювала в ш. № 2 ім. Артема уч. ДСФ-1, ДСФ Рудоуправління ім. Кірова за період з 21.03.1995 року по 15.05.1995 року - ученик машиніста конвейєра; з 16.05.1995 року по 28.09.1998 року - машиніст конвейєра 3 розряда; з 23.09.1999 року по 10.07.2002 року - машиніст конвейєра 3 розряду.
Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у спірному рішенні не визначено норми, що були порушені при внесенні відповідних записів до трудової книжки позивача, які саме підстави не дають можливості зарахувати його роботу з 16.05.1995р. по 28.09.1998р., з 23.09.1999р. по 10.07.2002р. до пільгового стажу за Списком №1, не зазначено про необхідність надання позивачем додаткових документів та перелік цих документів.
Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 року по справі № 687/975/17 зазначив, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
В свою чергу, як було встановлено відповідачем у рішенні Головного управління Пенсійного Фонду України у Дніпропетровській області від 09.07.2021 року № 14 підставою для відмови у зарахуванні роботи позивача з 16.05.1995р. по 28.09.1998р., з 23.09.1999 р. по 10.07.2002 р. до пільгового стажу за Списком №1 стала відсутня інформації про те, що заявниця працювала на умовах зазначених в Списку № 1 (на дробленні, помелі сортуванні і збагаченні руди чорних металів, нерудних копалин і гірничохімічної сировини, що містить у пилу 2 проценти і більше кристалічного (вільного) двоокису кремнію). Факт роботи заявниці в підземних роботах не підтверджено. Перелік атестованих посад за Списком № 2 не наданий.
Суд вважає, що наведена відповідачем підстава для не врахування роботи позивача з 16.05.1995р. по 28.09.1998р., з 23.09.1999 р. по 10.07.2002 р. до пільгового стажу за Списком №1 є необґрунтованою, не вмотивованою та безпідставною, з огляду на наступне.
За змістом приписів п.1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 (далі - Порядок №442), атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Згідно з п. 2 Порядку № 442 основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Пунктом 4 Порядку №442 визначено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи роботодавця, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Держпраці.
Відповідно до п.10 Порядку №442 результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
При цьому, п. 11 Порядку №442 передбачалось, що контроль за якістю проведення атестації, правильністю застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, пільги і компенсації, покладався на органи Державної експертизи умов праці.
Пунктом 4.2 Порядку №383 визначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Крім того, з аналізу зазначених вище правових норм вбачається, що обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.
Як вбачається з матеріалів справи, наказами директора РУ ім. Кірова № 770 від 22.08.1995 року, № 425 а від 28.04.2001 за результатами проведеної атестації було затверджено перелік робочих місць, що мають право на пільгове пенсійне забезпечення за Списками № 1 та № 2, зокрема, до переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій на підприємстві, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення згідно Списку № 1 відносяться професії «Машиніст конвейєра ДСФ», «Машиніст конвейєра ш. Артема-2».
Згідно Витягу з наказу № 425 а від 28.04.2001 по РУ ім. Кірова, за підписом начальника відділу персоніфікованого обліку, пільг і компенсацій за умови праці ОСОБА_4 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», ОСОБА_1 в цеху ДСФ на дільниці № 1 (крупне дроблення), машиністом конвейєра, зайнятим дробленням, сортуванням руди чорних металів, що містять у пилу 2 % і більше кристалічного (вільного) ввоокису кремнію (Список № 1, розділ ІІ, підрозділ а, позиція 1020100а-1753б).
Отже, на думку суду, вказаних документів достатньо для зарахування спірного періоду до пільгового стажу за Списком №1.
Суд зазначає, що незарахування спірного стажу позивачу буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
З урахуванням вищевикладеного, враховуючи вимоги Порядку № 442, а також враховуючи факт проведення атестації робочих місць позивача та віднесення посад, які позивач займав з 16.05.1995р. по 28.09.1998р., з 23.09.1999 р. по 10.07.2002 р. до робочих місць, що мають право на пільгове пенсійне забезпечення за Списками № 1, суд приходить до висновку, що до пільгового стажу позивача за Списком №1 має бути зарахований весь спірний період роботи, що буде відновленням порушеного права позивача.
За таких обставин суд дійшов висновку, що рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про результати розгляду заяви від 09.07.2021 року №14 про відмову в зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періоду її роботи на посаді машиніста конвеєра на шахті № 2 iм. Артема рудоуправління ім. Кірова з 16 травня 1995 року по 28 вересня 1998 року та з 23 вересня 1999 року по 10 липня 2002 року, є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій та рішення. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 992,40 грн., що документально підтверджується квитанцією ID № 2859-5238-6901-2570 від 27.07.2022 року.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 992,40 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про результати розгляду заяви від 09.07.2021 року №14 про відмову в зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періоду її роботи на посаді машиніста конвеєра на шахті №2 iм. Артема рудоуправління ім. Кірова з 16 травня 1995 року по 28 вересня 1998 року та з 23 вересня 1999 року по 10 липня 2002 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_2 до пільгового стажу за Списком №1 період її роботи з 16 травня 1995 року по 28 вересня 1998 року та з 23 вересня 1999 року по 10 липня 2002 року на посаді машиніста конвеєра на шахті №2 iм. Артема управління ім. Кірова.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 16 травня 1995 року по 28 вересня 1998 року та з 23 вересня 1999 року по 10 липня 2002 року на посаді машиніста конвеєра на шахті № 2 iм. Артема рудоуправління ім. Кірова, з часу звернення, а саме з 15.06.2022 року, та виплатити недоотримані грошові кошти, визначені за результатами перерахунку пенсії.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко