Справа № 580/1645/22
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1645/22 Суддя (судді) першої інстанції: Паламар П.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Коротких А.Ю., Федотова І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА :

У березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, яким просив:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції в не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час та індексації грошового забезпечення;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції заборгованість по грошовому забезпеченню у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 01 березня 2016 року по 31 грудня 2017 року на користь ОСОБА_1 в сумі 6384,00грн.;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції заборгованість по індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2016 року по 31 жовтня 2017 року на користь ОСОБА_1 в сумі 2718,85грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03 травня 2022 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час та індексації грошового забезпечення;

- стягнуто з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України заборгованість по грошовому забезпеченні у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 01 березня 2016 року по 31 грудня 2017 року на користь ОСОБА_1 в сумі 6132,00 грн.;

- стягнуто з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України заборгованість по індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2016 року по 31 жовтня 2017 року на користь ОСОБА_1 в сумі 2718,85 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Департамент патрульної поліції звернулвся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування всіх обставин справи.

Позивач подав до суду відзив відповідно до якого просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, оскільки він відпрацював 146 нічних змін крім того згідно з розрахункових листів йому за період з 01 березня 2016 року по 31 жовтня 2017 року не виплачувалась індексація грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції в період з 01 березня 2016 року по 15 червня 2018 року позивач проходив службу в управлінні патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до графіків несення служби особовим складом підрозділів Управління патрульної поліції в м. Черкасах ОСОБА_1 у період з 01 березня 2016 року по 31 грудня 2017 року відпрацював 146 нічних змін.

Згідно з розрахункових листів позивачу здійснено доплату за службу в нічний час: у червні 2018 року за травень 2018 року у сумі 70,84грн.; у липні 2018 року за червень 2018 року у сумі 174,34грн.; у серпні 2018 року за липень 2018 у сумі 76,36грн.; у вересні 2018 року за січень, лютий, березень, квітень, серпень 2018 року у відповідних сумах 240,00грн., 252,00грн., 241,44грн., 232,11грн., 76,80грн.

Крім того згідно вищезазначених розрахункових листів встановлено, що позивачу за період з 01 березня 2016 року по 31 жовтня 2017 року не виплачувалась індексація грошового забезпечення, а посадовий оклад в період з 01 березня 2016 року встановлено на рівні 2400 грн.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач зобов`язаний виплатити позивачу доплату за службу у нічний час за період із 01 березня 2016 року по 31 грудня 2017 року за 146 нічних зміни у сумі 6132грн. та обґрунтованості вимог щодо стягнення індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2016 року по 31 жовтня 2017 року в сумі 2718,85 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно по ч. ч. 1, 2 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Виходячи з положень п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 п. 5 вищевказаної Постанови №988 визначено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Відповідно до ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію", постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988, з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських - затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року №260).

Згідно п. 5 розділу І вказаного Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до п. 11 розділу ІІ Порядку №260 поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Пунктом 11 Розділу І Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час, проте така доплата виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем в період з 01 березня 2016 року по 31 грудня 2017 року включно позивач відпрацював 146 нічних змін на підтвердження чого надав таблицю розрахунку кількості відпрацьованих нічних змін за графіком несення служби особовим складом підрозділів управління патрульної поліції в Черкаській області за період з 01 березня 2016 року по 31 грудня 2017 (а.с. 78).

Згідно розрахункових листів вбачається, що суд першої інстанції правильно встановив, що позивачу здійснено доплату за службу в нічний час: у червні 2018 року за травень 2018 року у сумі 70,84грн.; у липні 2018 року за червень 2018 року у сумі 174,34грн.; у серпні 2018 року за липень 2018 у сумі 76,36грн.; у вересні 2018 року за січень, лютий, березень, квітень, серпень 2018 року у відповідних сумах 240,00грн., 252,00грн., 241,44грн., 232,11грн., 76,80грн.

Оскільки, загальна кількість нічних змін, до яких залучався ОСОБА_1 , за період служби з 01 березня 2016 року по 31 грудня 2017 року складає 146 діб, доплата за які йому не виплачена, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що відповідач зобов`язаний здійснити позивачу доплату за службу в нічний час за вказаний відпрацьований період.

Посилання Департаменту на те, що згідно п. 11 Порядку № 260 грошове забезпечення, виплачене позивачу у меншому розмірі, ніж належало, може бути виплачено не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на таке.

У постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 807/363/18 викладено висновок, що перебування особи на публічній службі є однією з форм реалізації закріпленого у статті 43 Конституції України права на працю.

Конституційний Суд України в рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 дійшов висновку, що у випадку порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. У разі пред`явлення вимог про стягнення будь-яких виплат, що входять до структури заробітної плати, і застосування цих положень, не пов`язане з фактом нарахування чи не нарахування роботодавцем спірних виплат.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що положення статті 233 Кодексу законів про працю України слід тлумачити в більш широкому розумінні, а саме в сенсі відсутності строкових обмежень для звернення до суду з позовом з приводу належної працівникові заробітної плати.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що позивач має право звернутися до суду з позовом про стягнення належного йому грошового забезпечення без обмеження будь-яким строком.

Зазначений висновок узгоджується також із правовою позицією Верховного Суду, викладеній в постанові від 16 грудня 2021 року у справі №320/2583/21.

Щодо позовних вимог в частині індексації грошового забезпечення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію", грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначено Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до інформації, яка розміщена на офіційному веб-сайті Держстату України (http://www.ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2016/ct/is_c/isc_u/isc2016m_u.html) у квітні місяці 2016 року величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації у 103 відсотка та складала 103,5 відсотка.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначено Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Пунктом 1-1 вказаного Порядку встановлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно з п. 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, в тому числі грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог діючих нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

До Порядку № 1078 внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року № 782, якими включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.

Доводи апелянта про те, що індексація грошового забезпечення позивача повинна здійснюватися лише з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України № 782 є необґрунтованими, оскільки здійснення індексації прямо передбачено Законами № 580-VІІІ, № 1282-ХІІ.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" за наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав стягнення на користь позивача заборгованості по індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2016 року по 31 жовтня 2017 року в сумі 2718,85 грн.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242 - 244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 травня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді А.Ю. Коротких

І.В. Федотов