Справа № 420/4062/22
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2022-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
-----------------------
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 жовтня 2022 р.м. ОдесаСправа № 420/4062/22
Категорія: 111010000 Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О. В.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого - Лук`янчук О.В.
суддів - Бітова А. І.
розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по справі за апеляційною скаргою Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 червня 2022 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Одеської міської ради, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради щодо неприйняття за наслідками розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 0,01 га, "для будівництва індивідуальних гаражів", розташованої на території АДРЕСА_1 , рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або відмову в наданні дозволу;
- зобов`язати Одеську міську раду розглянути на найближчому пленарному засіданні клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,01 га "для будівництва індивідуальних гаражів", розташованої на території АДРЕСА_1 , та прийняти відповідне рішення згідно зі статтею 118 Земельного кодексу України.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 червня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Одеської міської ради щодо неприйняття у встановлений законом спосіб рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 08.01.2022 року про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою для безкоштовного отримання у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,01 га для будівництва індивідуального гаража, яка розташована на території АДРЕСА_1 .

Зобов`язано Одеську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.01.2022 року про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою для безкоштовного отримання у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,01 га для будівництва індивідуального гаража, яка розташована на території АДРЕСА_1 та прийняти за результатами її розгляду рішення відповідно до положень, визначених ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, з урахуванням висновків суду.

Стягнуто з Одеської міської ради за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 992,40 грн.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Одеської міської ради залишено без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 червня 2022 року залишено без змін.

До ухвалення рішення позивач заявив, що орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які апелянт очікує понести у зв`язку з розглядом справи № 420/4062/22, становлять витрати на професійну правничу допомогу, докази розміру яких будуть надані суду додатково в порядку, визначеному ч. 7 ст. 139 КАС України.

23.09.2022 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення, в якій заявник просить стягнути з бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 7 600 грн.

В обґрунтування вимог заяви зазначено, що позивачем під час розгляду справи судом апеляційної інстанції були понесені пропорційні, документально підтверджені та обґрунтовані витрати на оплату правової допомоги, а тому такі витрати згідно ст.ст. 134,139 КАС України підлягають стягненню з бюджетних асигнувань відповідача в повному обсязі.

Розглянувши доводи заяви позивача та перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до пункту 3 частини 1 та частини 2 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як зазначено вище, 26 вересня 2022 року ОСОБА_1 подала відповідну заяву.

При цьому, вимогу щодо стягнення витрат на правничу допомогу заявлено позивачем у відзиві на апеляційну скаргу, що відповідає вимогам ст. 139 КАС України.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, слід враховувати, що за змістом ст. 139 КАС України, розподілу підлягають усі здійснені документально підтверджені судові витрати.

Згідно із ч.ч.1-5 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, що заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога ОСОБА_1 у даній справі надавалась адвокатом Марченком Валентином Валентиновичем на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 14 червня 2021 року, яким передбачено дії, які може вчиняти адвокат від імені позивача по справі.

Відповідно до п.1.1 Договору його предметом є надання адвокатом усіма законним методами та способами правової (правничої) допомоги клієнту щодо оскарження дій посадових осіб органу державної влади, на весь час розгляду справ першої, апеляційної та касаційної інстанції.

Згідно з п.3.1 Договору за правничу допомогу клієнт сплачує гонорар в розмірі, зазначеному в актах виконаних робіт (послуг).

Пунктом 3.2 Договору визначено перелік правових послуг, які складають розмір гонорару адвоката, із зазначенням вартості кожної з цих послуг. До них належать, зокрема:

складення позовних заяв/відзивів на позовну заяву/відповідей на відзив/заперечень/пояснень третьої особи щодо позову або відзиву/заяв про встановлення судового контролю - 4 000 грн. за кожен процесуальний документ;

складення та направлення/вручення адвокатських запитів, заяв, клопотань - 600 грн за запит/заяву;

надання усних консультацій/проведення бесід із клієнтом - 600 грн. за годину;

складення апеляційних, касаційних скарг, відзивів на апеляційні або касаційні скарги, заяв про перегляд рішень/ухвал/постанов, заяв про злочин тощо - 4 000 грн. за кожен процесуальний документ;

підготовка та участь у судовому засіданні - 1 000 грн. за кожне засідання, якщо проведено в межах міста Одеси.

Також, за наслідком фактично наданих послуг сторонами складено акт виконаних робіт відповідно до договору №14/06-2021 від 14 червня 2021 року, в якому зазначається, що адвокат Марченко В.В. надав у період з 27.07.2022 року по 23.09.2022 року, а ОСОБА_1 прийняла, послуги наступного змісту:

проведення усної бесіди з клієнтом та узгодження правової позиції - 1 година, вартість - 600 грн.,

ознайомлення 29.08.2022 року з матеріалами справи на 83 аркушах з огляду на ненадсилання відповідачем додатків до апеляційної скарг - 1 процесуальна дія, вартість - 1 000 грн.;

складання та надсилання відзиву на апеляційну скаргу - 1 документ, вартість - 4 000 грн.;

ознайомлення 15.09.2022 року з матеріалами справи на 149 аркушах - 1 процесуальна дія, вартість - 1 000 грн.;

участь у судовому засіданні 20.09.2022 року - 1 процесуальна дія, вартість - 1 000 грн.

Сукупна вартість вказаних послуг становить 7 600 грн.

Вказаний акт підписаний 23.09.2022 року шляхом його скріплення електронно-цифровими підписами ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та адвоката Марченка В.В. (РНОКПП: НОМЕР_2 ), що відповідає умовам договору про надання правової допомоги та вимогам чинного законодавства. Підписи ЕЦП перевірено і підтверджено протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 17.10.2022 року.

Крім того, на підтвердження понесених судових витрат позивачем надано копію фіскального чеку (ІД: ), відповідно до якого на рахунок ФОП Марченко Валентин Валентинович 10.10.2022 року перераховано суму гонорару за правову допомогу у справі №420/4062/22 у розмірі 7 600,00 грн.

Водночас, колегія суддів зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що зазначено у рішенні від 23 січня 2014 року у справі East/West Alliance Limited проти України (заява № 19336/04), заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Водночас, Верховний суд у вказаному рішенні також зазначив про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Так, колегія суддів констатує, що Одеська міська рада скористалась своїм правом на подачу клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та зазначила про необґрунтованість та неспівмірність заявлених позивачем до відшкодування витрат послугам, наданих адвокатом під час розгляду справи №420/4062/22 в апеляційному провадженні.

У свою чергу, 10.10.2022 року позивач подав заяву про застосування до вказаного клопотання наслідків, передбачених для процесуальних документів, що не відповідають вимогам КАС України. В обґрунтування заяви позивач зазначив, що клопотання Одеської міської ради не підписано уповноваженою особою (представником) суб`єкта владних повноважень та не містить доказів надсилання копії зазначеного документу листом з описом вкладення іншим учасникам справи.

З даного приводу колегія суддів зазначає наступне

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу надійшло на офіційну електронну адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду 05.10.2022 року. Вказаний документ підписано електронно-цифровим підписом уповноваженої особи Одеської міської ради Степанчук В.В., котрий перевірено працівниками канцелярії суду і підтверджено протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 05.10.2022 року.

Отже, доводи позивача стосовно відсутності підпису уповноваженої особи відповідача у клопотанні спростовуються матеріалами справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в додатках до клопотання про зменшення розміру судових витрат міститься скріншот з електронної адреси уповноваженої особи Одеської міської ради, з якого вбачається, що копія вказаного клопотання направлявся на електронну адресу представника позивача «» та була ним отримана 05.10.2022 року, про що позивач безпосередньо зазначає у заяві від 10.10.2022 року.

До того ж, 11.10.2022 року на адресу суду від позивача надійшла заява щодо безпідставності доводів відповідача, викладених останнім в запереченні проти стягнення витрат на правову допомогу, з якої також вбачається що позивач отримав клопотання про зменшення розміру судових витрат та ознайомився з його змістом.

Колегія суддів наголошує, що суди повинні уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.

Також, колегія суддів зазначає, що 05.10.2022 року клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу працівником канцелярії суду приєднано до електронних матеріалів справи №420/4062/22 автоматизованої системи документообігу суду (далі - АСДС) та разом з іншими матеріалами справи надсилалось судом на офіційну електронну адресу представника апелянта через підсистему «Електронний суд», що підтверджується довідкою від про доставку електронного листа.

За даних обставин, враховуючи, що клопотання про зменшення розміру судових витрат надійшло на офіційну електронну адресу апеляційного суду в електронній формі, підписано електронно-цифровим підписом уповноваженої особи Одеської міської ради, позивач отримав копію вказаного клопотання та ознайомлений із його змістом, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача щодо невідповідності форми вказаного процесуального документу вимогам КАС України.

При цьому, дослідивши наявні у матеріалах справи документи на підтвердження обґрунтованості розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд приходить до висновку, що заявлені витрати на правову допомогу у розмірі 7 600,00 грн. не є співмірними із складністю справи та фактично витраченим часом на виконання адвокатом робіт (наданих послуг) за наведеним в акті виконаних робіт переліком.

Колегія суддів, враховуючи принцип свободи договору, не заперечує стосовно того, що сторони договору про надання правової допомоги погодили саме такий розмір гонорару, однак суд не погоджується з його розміром в межах розгляду питання щодо розподілу суми цього гонорару, як судових витрат у справі.

Надаючи оцінку доводам заявника щодо стягнення витрат на правову допомогу з урахуванням клопотання відповідача, щодо їх неспівмірності, колегія суддів зазначає наступне.

Так, вказана адміністративна справа є типовою справою незначної складності. Розгляд справи здійснено судом першої інстанції без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Предмет спору у цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

Крім того, у даній категорії справ Верховним Судом вироблено сталу судову практику, викладену, зокрема у постановах від 13 червня 2017 року у справі № 21-1393а17, від 19 квітня 2018 року у справі № 800/426/17, від 13 грудня 2018 року у справі № 800/434/17, 08 грудня 2021 року у справі №420/6078/18, від 20 квітня 2022 року у справі №420/2427/20,

Також, колегія суддів зазначає, що послуги з проведення усної бесіди з клієнтом та узгодження правової позиції не є окремими видами правової допомоги, а є складовою процесу складення відзиву на апеляційну скаргу.

Щодо безпосередньо написання відзиву на апеляційну скаргу, суд зауважує, що під час апеляційного провадження обставини справи, а також правові підстави позову, не змінювались, відзив на апеляційну скаргу фактично обґрунтований доводами адміністративного позову та заяви від 21.06.2022 року, текстова редакція відзиву викладена на 5 аркушах, тобто написання документу не потребувало витрат значних зусиль та часу адвоката.

Стосовно участі адвоката у судовому засідання, колегія суддів наголошує, що ухвалою суду від 02.08.2022 року розгляд справи було призначено на 20.09.2022 року у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції із застосуванням власних технічних засобів. Водночас, як вбачається з протоколу судового засідання, представник позивача особисто прибув до П`ятого апеляційного суду та взяв участь у судовому засіданні безпосередньо з приміщення суду. З огляду на те, що у представника позивача був наявний особистий кабінет у підсистемі відеоконференцзв`язку (ВКЗ), і, відповідно, можливість нівелювати будь-які часові та/або грошові витрати, пов`язані із прибуттям до приміщення апеляційного суду, у колегії суддів виникають обґрунтовані сумніви щодо необхідності та обґрунтованості вчинення адвокатом вказаної процесуальної дії.

До того ж, на думку суду, послуга із ознайомлення 29.08.2022 року з матеріалами справи, з огляду на ненадсилання відповідачем додатків до апеляційної скарги, також не відповідає вимогам критеріїв розумності та обґрунтованості, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, 08.08.2022 року судом направлялась апеляційна скарга з усіма додатками на електрону адресу позивача, що міститься в матеріалах справи. При цьому, 08.08.2022 року від представника позивача надійшов електронний лист із підтвердженням отримання вказаної скарги.

Щодо наданої адвокатом 15.09.2022 року послуги з повторного ознайомлення адвоката з матеріалами справи, то суд зазначає що вказана процесуальна дія не мала жодного впливу на хід розгляду справи, за його наслідком адвокатом не складено та не подано до суду жодних заяв по суті або документів з процесуальних питань. Також у колегії суддів виникають обґрунтовані сумніви щодо необхідності вчинення такої дії з огляду на те, що адвокат 29.08.2022 року вже ознайомлювався з матеріалами справи.

Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у додатковій постанові від 12.09.2018 року у справі № 810/4749/15.

Вищенаведене свідчить, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та складністю справи, а також не вимагало значного обсягу юридичної і технічної роботи.

У зв`язку з цим, колегія суддів, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 2 500,00 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі. Вказані витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Одеської міської ради, як відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 252, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Ухвалити по справі додаткове судове рішення, яким стягнути з Одеської міської ради (, адреса: 65026, м.Одеса, площа Думська, 1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) понесені судові витрати з надання професійної правової допомоги у розмірі 2 500,00 грн. під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено та підписано 25 жовтня 2022 р.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова