Справа № 480/14477/21
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Соп`яненка О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі - відповідач). Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.10.2021 посадовими особами Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на автомобільній дорозі Р-46 Харків Охтирка було перевірено автомобіль MAN, державний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу. У вказаному Акті зазначено, що перевізником здійснювалось перевезення вантажу за відсутності документів, передбачених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: при перевезенні небезпечного вантажу - шрот соняшниковий, у водія відсутній допуск, свідоцтво про підготовку водія до перевезення певних небезпечних вантажів, передбаченого п.п.3 п.9 розділу 1 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом МВС №6546 від 04.08.2018.
Представником відповідача надано суду відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та зазначає, що відповідно до Акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 22.10.2021 №302602 (далі-Акт) виявлено порушення перевезення вантажу за відсутності на момент перевірки документів передбачених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: при перевезенні небезпечного вантажу (шрот соняшниковий) у водія відсутній доступ, свідоцтво про підготовку водія до перевезення певних небезпечних вантажів передбаченого п.п. 3 п.9 розділу 1 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених Наказом МВС №656 від 04.08.2018. За результатами розгляду справи по Акту №302602 Закону України "Про автомобільний транспорт". Відповідачем зазначено, що власником зазначеного в Акті транспортного засобу є позивач, який одночасно є водієм. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Судом встановлено, що за результатами рейдової перевірки транспортного засобу марки MAN, державний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , посадовими особами Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки виявлено порушення законодавства про автомобільний транспорт та складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 22.10.2021 №302602.
Під час перевірки виявлено порушення перевезення вантажу (за відсутності) на момент перевірки документів передбачених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: при перевезенні небезпечного вантажу (шрот соняшниковий) у водія відсутній допуск, свідоцтво про підготовку водія до перевезення певних небезпечних вантажів передбаченого п.п. 3 п.9 розділу 1 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених Наказом МВС №656 від 04.08.2018 (а.с. 8).
Посадовою особою Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки було винесено постанову № 235349 від 13.12.2021 про застосування адміністративно- господарського штрафу, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративно - господарський штраф у розмірі 17 000 грн. (а.с.12).
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України "Про автомобільний транспорт" №2344-III від 05.04.2001, відповідно до статті 1 якого автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Статтею 6 Закону №2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти. Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства. Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
На виконання вимог статті 6 Закону № 2344-III, постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок № 1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.
Відповідно до ст. 48 Закону №2344-III, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Таким чином, перелік необхідних документів не є вичерпним, оскільки у ст. 48 Закону визначено, що законодавством можуть бути передбачені інші документи необхідні для внутрішніх перевезень вантажів.
Також вищевказана стаття Закону №2344-III передбачає, що у разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є:
- для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг;
- для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.
Отже, приписи статті 48 Закону №2344-III зобов`язують автомобільних перевізників, водіїв мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Твердження позивача про те, що відповідальність за порушення вимог законодавства в сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів підлягають саме перевізники, а тому згідно товарно транспортної накладної №2210-04 від 22.10.2021 автомобільним перевізником виступала фізична особа підприємець ОСОБА_2 , оскільки вказаному суб`єкту господарювання позивачем було передано у користування належний йому транспортний засіб MAN, державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом НОМЕР_3 та те, що позивач не міг вплинути на орендаря , а саме , зобов`язати його здійснити ті чи інші дії або надавати вказівки яким чином у господарській діяльності транспортні засоби він не має можливості та не зобов`язаний нести відповідальність за результати господарської діяльності орендаря не є підставою для задоволення позовних з огляду на наступне.
Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частинами 1, 3 статті 90 КАС визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, актом перевірки від 22.10.2021 встановлено факт порушення позивачем вимог законодавства, а саме при перевезенні небезпечного вантажу (шрот соняшниковий) у водія відсутній допуск, свідоцтво про підготовку водія до перевезення певних небезпечних вантажів.
Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що належний йому транспортний засіб був переданий в оренду фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 на час проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а отже немає підстав вважати, що порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників порушено саме ОСОБА_2 .
Статтею 60 Закону №2344-III передбачений вичерпний перелік порушень законодавства про автомобільний транспорт, за які застосовуються адміністративно-господарські штрафи.
Так, згідно з абз. 3 ст. 60 Закону №2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Підсумовуючи наведене, суд погоджується з висновками відповідача про порушення позивачем Закону №2344-III, яке виявлене та зафіксоване актом перевірки від 22.10.2021, і як наслідок, суд вважає правомірною постанову від 13.12.2021 №235349.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідач довів правомірність своїх дій у спірних правовідносинах, натомість позивач не довів ті обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Тому, наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко