Справа № 400/5357/21
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2022-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2022 р. № 400/5357/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2

до відповідача:Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5, м.Миколаїв, 54001,
про:скасування наказу від 02.06.2021 р. №879, від 10.06.2021 р №338, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просила суд (з урахуванням ухвали від 28.09.2021р. про уточнення позовних вимог):

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області №879 від 02.06.2021р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Вознесенського РУП ГУНП області - в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за вчиненню дисциплінарного проступку;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області №338 о/с від 10.06.2021р. «По особовому складу» - в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.6 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) - в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції та відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області №924 від 09.06.2021р. «Про відшкодування майором поліції ОСОБА_1 вартості предметів однострою особистого користування»;

поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління поліції - начальника слідчого відділення Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області з 11 червня 2021 року;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 11.06.2021 по день винесення судом рішення про поновлення на посаді;

допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за весь час вимушеного прогулу.

Ухвалою від 30.07.2021р. суд відкрив провадження за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила те, що її було протиправно притягнуто дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, тобто за порушення вимог ст.2,6,7,8, п.1,2 ст.18 закону України «Про Національну поліцію», п. 2, З, 4, 13 ч. 3 ст. 1, ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, наказу НПУ від 23.09.2016 № 920 «Про заходи щодо укріплення службової дисципліни в органах та підрозділах Національної поліції України», розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 29.11.2016 № 1179, ігноруванні Присяги та посадових інструкцій - діяти відповідно до своїх функціональних (посадових) обов`язків, що призвело до надзвичайної події за участю працівника поліції, внаслідок чого розпочато кримінальне провадження відносно поліцейського, використанні своїх службових повноважень і пов`язаних з цим можливостей, для одержання неправомірної вигоди, що у подальшому призвело до висвітлення події в ЗМІ, що компрометує авторитет поліції як правоохоронного органу, викликає в населення неповагу до поліції, знижує авторитет та довіру до Національної поліції України в цілому. Позивач вважає висновок службового розслідування необгрунтованим, тому Наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 02 червня 2021 року № 879 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Вознесенського РУП ГУНП області» в частині звільнення зі служби в поліції позивачки є протиправним та підлягає скасуванню. Крім того, на думку позивача, ураховуючи, що наказ № 338 о/с Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 10 червня 2021 року має похідний характер від наказу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 02 червня 2021 року № 879, то і наказ № 338 о/с, також необхідно визнати протиправним та скасувати повністю - як в частині звільнення зі служби в поліції позивачки, так і в частині визначення суми відшкодування варт

Відповідач у своєму відзиві на позов вказав, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. 02.06.2021 ГУНП в Миколаївській області видано наказ № 879 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Вознесенського РУП ГУНП області», який став результатом того, що призвело до надзвичайної події за участю працівника поліції, внаслідок чого розпочато кримінальне провадження відносно поліцейського, використанні своїх службових повноважень і пов`язаних з цим можливостей, для одержання неправомірної вигоди, що у подальшому призвело до висвітлення події в ЗМІ, що компрометує авторитет поліції як правоохоронного органу, викликає в населення неповагу до поліції, знижує авторитет та довіру до Національної поліції України в цілому, враховуючи посередню службову характеристику, неналежне попереднє ставлення до служби, заступника начальника управління - начальника слідчого відділення Вознесенського РУП майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції, який реалізовано наказом ГУНП в Миколаївській області від 10.06.2021 №338 о/с. Відповідач вважає, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень. В даному випадку поведінка та дії позивача, що стали результатом відкритого кримінального провадження № 0000171, не ставить під сумнів правомірність звільнення позивача зі служби в Національній поліції України.

Ухвалою від 28.09.2021р. суд ухвалив розглядати справу № 400/5357/21 з урахуванням уточнених позовних вимог викладених в заяві від 03.09.2021р.

Відповідно до ч. 9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив наявні у справі докази, судом встановлено наступні обставини.

30.04.2021 до ГУНП з Вознесенського РУП надійшла інформація про затримання працівниками Миколаївського управління ДВБ Національної поліції України заступника начальника управління - начальника слідчого відділення Вознесенського РУП майора поліції

ОСОБА_1 за отримання неправомірної вигоди.

30.04.2021 наказом ГУНП в Миколаївській області від 30.04.2021 № 554 призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни працівниками Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області та утворено дисциплінарну комісію.

Наказом ГУНП від 30.04.2021 № 241 о/с, відповідно до п. 6 ст. 17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, майора поліції ОСОБА_1 на час службового розслідування відсторонено від виконання службових обов`язків заступника начальника управління - начальника слідчого відділення Вознесенського РУП.

За результатами вивчення службової документації, опитування працівників поліції, встановлені наступні обставини події.

22.02.2021 майор поліції ОСОБА_1 , згідно ч. 2 ст. 56 Закону України від 02.07.2015 № 580-УІІІ «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 зі змінами та доповненнями (далі - Закон), виконує основні обов`язки поліцейського та є суб`єктом, на якого поширюється дія статті 3 Закону України «Про запобігання корупції». Відповідно до наказу ГУНП від 22.02.2021 № 121 о/с останню призначено на посаду заступника начальника управління - начальника слідчого відділення Вознесенського РУП, на підставі чого, вона є службовою особою, що здійснює функції представників влади.

02.01.2020 позивача ознайомлено з її посадовими інструкціями, згідно яких вона зобов`язана: п. 2.1 - керувати діяльністю СВ відповідати за виконання покладених на нього завдань, дотримання слідчими вимог законодавства України, стан службової діяльності та трудової дисципліни; п.2.2 - у межах компетенції представляти СВ в органах виконавчої влади та місцевого самоврядування, інших установах, підприємствах і організаціях; п.2.3 - визначає першочергові завдання за напрямками діяльності СВ, приймає відповідні рішення стосовно якісного та своєчасного їх виконання; п. 2.4 - Координує діяльність СВ щодо досудового розслідування кримінальних правопорушень з моменту внесення до ЄРДР відомостей про їх учинення. Забезпечує ефективне використання слідчими оперативної інформації при досудовому розслідуванні кримінальних правопорушень, розшуку осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду.

З отриманих під час проведення службового розслідування процесуальних документів установлено, що в провадженні СД Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження № 0000171 від 15.04.2021 з попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч.1 ст.309 КК України, за фактом виявлення та вилучення наркотичного засобу «Метадон» загальною вагою 1,1575г., під час проведення обшуку 17.02.2021 у домоволодінні за місцем фактичного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Під час перебування у провадженні СД Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області кримінального провадження № 0000171 від 15.04.2021 з попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч.1 ст.309 КК України, у ОСОБА_1 , як у заступника начальника управління поліції - начальника слідчого відділення Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, виник злочинний умисел направлений на отримання від ОСОБА_2 неправомірної вигоди за не притягнення її до кримінальної відповідальності за фактом зберігання наркотичних засобів на території її домоволодіння, оскільки, до цього часу вона була з нею знайома, підтримувала дружні відносини та неодноразово допомагала їй та її близьким особам уникнути кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, за що неодноразово отримувала від неї неправомірну вигоду та цілком була впевнена у безкарності своїх протиправних діях.

З цією метою ОСОБА_1 , керуючись корисливим мотивом, заздалегідь, приблизно у квітні 2021 року, надала вказівку дізнавачу, який здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000171 від 15.04.2021 року, створити умови при яких

ОСОБА_2 буде змушена звернутися до ОСОБА_1 з метою закриття вказаного кримінального провадження та отримання від ОСОБА_2 неправомірної вигоди.

В подальшому, з метою створення вищезазначених умов, старший дізнавач СД Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Тюпа Ж.В. року відібрала пояснення від ОСОБА_2 та цього ж дня направила запит до КП КНП «Вознесенська багатопрофільна лікарня» ВМР.

Також, 21.04.2021 року до домоволодіння ОСОБА_2 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , приїхали працівники Вознесенського РУП та повідомили про необхідність прибуття до старшого дізнавача СД Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Тюпи Ж.В. та повторно вручили ОСОБА_2 повістку про виклик на 23.04.2021 до Вознесенського РУП для здійснення опитування, створивши при цьому умови при яких ОСОБА_2 буде змушена звернутися до ОСОБА_1 з питань закриття кримінального провадження № 0000171.

27.04.2021 року ОСОБА_2 прийшла до приміщення Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, яке розташоване за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Київська, 24 та пішла до слідчого ОСОБА_3 , який її повідомив, що з міста Миколаєва їм передали матеріали кримінального провадження за фактом виявлення та вилучення наркотичного засобу «Метадон», під час проведення обшуку 17.02.2021 на території її домоволодіння та по вказаним матеріалам кримінального провадження вони здійснюють досудове розслідування щодо вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст.309 КК України.

Далі, ОСОБА_2 будучи впевненою у протиправних діях заступника начальника управління поліції - начальника слідчого відділення Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_1 направлених на отримання від неї неправомірної вигоди, вирішила піти до неї у службовий кабінет, який розташований на другому поверсі адміністративної будівлі Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області куди її провів слідчий ОСОБА_3 .

Під час спілкування із заступником начальника управління поліції - начальником слідчого відділення Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_1 , остання повідомила, що може допомогти у вирішенні питання щодо закриття кримінального провадження № 0000171, на що ОСОБА_2 погодилась, оскільки за інших умов ніж надання неправомірної вигоди ОСОБА_1 неможливо уникнути кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та, у разі відмови від «допомоги», остання, використовуючи своє службове становище, буде вживати усіх дієвих заходів для притягнення її до кримінальної відповідальності.

Далі, ОСОБА_1 продовжуючи реалізацію свого умислу на отримання неправомірної вигоди, повідомила ОСОБА_2 , що для вирішення питання щодо закриття кримінального провадження № 0000171 їй необхідно погодити зазначене питання із невстановленою на даний час посадовою особою.

Далі, продовжуючи злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди, 29.04.2021 за допомогою інтернет-месенджера «WhatsApp» ОСОБА_1 під час телефонної розмови висунула вимогу ОСОБА_2 , що з метою закриття кримінального провадження № 0000171 їй необхідно надати ОСОБА_1 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 900 (дев`ятсот) доларів США та передати їй свідоцтво про смерть її брата, який раніше вживав наркотичні засоби та проживав спільно із ОСОБА_2 , на що остання погодилась.

30.04.2021 реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_1 діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету на отримання неправомірної вигоди, перебуваючи у м. Вознесенськ, повідомила ОСОБА_2 , що грошові кошти у розмірі 900 (дев`ятсот) доларів США їй необхідно передати чоловіку, який її буде чекати на автомобілі «Volkswagen», біля магазину «Тихая гавань», який розташований у м. Вознесенськ.

У подальшому, ОСОБА_2 прибувши до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований у АДРЕСА_4 , сіла в автомобіль «Volkswagen» тимчасовий номерний знак « НОМЕР_1 » на червоному фоні під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому передала грошові кошти у сумі 900 (дев`ятсот) доларів США, які у подальшому вилучено під час

проведення обшуку вказаного транспортного засобу.

01.05.2021 майору поліції ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе, за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Заводським районним судом м. Миколаєва, ухвалою 03.05.2021 у справі №487/3053/21 Позивачу обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення застави у розмірі 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень.

Одночасно з цим, під час вивчення службової документації встановлено, що майор поліції ОСОБА_1 особистими письмовими зобов`язаннями неодноразово ознайомлена з категоричними вимогами керівництва НПУ та ГУНП щодо вивчення та безумовного дотримання вимог антикорупційного законодавства України, недопущення порушень дисципліни та законності, службової дисципліни.

У ході службового розслідування ОСОБА_1 у телефонній розмові через захисника ОСОБА_5 запропоновано надати письмове пояснення з приводу вищезазначених подій, на що останній повідомив про те, що ОСОБА_1 , користуючись своїм правом, на підставі ст. 63 Конституції України, відмовляється від дачі будь яких пояснень, чим остання проявила нещирість та відкрито усвідомлюючи небажання розкриття правдивої суті своїх дій, непрямо підтвердила свою причетність до вчинення протиправних діянь зі свого боку.

Відповідач вважає вчинені ОСОБА_1 дії несумісні з подальшим проходженням служби в Національній поліції України.

Разом із цим, в рамках проведення службового розслідування, було проведено моніторинг мережі Інтернет на предмет публікацій з приводу вищезазначених подій та встановлено, що надзвичайна подія за участю майора поліції ОСОБА_1 , викликали чималий суспільний інтерес, так як їх обставини оприлюднено в значній кількості засобів масової інформації, що призвело до значного розголосу про причетність до вчинення кримінального правопорушення діючого працівника поліції слідчого підрозділу ГУНП в Миколаївській області.

Висновок службового розслідування затверджений начальником ГУНП в Миколаївській області 28.05.2021р.

02.06.2021р. ГУНП в Миколаївській області видано наказ № 879 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Вознесенського РУП ГУНП області», відповідно до якого за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився в порушенні вимог ст.ст. 2, 6, 7, 8, п. 1 п.п. 1, 2 ст. 18 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію», п. 2, 3, 4, 13 ч. 3 ст. 1, ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, наказу НПУ від 23.09.2016 № 920 «Про заходи щодо укріплення службової дисципліни в органах та підрозділах Національної поліції України», розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 29.11.2016 № 1179, ігноруванні Присяги та посадових інструкцій - діяти відповідно до своїх функціональних (посадових) обов`язків, що призвело до надзвичайної події за участю працівника поліції, внаслідок чого розпочато кримінальне провадження відносно поліцейського, використанні своїх службових повноважень і пов`язаних з цим можливостей, для одержання неправомірної вигоди, що у подальшому призвело до висвітлення події в ЗМІ, що компрометує авторитет поліції як правоохоронного органу, викликає в населення неповагу до поліції, знижує авторитет та довіру до Національної поліції України в цілому, враховую ш посередню службову характеристику, неналежне попереднє ставлення до служби, заступника начальника управління - начальника слідчого відділення Вознесенського РУП майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції, про що видано наказ ГУНП в Миколаївській області від 10.06.2021 №338 о/с.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує наступне.

Законом України «Про Національну поліцію» визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до ч. 1 ст. З Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (надалі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Принципи етики для працівників МВС визначають Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 № 1179, відповідно до яких, зокрема, поліцейські повинні неухильно дотримуватись положень Конституції та законові України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність

поліції, та Присяги поліцейського; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку. Також, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику. Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Частиною 1 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Відповідно до статей 11, 12, 13 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.

Згідно з статтею 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру

заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У пункті 1 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893 (далі - Порядок № 893) зазначено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до положень п. 1, 4,7 розділу V Порядку № 893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно- правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (п. 2 розділу VI Порядку № 893).

Положеннями статті 19 Дисциплінарного статуту встановлено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються, зокрема:

документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що депонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні і дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з приписами розділу VI та VII Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія становить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з статтею 21 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Статтею 22 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Підстави звільнення зі служби в поліції визначені частиною першою статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якої поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6).

При цьому, слід зазначити, що відповідно до пункту 10 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», вчинення кримінального правопорушення у разі набрання законної сили відповідним рішенням суду є самостійною підставою для звільнення зі служби в поліції.

З аналізу наведених вище норм слідує, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку є повне доведення вини особи в ході службового розслідування, метою якого є з`ясування обставин вчинення дисциплінарного порушення, уточнення ступеня вини особи.

Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та, власне, органи поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Отже, дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів внутрішніх справ і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18 грудня 2019 року по справі № 813/3279/17 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Дискредитація Національної поліції полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Вчинення дій, що дискредитують органи поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Вказана позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12 квітня 2018 року у справі № 815/3636/15, у якій суд зазначив, що поняття «дискредитація» перебуває у тісному зв`язку із

поняттям «дотримання морально-етичних норм» та передбачає дії, спрямовані на порушення правил професійної етики та моралі, закріплених у нормативно-правових актах спеціального законодавства, які пред`являються до осіб під час здійснення ними службових функцій та у повсякденному житті. Такі проступки самі по собі або у сукупності підривають довіру та авторитет органів внутрішніх справ в очах громадськості і є несумісним із подальшим проходженням служби, що зумовлює застосування до працівників органів внутрішніх справ, який вчинив діяння, несумісне з посадою, найсуворішого стягнення - звільнення зі служби. Дискредитація звання рядового та начальницького складу є окремою підставою для звільнення, яке не пов`язано із вчиненням правопорушення та набрання чинності рішенням суду.

Колегія суддів Верховного Суду у постанові від 07 лютого 2020 року по справі № 260/1118/18 зазначила, що наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в органах внутрішніх справ, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 66 Положення № 114 у разі встановлення службовою перевіркою дій, що підривають довіру та авторитет органів внутрішніх справ і їх працівників в очах громадськості і є несумісним із подальшим проходженням служби.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням ст. 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 6 жовтня 1982 року у справі «X. V. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 7 жовтня 1987 року у справі «Є. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована п. 2 ст. 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі «Ringvoid v. Norway», заява № 34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Дана позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 року по справі № 800/508/17, у постанові Верховного Суду від 29 травня 2018 року по справ № 800/508/17, у постанові від 12.12.2018 року по справі № 803/1907/16, у постанові від 17.07.2019 року по справі № 806/2555/17 .

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 07.02.2020 року по справі № 260/1118/18, від 08.08.2019 року по справі № 804/3447/17, від 29.05.2018 року по справі № 800/508/17, від 02.10.2019 року по справі № 804/4096/17, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням усіх обставин вчинення дисциплінарного проступку та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Отже, суд з урахуванням викладеного вище, вважає, що встановлені службовим розслідуванням обставини в достатній мірі підтверджують факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Проте, позивачем не надано суду пояснень та доказів на спростування здійснення ним відповідного дисциплінарного проступку.

Отже, вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду справи, підтверджені належними письмовими доказами, які були досліджені та долучені до матеріалів справи, свідчать про те, що позивачем у справі допущено порушення вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України "Про національну поліцію".

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач під час проведення службового розслідування та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани відносно позивача діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, суд не встановив порушення прав позивача під час проведення службового розслідування.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, водночас у суду відсутні підстави для висновку про протиправність оскаржуваного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та його скасування, що зумовлює необхідність відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м.Миколаїв, 54001, ) відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов