Справа № 420/9161/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9161/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області (, місцезнаходження: 21100, Вінницька обл., місто Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, будинок 7) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 04 липня 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), в якій позивач просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування до страхового стажу позивачу періоду роботи з 07.12.1988 року по 26.09.1994 рік при призначенні пенсії за віком; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути по суті питання щодо призначення позивачу пенсії за віком на підставі її заяви, врахувавши до страхового стажу періоди роботи з 07.12.1988 року по 26.09.1994 рік, згідно записів трудової книжки.

Ухвалою від 07 липня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при розгляді заяви позивача про призначення пенсії відповідач не врахував до страхового стажу позивачу періоди роботи з 07.12.1988 року по 26.09.1994 рік.

Позивач вказала, що рішенням від 24.06.2022 року № 25 ГУ ПФУ в Одеській області відмовило у призначенні пенсії за віком. Вказане рішення вмотивовано тим, що за поданими документами до страхового стажу не зарахований період з 07.12.1988 року по 26.09.1994 рік, а саме запис №6 дата звільнення не співпадає з датою наказу.

Позивач вважає, що неналежне оформлення трудової книжки роботодавцем не може бути підставою для позбавлення працівника його права на пенсію та зазначає, що обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках трудових записів.

Позивач зазначила, що аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 07.02.2018 року по справі № 275/615/17 та від 06.02.2018 року по справі № 677/277/17

Таким чином, позивач вважає, що нею було надано достатньо достовірних доказів, які підтверджують наявність у неї необхідного трудового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до відзиву на позовну заяву, відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволені позову повністю, посилаючись на те, що засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, яке було уповноважено розглянути подану позивачем заяву, та 24.06.2022 року Головним управлінням ПФУ у Вінницькій області на підставі заяви та наданих документів було прийнято рішення № 25 про відмову в призначенні пенсії за віком, яким до страхового стажу не зараховано період роботи з 07.12.1988 року по 26.09.1994 року, оскільки у записі в трудовій книжці дата звільнення не співпадає з датою наказу про звільнення.

Також, стосовно незарахування до страхового стажу періоду роботи з 07.12.1988 року по 26.09.1994 року, відповідач зазначив, що відповідно до п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Позивач не надав до суду відповідь на відзив.

На виконання ухвали суду ГУ ПФУ в Одеській області надало суду належним чином засвідчену копію пенсійної справи позивача.

Дослідивши зміст відзиву на позовну заяву, наданого ГУ ПФУ в Одеській області, суд дійшов висновку, що належним відповідачем за позовною вимогою - визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Одеській області щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 07.12.1988 року по 26.09.1994 року при призначенні пенсії за віком, має бути Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та з вказаних підстав суд постановив ухвалу від 07 вересня 2022 року, якою залучено до участі у справі як другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області (, місцезнаходження: 21100, Вінницька обл., місто Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, будинок 7). Розгляд справи розпочато спочатку.

До суду надійшов відзив на позовну заяву (Вхід. № ЕП/28022/22 від 27.09.2022 року) від ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні, зазначивши, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 07.12.1988 року по 26.09.1994 року, оскільки дата звільнення не співпадає з датою видання наказу.

Відповідач зазначив, що для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі первинних документів, проте довідки, уточнюючі зазначений період роботи позивачем не надавались.

Таким чином ГУ ПФУ у Вінницькій області вважає, що діяло правомірно при винесенні рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Відповідь на відзив не надходила.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив такі факти та обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено паспортом громадянина України.

Згідно з записами трудової книжки без номеру, дата заповнення трудової книжки ІНФОРМАЦІЯ_2 , підпис володільця трудової книжки та прізвище ОСОБА_2 змінено на ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про укладення шлюбу від 02.12.1995 року НОМЕР_2 із кількістю записів 32, ОСОБА_1 з 29.09.1980 року прийнята учеником штукатура-маляра житлово-експлуатаційної дільниці, а з 01.01.1981 року була переведена штукатуром-маляром 4 розряду житлово-експлуатаційної дільниці і пропрацювала до 08.01.1982 року та була звільнена за власним бажанням, з 08.02.1982 року прийнята прибиральницею сходових кліток, де працювала до 17.08.1982 року, з 19.08.1986 року була прийнята учеником пресовщика вулканізаторщика в цех формового взуття і працювала до 02.10.1987 року, з 17.11.1987 року була прийнята в житлово-експлуатаційну дільницю штукатуром 4 розряду і пропрацювала до 18.11.1988 року, з 07.12.1988 року була прийнята матросом-обробником та працювала до 26.09.1994 року, звільнившись за власним бажанням.

Суд встановив, що 19.06.2022 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою за призначенням пенсії, в якій просила призначити пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Матеріалами справи підтверджено, що 24.06.2022 року ГУПФУ у Вінницькій області прийнято рішення №25 про відмову у призначенні пенсії, відповідно до якого позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

На обґрунтування відмови,ГУПФУ у Вінницькій області зазначило, що на виконання Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 року, позивачем не надано уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників.

Вік заявника 59 років 11 місяців 01 день.

Необхідний страховий стаж становить 29 років.

Страховий стаж становить 26 років 10 місяців 07 днів.

За результатами розгляду наданих документів: до страхового стажу не зараховано період з 07.12.1988 по 26.09.1994, оскільки у записі №6 трудової книжки дата звільнення не співпадає з датою наказу.

Таким чином, відповідачем ГУПФУ у Вінницькій області не враховано записи у трудовій книжки, як страховий стаж, оскільки не надано уточнюючі довідки.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (надалі - Закон № 1058-IV), відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено умови призначення пенсій за віком.

Право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року не менше 29 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до пп. 1.8., 1.9. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (надалі Порядок № 22-1), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Суд встановив, що 19.06.2022 року ОСОБА_1 подала до Головного управління ПФУ в Одеській області заяву за призначенням пенсії, в якій просила призначити пенсію за віком.

Також суд встановив, що за результатами розгляду заяви за призначенням/перерахунку пенсії, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 25 від 24.06.2022 року про відмову в призначені пенсії відмовлено у призначенні пенсії.

Підставою для відмови стало, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, за поданими документами до страхового стажу не зарахований період з 07.12.1988 року по 26.09.1994 року (запис № 16 дата звільнення не співпадає з датою наказу), а тому вирішено відмовити в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до ст.. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Згідно з наданими документами страховий стаж становить 26 роки 10 місяців 07 днів.

Дата, з якою особа матиме право на пенсійну виплату 19.07.2025 року.

Судом досліджені копії трудової книжки на ім`я ОСОБА_4 з датою заповнення 26.09.1980 року, підпис володільця трудової книжки та прізвище ОСОБА_2 змінено на ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про укладення шлюбу від 02.12.1995 року НОМЕР_2 із кількість записів - 32. А також копію трудової книжки НОМЕР_3 , дата заповнення 01.09.2021 року, підпис власника книжки та підпис особи, відповідальної за видачу трудових книжок з відбитком печатки.

Так, трудова книжка на ім`я ОСОБА_4 з датою заповнення 26.09.1980 року, містить спірний запис № 16: Звільнена за власним бажанням ст. 31 КЗпП РФ, дата 26.09.1994 року, на підставі наказу № 25 від 28.09.1995 року.

Дослідивши зміст трудової книжки, суд доходить висновку, що підстави для не врахування пенсійним органом записів у трудовій книжці є помилковими та належать відхиленню судом, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 2 вказаної статті Закону, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Так, пенсійним органом не враховано до страхового стажу позивача періоди роботи, період з 07.12.1988 року по 26.09.1994 року (запис № 16 дата звільнення не співпадає з датою наказу).

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такі самі положення передбачені п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі Порядок № 637), а саме: основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 1.1.Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58, трудова книжка є основним документом про трудову

діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств,сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Правила заповнення трудової книжки закріплені у п. 2 цієї Інструкції, та відповідно до п. 2.2. Інструкції, до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення;відомості про нагородження і заохочення: про нагородження

державними нагородами України та відзнаками України,заохочення за

успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Відповідно до п. 2.4. цієї Інструкції, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Аналіз наведених норм права доводить, що саме на роботодавця покладено обов`язок заповнення трудової книжки робітника, а тому позивач не може нести відповідальність за невиконання роботодавцем покладених на нього обов`язків.

Суд погоджується з доводами позивача, що трудова книжка містить відомості про підстави внесення записів, підписи осіб, відповідальних за ведення і видачу трудових книжок, а також відбитки печатки підприємства, записи виконані у хронологічній послідовності, не суперечать один одному, не мають підчисток та виправлень, формально відповідають вимогам, які висуваються законодавством до ведення трудових книжок.

А тому зазначення відповідачем, що дата звільнення не співпадає з датою наказу про звільнення не може бути підставою для невизнання період з 07.12.1988 року 26.09.1994 року трудового стажу позивача, зазначеного у трудовій книжки і відмови у призначенні пенсії позивачу.

Враховуючи викладені та встановлені обставини, суд доходить висновку, що відповідачем безпідставно не взято до уваги період роботи позивача з 07.12.1988 року 26.09.1994 року зазначеного в трудовій книжці.

Тому, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дії щодо не зарахування до страхового стажу позивачу періоду роботи з 07.12.1988 року по 26.09.1994 рік при призначенні пенсії за віком, є правомірними та належать задоволенню шляхом визнання протиправними дії ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо не зарахування до страхового стажу позивачу періоду роботи з 07.12.1988 року по 26.09.1994 рік при призначенні пенсії за віком.

Також враховуючи, що правовим наслідком вчинення дій, які визнані судом протиправними стало прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії, керуючись ст.. 9 КАС України, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 25 від 24.06.2022 року про відмову у призначенні пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», внесені зміні доПорядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1, зокрема, п.4.2 Порядку передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу та п.4.10. передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, враховуючи, що встановлені та з`ясовані судом обставини свідчать про протиправне відхилення відповідачами запису № 16 у трудової книжки позивача, суд доходить висновку, що є правомірними й позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути по суті питання щодо призначення Позивачу пенсії за віком на підставі її заяви, врахувавши до страхового стажу період роботи позивача з 07.12.1988 року 26.09.1994 року вказаний у трудовій книжці.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, рішення суб`єкта владних повноважень має бути, зокрема, обґрунтованим, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), пропорційним, тобто прийнятим з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Згідно з приписів ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладені встановлені судом обставини, норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оцінюючи спірні дії та рішення відповідача, суд дійшов висновку, що вони не відповідають ознакам, передбаченим у ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема, вони вчиненні не у спосіб, передбачені законом та є необґрунтованими, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи що позов задоволено повістю, на користь позивача належить стягненню судовий збір в розмірі 992, 40 грн., сплачений за основну позовну вимогу, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження:65012, м.Одеса, вул. Канатна, 83), Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області (, місцезнаходження: 21100, Вінницька обл., місто Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, будинок 7) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області (, місцезнаходження: 21100, Вінницька обл., місто Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, будинок 7) щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) періоду роботи з 07.12.1988 року по 26.09.1994 рік при призначенні пенсії за віком.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 25 від 24.06.2022 року про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) повторно розглянути по суті заяву щодо призначення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) пенсії за віком з урахуванням запису у трудовій книжки за період з 07.12.1988 року 26.09.1994 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області (, місцезнаходження: 21100, Вінницька обл., місто Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, будинок 7) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 992, 40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко