Справа № 160/7346/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
24 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 160/7346/19
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,
ознайомившись з матеріалами адміністративної справи та апеляційною скаргою Державної установи «Покровський виправний центр (№79)»
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року по справі №160/7346/19 за позовом Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), рішення про застосування штрафних санкцій та податкових повідомлень-рішень,-
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року у задоволенні позову Державній установі «Покровський виправний центр (№79)» відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2022 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Підставою залишення апеляційної скарги без руху стало те, що апеляційна скарга подана скаржником після закінчення строків апеляційного оскарження, встановлених статтею 295 КАС України, оскільки повний текст оскаржуваного рішення суду першої інстанції складено 18.02.2022, копію даного судового рішення позивачу вручено 29.03.2022, а з апеляційною скаргою він звернувся лише 15.08.2022.

Позивач заявляв клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване введенням в Україні з 24.02.2022 воєнного стану, що суттєво виплинуло на можливість Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» працювати у довоєнному режимі, оскільки адміністрацією установи повинні прийматися відповідні заходи, зокрема, щодо забезпечення безпеки. Скаржник зазначав, що відповідно до розпорядження №79/16-33 від 25.02.2022 частина працівників була переведена на дистанційну форму роботи в режимі віддаленого доступу, у т.ч. ОСОБА_1 , юрисконсульт юридичної групи, до посадових обов`язків якої входить відстеження вхідної документації від судових органів та дотримання процесуальних строків звернення до суду, зокрема, з апеляційними скаргами. Отже, як вказував позивач, переведення ОСОБА_1 на дистанційну форму роботи з 25.02.2022 до закінчення воєнного стану стало об`єктивною причиною неможливості проконтролювати дату отримання судового рішення та дотриматися строків його оскарження.

Зазначені позивачем причини пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції визнав неповажними, та запропоновував скаржнику у встановлений судом строк надати заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій вказати інші підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів на обґрунтування

заяви.

Згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення заявником апеляційної скарги копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху отримано 27.09.2022.

На виконання вимог ухвали суду на адресу Третього апеляційного адміністративного суду від Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» надійшло клопотання про поновлення пропущеного строку, в якому скаржник наводить аргументи стосовно причин пропуску строку на апеляційне оскарження та ставить питання про його поновлення. Так, у клопотанні скаржник зазначає, що представником Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» у справі з 01.08.2019, тобто з моменту звернення із позовом, є адвокат Волнова Юлія Михайлівна, яка продовжила представляти інтереси позивача після повернення справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Враховуючи складність справи, тривалість її розгляду та обсяг матеріалу, який було надано додатково до суду першої інстанції, тільки адвокат Волнова Ю.М. була компетентна щодо наявних доказів у справі, мала всі документи по справі та була обізнана щодо правових підстав для оскарження в апеляційному порядку рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2022. Проте, ОСОБА_2 у період з 20.02.2022 по 15.07.2022 внаслідок повномасштабної війни, з причин, що не залежали від її волі, перебувала за кордоном (відповідні докази додані). Зазначає, що відсутність представника позивача Волнової Ю.М. в Україні та не можливість нею підготувати й відправити апеляційну скаргу у встановлений законом строк були обумовлені запобіганню загрози життю, здоров`ю та безпеці представника позивача та об`єктивними перешкодами поверненню її в Україну внаслідок повномасштабної воєнної агресії. Просить взяти до уваги, що апеляційна скарга була подана в перший робочий день після спливу тридцятого календарного дня з моменту повернення (перетину кордону) адвокатом Волновою Ю.М. в Україну, після отримання нею доступу до повного тексту оскаржуваного судового рішення, матеріалів справи та комп`ютерної техніки.

Отже, пропуск строку на апеляційне оскарження скаржник фактично пов`язує із перебуванням особи, відповідальної за супроводження цієї справи, за кордоном з причин, що не залежали від її волі, що перешкодило їй здійснити підготовку та подачу апеляційної скарги від імені Державної установи у встановлений законом строк.

Перевіривши доводи поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, наведені в клопотанні та докази приєднанні до нього, суд апеляційної інстанції вважає, що надані скаржником докази та викладені обставини не свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, виходячи з такого.

Так, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у апеляційному порядку в строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Однак, наведені в клопотанні обставини не можуть вказувати на поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки стосуються виключно внутрішньої організації робочого процесу в державній установі та наслідків, які випливають через відсутність механізму взаємозаміщення осіб, які представляють інтереси установи, між собою та можливості делегування відповідних функції іншій особі.

Суд звертає увагу на те, що факт перебування особи, відповідальної за супроводження цієї справи, за кордоном, хоча і вимушено, не може бути підставою для несвоєчасного подання апеляційної скарги, оскільки позивач є державною установою, яка має визначену штатним розписом чисельність працівників (зокрема, має в штаті й юрисконсульта юридичної групи), а процесуальна дієздатність державної установи не пов`язана з конкретною особою.

Своєю чергою, негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

При цьому, суд бере до увагу, що апеляційну скаргу подано Державною установою «Покровський виправний центр (№79)» за підписом в.о. начальника В.В. Лінкевич в порядку самопредставництва, а не через представника.

Суд зазначає, що право на апеляційний та у визначених законом випадках касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що звернення до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків, встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Також, суд зазначає, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є неповажними, а пропущений строк таким, що не підлягає поновленню.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З урахуванням викладеного, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Щодо сплаченого позивачем судового збору за подання апеляційної скарги.

За подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у даній справі позивачем сплачено судовий збір в сумі 26208,02 грн. згідно платіжного доручення №846 від 05.08.2022.

За змістом статті 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі (п.3 ч.1).

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (ч.2).

Враховуючи зазначене, з огляду на приписи викладених правових норм, сплачена позивачем сума судового збору підлягає поверненню.

Керуючись п.4 ч.1 ст.299 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні клопотання Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року по справі №160/7346/19.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року по справі №160/7346/19.

Повернути Державній установі «Покровський виправний центр (№79)» сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 26208 (двадцять шість тисяч двісті вісім) грн. 02 коп. згідно платіжного доручення №846 від 05.08.2022.

Ухвала набирає законної сили з 24.10.2022 відповідно до ч.2 ст.325 КАС України та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк