Справа № 380/6978/22
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/6978/22 пров. № А/857/10681/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року, ухвалене суддею Качур Р.П. у м. Львові за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників у справі №380/6978/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2022 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якому просив визнати протиправним і скасувати рішення від 12.07.2021 №19159/8 про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; зобов`язати зарахувати до вислуги років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» період вимушеного прогулу з 30 жовтня 2014 року по 11 червня 2020 року; зобов`язати здійснити перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі поданих Головним управлінням ДФС у Львівській області документів, з урахуванням календарної вислуги років 26 років 04 місяці 07 днів, яка визначена станом на 01.04.2021.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 12.07.2021 № 19159/8 про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 перерахунок і виплату пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі поданих Головним управлінням ДФС у Львівській області документів, з урахуванням календарної вислуги років 26 років 04 місяці 07 днів, яка визначена станом на 01.04.2021, та з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та відзиву на неї, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Судом першої інстанції достовірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив військову службу в органах податкової міліції ДФС у Львівській області.

З наказу Міністерства доходів і зборів України від 29.10.2014 № 2183-о слідує, що полковника податкової міліції ОСОБА_1 заступника начальника оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Львівської митниці Міндоходів звільнено з посади та податкової міліції, з постановкою на військовий облік, відповідно до підпункту 1 пункту 2 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади» від 16.09.2014 № 1682-VII та пункту 62 підпункту «а» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України РСР від 29.07.1991 № 114 (а.с. 106).

Державною фіскальною службою України підготовлено на направлено до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подання № 261/04-0715 від 17.10.2016 про призначення пенсії позивачу, у якому вказано вислугу років ОСОБА_1 у календарному обчисленні - 18 років 00 місяців 15 днів, у пільговому обчисленні - 29 років 08 місяців 20 днів (а.с. 103-104).

На підставі вказаного подання та заяви позивача від 24.10.2016 відповідачем призначено ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 24.10.2015 відповідно до Закону України № 2262-ХІІ та обчислено її розмір, виходячи з 54 % грошового забезпечення (вислуга років - 29, з урахуванням трудового стажу) (а.с. 101-102).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 у справі №813/7762/14 позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Галицької митниці Держмитслужби про скасування наказів задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України №2183-о від 29.10.2014; визнано протиправним та скасовано наказ Львівської митниці Міндоходів №1208-о від 31.10.2014; поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника оперативного управління боротьби з контрабандою та митними порушеннями Львівської митниці Міндоходів, з 30.10.2014; зобов`язано Державну фіскальну службу України запропонувати ОСОБА_1 рівнозначну посаду в штаті Державної фіскальної служби України, згідно з вимогами статті 49-2 Кодексу законів про працю України; стягнути з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 30.10.2014 по 11.06.2020 в сумі 462267 (чотириста шістдесят дві тисячі двісті шістдесят сім) грн 00 коп; зобов`язано Державну фіскальну службу України проінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої ч. 3 ст. 1 Закону України "Про очищення влади".

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника оперативного управління боротьби з контрабандою та митними порушеннями Львівської митниці Міндоходів та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 6914 (шість тисяч дев`ятсот чотирнадцять) 25 грн допущено до негайного виконання (а.с. 54-72).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 у справі №813/7762/14 апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби задоволено частково: рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 у справі №813/7762/14 в частині зобов`язання Державної фіскальної служби України запропонувати ОСОБА_1 рівнозначну посаду в штаті Державної фіскальної служби України, згідно з вимогами статті 49-2 Кодексу законів про працю України скасовано; абзац шостий рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 у справі № 813/7762/14 змінено, виклавши його в наступній редакції:

«Стягнути з Галицької митниці Держмитслужби () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 жовтня 2014 року по 11 червня 2020 року в сумі 462267 (чотириста шістдесят дві тисячі шістдесят сім) грн. 00 коп. без врахування податків, зборів та обов`язкових до сплати платежів» (а.с. 73-84).

Постановою Верховного Суду від 10.02.2022 у справі № 813/7762/14 касаційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі № 813/7762/14 - без змін (а.с. 85-100).

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 у справі № 813/7762/14, постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020 у справі № 813/7762/14, Державною фіскальною службою України прийнято наказ від 25.03.2021 № 439-о про скасування наказу Міністерства доходів і зборів України від 29.10.2014 № 2183-о «Про звільнення ОСОБА_1 » (а.с. 50).

Згідно з наказом Державної фіскальної служби України № 440-о від 25.03.2021 полковника податкової міліції ОСОБА_1 , заступника начальника оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Львівської митниці Міндоходів звільнено з посади та податкової міліції Державної фіскальної служби України в запас Збройних Сил України за пунктом 64 підпунктом «а» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справи України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року № 114, зі змінами і доповненнями з 01 квітня 2021 року (а.с. 51).

Наказом Львівської митниці ДФС України № 35-о від 01.04.2021 оголошено наказ Державної фіскальної служби України № 440-о від 25.03.2021. У вказаному наказі зазначено вислугу років позивача на день звільнення в календарному обчисленні становить 26 років 04 місяці 07 днів (а.с. 52-53).

На виконання наказу ДФС України від 25.03.2021 № 440-о «Про звільнення ОСОБА_1 », Головне управління ДФС у Львівській області скеровано до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області матеріали для перерахунку пенсії позивачу, зокрема подання про призначення пенсії з додатками (а.с. 28-49).

Рішенням від 12.07.2021 № 19159/8 відмовлено в перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_1 . Рішення мотивоване тим, що згідно з витягом з наказу від 29.10.2014 № 2183-о, календарна вислуга років позивача складає 18 років 00 місяців 15 днів. Також зазначено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 у справі № 813/7762/14 жодних зобов`язань на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не покладено (а.с. 20).

Позивач, вважаючи рішення пенсійного органу від 12.07.2021 № 19159/8 про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років на заявлених умовах протиправним, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, яким врегульовано спірні правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 1 Закону №2262-ХІІ передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

В даному випадку, право позивача на пенсію за Законом №2262-ХІІ є беззаперечним та така призначена за вислугу років з 24.10.2015 на підставі відповідного подання. Спірним є питання правомірності відмови пенсійного органу у перерахунку пенсії у зв`язку із збільшенням вислуги років, яка підлягає врахуванню при обрахунку пенсії позивача.

Частиною 1, 2 ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено вичерпний перелік видів служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначенні пенсії, зокрема, служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Так, Відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, серед іншого: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Таким чином, Закон №2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги).

Згідно п. 7 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393, чинність якої поширено на осіб начальницького складу податкової міліції згідно з Постановою КМ № 1716 від 30.10.1998, пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою (для поліцейських, відряджених до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в Національній поліції, які отримували при цьому грошове забезпечення та звільнені із служби безпосередньо з посад у таких органах, установах та організаціях, - відповідних окладів, установлених за рівнозначними (аналогічними) посадами в Національній поліції), військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту - щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням.

Таким чином, профільними нормами передбачено, що призначення, обрахунок та виплата пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення. До вислуги років зараховуються всі роки без виключень, не передбачено виключення з трудового стажу років, які за рішенням суду визначні вимушеним прогулом.

За своєю суттю вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати, але якби не винна поведінка власника або уповноваженого ним органу, то працівник міг би і надалі реалізовувати своє право на працю.

Отже, факт поновлення позивача на посаді означає, що у період вимушеного прогулу позивач проходив службу в органах податкової міліції, а безпосередньо саме зарахування до вислуги років періоду вимушеного прогулу є однією з гарантій відновлення порушених незаконним звільненням прав працівника, а тому відповідний період вимушеного прогулу має зараховуватися до вислуги років.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку дій суб`єкта владних повноважень щодо відповідності критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).

Призначений відповідно до Закону №2262-ХІІ розмір пенсії позивача становить 54 % відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому, у випадку призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ, позивач отримуватиме пенсію, виходячи з вислуги 20 років - 50 процентів, за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення, що по суті і становить майновий інтерес ОСОБА_1 у спірних правовідносинах.

У справі, яка розглядається, встановлено, що вислуга років позивача станом на 01.04.2021 становить понад 26 років, що підтверджується Наказом Львівської митниці ДФС №35-о від 01.04.2021, а тому позивач набув право на пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ. Оскаржуваним рішенням пенсійного органу порушено право позивача на належне пенсійне забезпечення.

Наведені обставини враховані судом першої інстанції при перевірці законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення на відповідність критеріям правомірності, визначених ч.2 ст. 2 КАС України, та стосовно наявності підстав для визнання його протиправним та скасування.

Відтак, позовна вимога про визначення Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області зобов`язання провести ОСОБА_1 перерахунок і виплату пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі поданих Головним управлінням ДФС у Львівській області документів, з урахуванням календарної вислуги років 26 років 04 місяці 07 днів, яка визначена станом на 01.04.2021, та з урахуванням виплачених сум є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні решти позовних вимог сторонами не оскаржено, а тому відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України апеляційному перегляду в цій частині не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу розглянуто судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) в строки, встановлені статтею 309 КАС України.

Керуючись статтями 242, 308, 309, 311, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року у справі №380/6978/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний