Справа № 280/1763/22
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

24 жовтня 2022 року Справа № 280/1763/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого Артоуз О.О., розглянув за правилами загального позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Запорізької обласної прокуратури (69005, м.Запоріжжя, вул. Матросова, буд. 29а; ) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Запорізької обласної прокуратури (далі - відповідач), відповідно до якої позивач просить суд:

- стягнути на користь позивача з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення у справі №280/7188/20 про поновлення на роботі ОСОБА_1 в прокуратурі Запорізької області за період з 23.02.2021 по день постановления рішення;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення на користь позивача з відповідача середнього заробітку за один місяць у розмірі 23811,25 грн.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року (суддя ОСОБА_2 ) відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/1763/22, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

26.05.2022 представником відповідача подано відзив на позовну заяву (вх. №17709), відповідно до якого зазначає, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.02.2021 у справі № 280/7188/20 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та поновлено його в Запорізькій обласній прокуратурі на посаді рівнозначній його посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, інших заходів примусового характеру у місцях несвободи, а також пробації, прокуратури Запорізької області з 28.08.2020. У вказаній частині рішення допущено до негайного виконання. Відповідно до п. З ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби. Вступну та резолютивну частину зазначеного рішення Запорізькою обласною прокуратурою отримано 23.02.2021. У той же час, виконати рішення суду в частині поновлення позивача в Запорізькій обласній прокуратурі на посаді рівнозначній його посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, інших заходів примусового характеру у місцях несвободи, а також пробації, прокуратури Запорізької області не було можливості з огляду на наступне. Посаду, яку займав ОСОБА_3 - прокурор відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, інших заходів примусового характеру у місцях несвободи, а також пробації прокуратури Запорізької області, введено в штатний розпис наказом Генерального прокурора України від 28.12.2019 № 125ш. Слід зазначити, що наказом Генерального прокурора від 03.09.2020 № 410 «Про окремі питання забезпечення початку роботи обласних прокуратур», прокуратура Запорізької області перейменована в Запорізьку обласну прокуратуру без зміни ідентифікаційного коду юридичних осіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Відповідно до наказу Генерального прокурора від 08.09.2020 № 414 «Про день початку роботи обласних прокуратур» 11.09.2020 розпочала свою роботу Запорізька обласна прокуратура. Разом з цим, ОСОБА_1 наказом прокурора Запорізької області від 27,08.2020 № 1638 к звільнено з посади прокурора відділу прокуратури Запорізької області (до перейменування органу у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань). При цьому, Закон України «Про прокуратуру» та інші нормативно- правові акти, іцо регулюють діяльність прокуратури, не містять положень (роз 'яснень) понять «рівнозначна посада». Відтак, незрозумілими були критерії, за якими обрати посаду, на якій слід поновити ОСОБА_1 у Запорізькій обласній прокуратурі. Ураховуючи викладене, поновлення позивача, який не пройшов атестацію, на посаді в органах прокуратури, усупереч конституційному принципу рівності громадян надало б йому привілеї перед прокурорами, які успішно пройшли атестацію Обласною прокуратурою 04.11.2021 на адресу ОСОБА_1 направлено лист з роз`ясненням умов поновлення на посаді з 28.08.2020, та запрошено останнього до відділу кадрової роботи та державної служби обласної прокуратури для внесення відповідних відомостей до трудової книжки. До обласної прокуратури ОСОБА_1 не звернувся та трудову книжку не надав. Разом з цим, наказом керівника Запорізької обласної прокуратури від 30.12.2021 ОСОБА_1 поновлено па посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, інших заходів примусового характеру у місцях несвободи, а також пробації, прокуратури Запорізької області з 28.08.2020, про що йому письмово повідомлено листом від 30.12.2021 за № 07-1929вих21. Таким чином, Запорізькою обласною прокуратурою рішення суду щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді виконано, а тому позивач безпідставно зазначає, що граничною датою періоду затримки за який, на його думку, належить стягнути середній заробіток, є дата прийняття рішення у цій справі. У подальшому, 21.01.2022 ОСОБА_1 надав заяву про звільнення з посади за власним бажання. Наказом керівника обласної прокуратури від 24.01.2022 № 42к ОСОБА_1 звільнено з посади та з органів прокуратури за власним бажанням. У задоволенні позову просить відмовити.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2022 на підставі розпорядження керівника апарату суду справу №280/1763/22 передано на розгляд судді Артоуз О.О.

Ухвалою суду від 06.06.2022 прийнято до свого провадження справу № 280/1763/22 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін

Ухвалою суду від 15.08.2022 призначено розгляд адміністративної справи №280/1763/22 у загальному позовному провадженні, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, призначено підготовче засідання на 05.09.2022.

05.09.2022 позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить суд: стягнути на користь ОСОБА_1 з Запорізької обласної прокуратури середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення у справі №280/7188/20 про поновлення на роботі ОСОБА_1 в прокуратурі Запорізької області за період з 234.02.2021 по 21.01.2022 у сумі 252510 грн.

Ухвалою суду від 05.09.2022 прийнято до розгляду уточнений адміністративний позов у справі №280/1763/22, підготовче засідання по справі відкладено на 10 жовтня 2022 року.

Ухвалою суду від 10.10.2022 підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до розгляду по суті у порядку письмового провадження.

Суд, повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, встановив наступне.

Позивач з 2011 року працював в органах прокуратури Запорізької області, а з 02.01.2020 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, інших заходів примусового характеру у місцях несвободи, а також пробації прокуратури Запорізької області.

Наказом прокурора Запорізької області від 27.08.2020 № 1638к позивача звільнено із займаної посади та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 28.08.2020.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.02.2021 у справі № 280/7188/20 позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу, рішення комісії, зобов`язання вчинити певні дії задоволено:

визнано протиправним та скасовано рішення № 9 дванадцятої кадрової комісії від 15 липня 2020 року про неуспішне проходження атестації прокурором відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, інших заходів примусового характеру у місцях несвободи, а також пробації прокуратури Запорізької області ОСОБА_1 ;

визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Запорізької області від 27 серпня 2020 року № 1638к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, інших заходів примусового характеру у місцях несвободи, а також пробації прокуратури Запорізької області;

поновлено ОСОБА_1 в Запорізькій обласній прокуратурі на посаді, рівнозначній посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, інших заходів примусового характеру у місцях несвободи, а також пробації прокуратури Запорізької області з 28 серпня 2020 року;

стягнуто з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 28 серпня 2020 року по 22 лютого 2021 року у сумі 211 311 грн.;

допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місць у розмірі 23 811,25 грн.;

допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді в Запорізькій обласній прокуратурі, рівнозначній посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, інших заходів примусового характеру у місцях несвободи, а також пробації прокуратури Запорізької області;

стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 грн. (вісімсот сорок) 80 коп.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.07.2021 апеляційні скарги Запорізької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора задоволено частково. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.02.2021 змінено, викладено четвертий абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Поновити ОСОБА_1 в прокуратурі Запорізької області на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, інших заходів примусового характеру у місцях несвободи, а також пробації прокуратури Запорізької області з 28 серпня 2020 року». В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.02.2021 залишено без змін.

Наказом Запорізької обласної прокуратури від 30.12.2021 №1684к поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконання судових рішень у кримінальних провадженнях, інших заходів примусового характеру у місцях несвободи, а також пробації прокуратури Запорізької області з 23.08.2020, про що йому письмово повідомлено листом від 30.12.2021 за № 07-1929вих21

На підставі особистої заяви наказом Запорізької обласної прокуратури №42-к від 24.01.2022 звільнено ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, інших заходів примусового характеру у місцях несвободи, а також пробації прокуратури Запорізької області та з органів Запорізької обласної прокуратури за власним бажанням з 24.01.2022.

Вважаючи про наявність права на стягнення середнього заробітку за час затримки поновлення на посаді за період з 23.02.2021 по 21.01.2022, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Пунктом 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Правові положення аналогічного змісту містяться також в статті 235 Кодексу законів про працю України, якою передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до частини 2статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що законодавством передбачено обов`язок роботодавця негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника у разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду.

Негайне виконання судового рішення полягає у тому, що таке рішення підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, а негайно з моменту його прийняття.

Рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків. При цьому працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків.

Наведена правова позиція підтверджується також висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 17 червня 2020 року у справі №521/1892/18.

Відповідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 20.06.2018 у в справі № 826/808/16 виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу.

Законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.

З огляду на зазначене, після прийняття рішення Запорізьким окружним адміністративним судом 22 лютого 2021 року у справі № 280/7188/20 у Запорізької обласної прокуратури, як роботодавця, виник обов`язок добровільно і негайно виконати це рішення в частині поновлення позивача на роботі та виплати середній заробіток у межах суми стягнення за один місяць.

Необхідно зазначити, що судове рішення про поновлення на посаді підлягає негайному виконанню та жодним чином не може ставитися в залежність від будь- яких обставин, за виключенням непереборних.

Враховуючи встановлені чинним законодавством гарантії обов`язковості виконання судових рішень, суд зазначає, що затримка виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника тягне обов`язок роботодавця виплатити такому працівникові середній заробіток за весь час затримки.

Відповідальність за затримку власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, встановлена статтею 236 Кодексу законів про працю України, згідно якої проводиться виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незалежно від вини роботодавця в цій затримці.

Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникло у працівника, який незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Таким чином, згідно статті 236 Кодексу законів про працю України проводиться виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незалежно від вини роботодавця в цій затримці.

Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 Кодексу законів про працю України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після постановления рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №802/1183/16-а та від 05 березня 2020 року у справі №280/360/19.

Також, стаття 236 Кодексу законів про працю України не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткові дії, що вказують на його бажання поновитися на роботі. Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов`язок, який не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 11 червня 2020 року у справі № 816/1895/18 та від 10 травня 2019 року у справі № 816/1791/17.

Враховуючи викладене, слід дійти до висновку, що позивач має право на виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у справі № 280/7188/20 починаючи з 23 лютого 2021 року (наступний робочий день після прийняття рішення у справі).

При визначенні періоду за який належить стягнути середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, слід зазначити таке.

Оскільки наявний факт виконання відповідачем рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у справі №280/7188/20 в частині поновлення позивача на посаді, граничною датою періоду затримки за який належить стягнути середній заробіток є дата допущення позивача до роботи. Яка в даному випадку є 21.01.2022, що підтверджується наказом про поновлення від 30.12.2021 та розрахунковою відомістю, згідно якої позивачу виплачено заробіток лише за один день 21.01.2022.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі Порядок №100)

Відповідно до положень пункту 2 Порядку №100 середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати (пункт 5 Порядку №100).

Пунктом 8 Порядку №100 передбачено, що після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

За змістом пункту 10 Порядку №100 у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати у розрахунковому періоді, за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу IV порядком визначається середньоденний (годинний) заробіток.

Відповідно до довідки від 07 жовтня 2020 року № 21-495вих-20, розмір середньоденної заробітної плати позивача складає 1107,50 грн., середньомісячна заробітна плата - 23811,25 грн.

За таких обставин, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 23 лютого 2021 року по день фактичного допущення до роботи, тобто по 20.01.2022 року (включно) становить 251402,50 грн. (1107,50 грн. помножено на 227 - кількість робочих днів).

Як встановлено вище, середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі підлягає стягненню за період з 23 лютого 2020 року (наступний день після ухвалення рішення про наявність права на поновлення) по день фактичного допуску до роботи за який сплачено заробітну плату. Таким чином сума повинна бути збільшена відповідно до кількості робочих днів.

Заперечень щодо наданого позивачем розрахунку відповідачем не надано.

При цьому, суд звертає увагу, що згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові по справі № 826/6583/14 від 15.02.2019, суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. Крім того, справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваної бездіяльності на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

У зв`язку із тим, що позивач звільнений від сплати судового збору за даним позовом, розподіл судових витрат на підставі ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Запорізької обласної прокуратури (69005, м.Запоріжжя, вул. Матросова, буд. 29а; ) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Запорізької обласної прокуратури середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення у справі №280/7188/20 про поновлення на роботі ОСОБА_1 в прокуратурі Запорізької області за період з 23.02.2021 по 20.01.2022 (включно) у розмірі 251402,50 грн. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 24 жовтня 2022 року.

Суддя О.О.Артоуз