Справа № 420/13151/22
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиплати заборгованості з пенсії ОСОБА_1 у розмірі 156007,82 грн.;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 нараховану суму пенсії у розмірі 156007,82 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.12.2021 р. у справі № 420/9440/21 ГУ ПФУ в Одеській області призначено пенсію за віком як учаснику бойових дій відповідно до ч.1 ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" згідно рішення від 25.01.2022 р. № 31. За період з 28.03.2021 р. по 31.01.2022 р. відповідачем нараховано доплату в сумі 156007,82 грн., яку не виплачено. Неодноразово звертався до відповідача із заявами про виплату заборгованості, однак відповідач повідомив, що судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в порядку черговості датою їх надходження до боржника, а також про відсутність коштів на виплату заборгованості. Вважає таку бездіяльність протиправною, оскільки відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих сум пенсій і відсутність відповідного фінансування не звільняє державу в особі уповноваженого органу Пенсійного фонду України від обов`язку здійснити таку виплату і не може позбавляти особу права на отримання належних сум пенсії. При цьому, згідно ч.2 ст.46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходу.

Ухвалою від 21.09.2022 р. у справі відкрито спрощене провадження та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву на позовну заяву.

29.09.2022 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.03.2021 р. у справі № 420/9440/21 позивачу призначена пенсія за віком як учаснику бойових дій відповідно до ч.1 ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та її розмір з 01.12.2021 р. становив 15447,76 грн., з 01.03.2022 р. - 15582,76 грн. За період з 28.03.2021 р. по 31.01.2022 р. позивачу нарахована доплата в сумі 156007,82 грн., яка обліковується в автоматизованій базі даних у підсистемі "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України. Судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов`язань, в установленому чинним законодавством порядку. Черговість виконання рішень суду визначається датою їх надходження до боржника. Пенсійний фонд України фінансує зазначені види пенсійних виплат за рахунок коштів Державного бюджету в межах виділених асигнувань. Проте Кабінетом Міністрів України бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік не затверджено. Таким чином, ГУ ПФУ в Одеській області вчинило всі дії для виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.12.2021 р. по справі № 420/9440/21 відповідно до вимог діючого законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

04.10.2022 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає про безпідставність викладених у ньому обставин.

З урахуванням п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13.04.2021 р. позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою № 1869 про призначення пенсії за віком як учаснику бойових дій відповідно до п.4 ч.1 ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 21.04.2021 р. № 31 відмовлено в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій у зв`язку з неподанням документів, на підставі яких видано посвідчення учасника бойових дій.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.12.2021 р. у справі № 420/9440/21, яке набрало законної сили 12.07.2022 р., визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 21.04.2021 р. № 31 "Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 "; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеської області щодо дій, передбачених п.1.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 р. № 22-1, стосовно заяви ОСОБА_1 від 13.04.2021 р. № 1869; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.04.2021 р. № 1869 та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки питання, щодо якого звернувся позивач у заяві, наданої судом у рішенні.

На виконання рішення суду ГУ ПФУ в Одеській області прийнято рішення від 25.01.2022 р. № 31, відповідно до якого позивачу призначено пенсію за віком як учаснику бойових дій згідно ч.1 ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та її розмір з 01.12.2021 р. становив 15447,76 грн., з 01.03.2022 р. - 1558,76 грн.

За період з 28.03.2021 р. по 31.01.2022 р. позивачу нарахована, однак не виплачена доплата у розмірі 156007,82 грн.

05.04.2022 р. ОСОБА_1 звернувся з електронним листом до відповідача, в якому просив здійснити нарахування та виплату пенсійної заборгованості за період з 28.03.2021 р. по 31.01.2022 р.

Листом від 18.04.2022 р. № 6883-5033/Т-02/8-1500/22 ГУ ПФУ в Одеській області повідомило, що за період з 28.03.2021 р. по 31.01.2022 р. нарахована доплата, яка обліковується в автоматизованій базі даних у підсистемі "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України. Судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов`язань, в установленому чинним законодавством порядку. Черговість виконання рішень суду визначається датою їх надходження до боржника. Пенсійний фонд України фінансує зазначені види пенсійних виплат за рахунок коштів Державного бюджету в межах виділених асигнувань. Кабінетом Міністрів України бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік не затверджено.

12.04.2022 р. позивач знову звернувся до відповідача із заявою про виплату заборгованості, однак листом від 26.04.2022 р. № 7438-5253/Т-02/8-1500/22 ГУ ПФУ в Одеській області дало аналогічну за попередню відповідь.

19.05.2022 р. ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою щодо надання інформації стосовно того, які дії вчинено для виплати заборгованості.

Листом від 23.05.2022 р. № 8509-6823/Т-02/8-1500/22 повідомило, що по суті порушеного питання надавались роз`яснення листами ГУ ПФУ в Одеській області від 18.04.2022 р. № 6883-5033/Т-02/8-1500/22 та від 26.04.2022 р. № 7438-5253/Т-02/8-1500/22. Додатково зазначено, що за рахунок виділених в 2021 році асигнувань погашено заборгованість з пенсійних виплат за рішенням суду з датою надходження до боржника по 10.11.2019 р. включно.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Згідно ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996 р., ратифікована Законом України від 14.09.2006 р. № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 р. (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

У відповідності до ст.8 Закону № 2262-ХІІ виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

За приписами пп.4, 5 п.4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 р. № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Виплата пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Як передбачено положеннями ст.ст.23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Таким чином, нарахована позивачу сума доплати має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України та проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів ГУ ПФУ в Одеській області, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.

Згідно ч.2 ст.72 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Статтями 71, 73 Закону № 1058-ІV визначено, що бюджет Пенсійного фонду - план утворення і використання цільового страхового фонду, що формується за рахунок страхових внесків до солідарної системи та надходжень з інших джерел, визначених цим Законом.

Кошти Пенсійного фонду використовуються на: виплату пенсій, передбачених цим Законом: надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду.

За приписами ч.2 ст.73 Закону № 1058-ІV забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

З матеріалів справи слідує та не заперечується сторонами, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.12.2021 р. у справі № 420/9440/21, яке набрало законної сили 12.07.2022 р., ГУ ПФУ в Одеській області 25.01.2022 р. прийнято рішення № 31, відповідно до якого позивачу призначено пенсію за віком як учаснику бойових дій згідно ч.1 ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та її розмір з 01.12.2021 р. становив 15447,76 грн., з 01.03.2022 р. - 1558,76 грн. За період з 28.03.2021 р. по 31.01.2022 р. позивачу нарахована, однак не виплачена доплата у розмірі 156007,82 грн.

Невиплата доплати у розмірі 156007,82 грн. пов`язана з відсутністю виділених коштів на її погашення.

Суд звертає увагу, що виділення коштів із Державного бюджету на погашення заборгованості з виплати пенсії не залежить від волевиявлення територіального органу Пенсійного фонду України, тому у діях ГУ ПФУ в Одеській області відсутні ознаки бездіяльності щодо невиплати вказаної суми заборгованості.

При цьому суд враховує, що бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.10.2022 р. № 1167, тобто після звернення позивача до суду з цим позовом.

Крім того, нарахована сума доплати до пенсії за період з 28.03.2021 р. по 31.01.2022 р. у сумі 156007,82 грн. вже обліковується в автоматизованій базі даних у підсистемі "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України, вона є не виплаченою у зв`язку з тим, що кошти передбачені відповідною бюджетною програмою на дані цілі до територіального управління Пенсійного фонду України не надходили, а стягнення коштів з відповідача призведе до повторного стягнення тієї ж суми заборгованості.

У свою чергу, ГУ ПФУ в Одеській області не наділене повноваженнями щодо самостійного розпорядження коштами фонду, а виплати пенсійної заборгованості стане можливим в разі виділення коштів з Державного бюджету.

Окрім цього, позивачем не вказано яких дій слід вжити відповідачу для проведення вказаних виплат, позаяк обсяг виділених бюджетних асигнувань не залежить від відповідача, що вказує на відсутність підстав для стягнення вищевказаної суми.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

З огляду на вказане, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 263 КАС України, суд -

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко

кат. 112010201