Справа № 358/520/22
Суддя: Тітов М. Б.
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

гСправа № 358/520/22 Провадження № 2-а/358/24/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Божка М.І.,

представника відповідача Будянської Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

12 липня 2022 року до Богуславського районного суду Київської області звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до Богуславської міської ради Київської області, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області від 27 червня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.

На обгрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що вказана постанова винесена незаконно з порушенням положень КУпАП, при відсутності події правопорушення, при відсутності доказів вчинення правопорушення, тобто він незаконно притягнутий до відповідальності.

Зокрема, позивач вказав на те, що 9 травня 2022 року він зареєструвався як фізична особа підприємець, підтвердженням чого є копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

15 травня 2022 року ним з ТОВ «Ореол» в особі директора ОСОБА_2 , з метою здійснення підприємницької діяльності, було укладено Договір оренди нежитлового приміщення № 1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (далі за текстом - Договір). Строк дії договору діє з моменту підписання до 31 грудня 2022 року.

У відповідності до п. 1.1.1 Договору йому було надано в оренду приміщення площею 50 м2 (в т.ч. 25 м2 торгівельної площі). З моменту підписання Договору він в орендованому приміщенні почав здійснювати підприємницьку діяльність.

14 червня 2022 року троє чоловіків ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) та Орендодавець ( ОСОБА_6 ) вчинили відносно нього хуліганські дії та незаконно позбавили його можливості користуватися орендованим приміщенням чим перешкоджають йому у здійсненні підприємницької діяльності.

Про вказані події він повідомив працівників поліції, які внесли відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 14 червня 2022 року, за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. На даний час у вказаному кримінальному провадженні проводяться слідчі дії.

Крім того, 22 червня 2022 року він з письмовими заяви звернувся до відділення поліції №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області про вчинення щодо нього кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 191 та ч. 1 ст. 206 КК України. Дані заяви зареєстровані до Журналу єдиного обліку за №№ 1604, 1605, проте в порушення вимог ст. 214 КПК України станом на 27 червня 2022 року відомості викладені в них не були внесені ЄРДР, що стало підставою для оскарження бездіяльності посадовців до суду.

Ухвалою слідчого судді Богуславського районного суду Київської області від 4 липня 2022 року суд зобов`язав посадових осіб внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення (заява зареєстрована ЖЄО за № 1604).

Інша скарга на бездіяльність посадових осіб відділення поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області на час подачі позову ще не розглянута.

Таким чином, на переконання позивача, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, оскільки за зверненнями позивача проводяться розслідування.

Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області Тітова М.Б. від 18 липня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд по суті на 16 серпня 2022 року.

Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 16 серпня 2022 року замінено в даній адміністративній справі первісного відповідача Богуславську міську раду належним відповідачем, яким є виконавчий комітет Богуславської міської ради Київської області.

19 вересня 2022 року від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що 16.06.2022 на адресу адміністративної комісії виконавчого комітету Богуславської міської ради надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 638452 складений 14.06.2022 поліцейським СРПП ВП № 2 Обухівського РУП стосовно жителя м.Богуслава ОСОБА_1 по ст.183 КУпАП «Завідомо неправдивий виклик спеціальних служб».

За результатом розгляду протоколу 27.06.2022 була винесена Постанова № 14-1 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

На думку відповідача, хибними є твердження позивача, що при розгляді протоколу членами комісії не було дотримано вимог ст. 280 КУпАП і що справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить жодного доказу на підтвердження його вини. Адже важливим доказом вини позивача є диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який повністю спростовує заяву, яка надійшла від позивача на лінію «102» про те, що до нього приїхали 5 чоловік з автоматами, один у військовій формі, нанесли йому тілесні ушкодження, не впускають в орендоване ним приміщення і погрожують зброєю.

Крім того, перед початком розгляду протоколу ОСОБА_1 під підпис було ознайомлено з його правами згідно ст. 268 КУпАП. Також голова комісії запропонував ОСОБА_1 надати усні пояснення з приводу подій 14.06.2022 року. ОСОБА_1 свою вину не визнав, наполягав на правомірності виклику поліції, заперечив факт підписання протоколу, зазначивши, що якщо він його і підписав то під тиском працівників поліції.

Також ОСОБА_1 показав членам Комісії заяву, яку, з його слів, він написав до поліції про вчинене кримінальне правопорушення. Однак, на самій заяві була відсутня відмітка про те, що ця заява зареєстрована у поліції і що за даним фактом ведеться розслідування.

Звернуто увагу суду, на те, що сама заява була написана лише 22.06.2022 року, тобто аж через тиждень після виклику поліції 14.06.2022 року.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову, лише за ухвалою суду від 04.07.2022 року, відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 .

Водночас, членами адміністративної комісії була встановлена обставина, яка обтяжує відповідальність і передбачена п.5 ст.35 КУпАП, а саме: вчинення правопорушення в умовах військового стану, що було враховано при накладенні адміністративного стягнення.

Позивач ОСОБА_1 і його представник - адвокат Божок М.І. в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві, просили задовольнити позовні вимоги та скасувати незаконну постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Богуславської міської ради.

В судовому засіданні представник відповідача Будянська Ю.В. позов не визнала, обгрунтовуючи свою позицію фактами викладеними у відзиві на адміністративний позов. При цьому вказала на те, що адміністративна комісія виконавчого комітету Богуславської міської ради справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП розглянула повно та всебічно, врахувавши докази додані до протоколу про адміністративне правопорушення, в тому числі відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 14-1 від 27 червня 2022 року, винесеної адміністративною комісією виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області, позивача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень за те, що він 14 червня 2022 року за місцем проживання зробив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме, зателефонував на спецлінію «102» та повідомив про те, що до нього приїхали п`ятеро осіб з автоматами і погрожують, хоча насправді цього факту не було.

Відповідно до положень ст. 183 КУпАП, завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Перевіряючи обґрунтованість посилання відповідача на встановлення факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, слід зазначити, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, що містить об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону. Диспозиція ст. 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ознака винності діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст. 9 КУпАП.

В адміністративному позові та у судовому засіданні позивач категорично заперечив проти вчинення ним адміністративного правопорушення, свою вину заперечував і при винесенні відносно нього оскарженої постанови.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Як зазначено у ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З матеріалів справи вбачається, що позивач наголошує на тому, що здійснюючи виклик поліції, мав достатні підстави для такого виклику, оскільки відносно нього було вчинено кримінальні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З оскаржуваної постанови № 14-1 від 27 червня 2022 року вбачається, що встановлених статтею 280 КУпАП вимог адміністративною комісією виконавчого комітету Богуславської міської ради не виконано.

У справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, не міститься жодного доказу на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Натомість по справі наявні докази, які підтверджують про правдивість повідомлення, яке надійшло до поліції від ОСОБА_1 про вчинення щодо нього правопорушення.

Так, із долученого до справи рапорта ст. інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області майора поліції Володимира Пасічного від 14.06.2022 вбачається, що 14 червня 2022 року зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що 14.06.2022 о 11-20 за адресою: АДРЕСА_1 кафе «СТАРА БАНЯ» приїхали невідомі 5 чоловік спортивної тілобудови зі слів з автоматами, один у військовій формі, зі слів нанесли заявнику тілесні ушкодження, чоловіки проникли в приміщення та не випускають заявника, в касі 100 тисяч гривень, заявник орендатор, погрожували зброєю, очікує наряд поліції, заявник ОСОБА_1 .

Також вказано, що прибувши за вказаною адресою було виявлено, що інформація не знайшла свого підтвердження, а тому на заявника складено адміністративний протокол за ст. 183 КУпАП.

Натомість із наданих позивачем доказів вбачається, що 14 червня 2022 року він звернувся до поліції із заявою про те, що троє чоловіків ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) та Орендодавець ( ОСОБА_6 ) вчинили відносно нього хуліганські дії та незаконно позбавили його користуватися орендованим приміщенням чим перешкоджають у здійсненні підприємницької діяльності та за цією заявою внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 14 червня 2022 року, за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Крім того 22 червня 2022 року він з письмовими заяви звернувся до Відділення поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області про вчинення щодо нього кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 191 та ч. 1 ст. 206 КК України. Дані заяви зареєстровані до Журналу єдиного обліку за №№ 1604, 1605.

Ухвалою слідчого судді Богуславського районного суду Київської області від 4 липня 2022 року суд зобов`язав посадових осіб внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення (заява зареєстрована ЖЄО за № 1604).

Таким чином, у суду є підстави вважати, що позивач здійснив виклик поліції небезпідставно, а з метою захистити свої права.

Проте, адміністративною комісією виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення, та при розгляді справи щодо ОСОБА_1 , не взято до уваги вимоги ст. 251 КУпАП, не надано оцінку поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в результаті чого не було повно, всебічно та об`єктивно досліджено усіх обставин справи. Як наслідок було винесено незаконне рішення в справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки відповідальність за ст. 183 КУпАП настає в разі завідомо неправдивого виклику поліції, а позивач здійснив такий виклик з приводу неправомірних дій щодо нього зателефонувавши 14.06.2022 року на спецлінію «102», будучи впевненим, що відносно нього вчинені кримінальні правопорушення, то в даному випадку суд приходить до висновку про відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що відповідач, не подавши до суду належних доказів, які підтверджують винуватість позивача в завідомо неправдивому виклику поліції, не довів правомірності свого рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, а тому позов слід задовольнити, скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує наступне.

Згідно із частиною 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною сьомою статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. 2 ст. 16 КАС України представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 КАС України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до КАС України законодавцем принципово по новому визначено роль суду при вирішенні питання розподілу судових витрат, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами, та не може діяти на користь будь-якої із сторін.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.

Відповідач не подав до суду відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги та не навів обгрунтування неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Божок М.І. здійснював правничу допомогу ОСОБА_1 та згідно договору про надання правничої допомоги ОСОБА_1 оплатив адвокату Божку М.І. 6500 (шість тисяч п`ятсот) гривень, що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 28 червня 2022 року, актом виконаних робіт та квитанцією про оплату від 25.10.2022.

Неоспорюваним є факт складання ОСОБА_7 позовної заяви, надання консультацій на роз`яснень клієнту, підготовка до участі у судовому процесі, а також присутність його на судових засіданнях 16.10.2022 та 25.10.2022.

Згідно розрахунку витрат на правову допомогу та акту виконаних робіт від 25.10.2022 адвокатом виконана наступна правова допомога:

- надання консультацій та роз`яснень клієнту про способи захисту та порядок скасування про притягнення його до адміністративної відповідальності - 1 година, вартістю - 1000 грн.;

- складання позовної заяви про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - 3 години, вартістю - 3000 грн.;

- підготовка до участі у судовому процесі: надання усної консультації з питань процесуальної поведінки клієнта при провадженні судового процесу - 30 хвилин, вартістю - 500 грн.;

- представництво інтересів позивача в судових засіданнях Богуславського районного суду Київської області - 1 година 20 хвилин, вартістю - 1333 грн.

Всього понесені витрати загальною вартістю 5833 гривні.

Відповідно до частини 1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп. та витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги в розмірі 5833 грн.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246, 286 КАС України, статтями 247, 287, 293 КУпАП, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області № 14-1 від 27 червня 2022 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в рахунок відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5833 гривень та сплату судового збору у розмірі 992 гривні 40 коп., всього на загальну суму 6825 (шість тисяч вісімсот двадцять п`ять) гривень 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов