Справа № 280/5584/22
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

26 жовтня 2022 року Справа № 280/5584/22 м. Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання П`яниди Б.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Зюбрицького А.В.

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження питання про закриття провадження в адміністративній справі

за позовною заявою ОСОБА_1

до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась із позовною заявою до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі відповідач), в якій позивач просить суд зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт з її майна, який накладений при примусовому виконанні виконавчого листа № 467/867/15ц, виданого 23.05.2016 року Арбузинським районним судом Миколаївської області у виконавчому провадженні № 52257990.

В обґрунтування позову вказує, що 30.03.2017 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу в межах виконавчого провадження № 52257990 та повторно цей виконавчий документ до виконання не пред`являвся, проте арешт з майна боржника, який накладено державним виконавцем в порушення ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 1999), знято не було. Вважає незняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачу протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби, а тому порушене право підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 10.10.2022 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/5584/22. Призначено судове засідання на 17 жовтня 2022 року.

Ухвалою суду від 17.10.2022 відкладено судове засідання в адміністративній справі №280/5584/22 на 26 жовтня 2022 року.

У відзиві на позовну заяву вх. № 40623 від 25.10.2022 представником відповідача заявлено клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що даний спір не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

У судовому засіданні 26.10.2022 представник відповідача підтримав клопотання про закриття провадження у справі.

Позивач заперечив проти закриття провадження у справі.

У судовому засіданні 26.10.2022 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вирішуючи питання про закриття провадження у справі, виходить з наступного.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 свого рішення від 20 липня 2006 року в справі Сокуренко і Стригун проти України зазначив, що фраза встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін судом, встановленим законом у пункті 1 статті 6 згаданої Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - це спір, у якому: 1) хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або 2) хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або 3) хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з частиною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) установлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначено у статті 287 КАС України та статті 74 Закону №1404-VIII, з аналізу яких випливає, що рішення, дії, бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення сторонами виконавчого провадження можуть бути оскаржені до суду, який видав виконавчий документ.

Так, у даному спорі ОСОБА_1 просить зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт з майна, який накладений в межах виконавчого провадження № 52257990 щодо примусового виконання виконавчого листа № 467/867/15ц, виданого 23.05.2016 року Арбузинським районним судом Миколаївської області у цивільній справі.

Тому, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ця справа не може бути розглянута в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна позиція викладена також у постанові КАС ВС від 28.04.2022 у справі № 640/28341/21.

Згідно п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд роз`яснює позивачу, що розгляд питання боржника у виконавчому провадженні про зняття арешту має здійснювати загальний місцевий суд за правилами ЦПК України .

Керуючись ст.ст. 2, 3, 4, 19, 238, 241, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі №280/5584/22 за позовною завою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69095, м.Запоріжжя, Приходська, 58, ) про зобов`язання вчинити певні дії,- закрити.

Роз`яснити позивачу його право на звернення для захисту прав до суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що на підставі ч. 2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її постановлення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу повному обсязі складено та підписано 26.10.2022.

Суддя Л.Я. Максименко