Справа № 160/16625/21
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2022-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 160/16625/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 березня 2022 року (головуючий суддя: Прудник С.В.), по адміністративній справі №160/16625/21, розглянутої у порядку письмового провадження

за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства Банк Камбіо Додусенко Володимир Іванович про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.03 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити на користь ОСОБА_1 суму невиплаченого гарантованого відшкодування за договором № дф-04/1039 строкового банківського вкладу (депозиту) Classic в іноземній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення вкладу від 12.09. 2014 року в розмірі 188 716,89 грн. Розподіл судових витрат судом не здійснювався.

Представник позивача 16.03.2022 року звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 12 547,50 грн., та судового збору на користь Держави Україна.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2022 року заяву задоволено частково, стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 1762,20 грн. В решті заявленого клопотання відмовлено.

Не погодившись із додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідач Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення, та відмовити в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив скаргу залишити без задоволення, додаткове рішення суду - без змін.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції щодо відшкодування ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі до-казів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або під-лягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних ви-трат.

Відповідно до ч.4 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (нада-них послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень ч.5 ст. 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (на-дання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.6,7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами;

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За правилами ч.1,7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа;

розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорцій-ним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її ви-рішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч.9 ст.139 КАС України).

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, у випадку задоволення позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Матеріали справи свідчать, що заявлені позивачем до стягнення суми витрат на правничу допомогу підтверджується належними та допустимими в розумінні КАС України доказами, а саме: договором про надання правничої допомоги 01.09.2021 року з адвокатом Олійник Д.В.; копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (Серія ДП №4940) від 25.09.2020 року Олійник Д.В.; копією ордеру про надання правничої (правової) допомоги (Серія АЕ №1083196) від 01.09.2021 року, додатковою угодою №1 від 01.11.2021 року до договору про надання правової допомоги від 01.09.2021 року на суму 12 547,50 грн., копією квитанції до прибуткового касового ордера від 01.11.2021 року на суму 12 547,50 грн.

Суд апеляційної інстанції враховує у відповідності до приписів ч.5 ст.242 КАС України правові висновки Великої Палати Верховного Суду від 27.06. 2018 у справі № 826/1216/16, Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №200/14113/18-а ,від 05.09.2019 у справі № 826/841/17 , від 17.09.2019 у справі №810/3806/18, від 31.03.2020 у справі №726/549/19, від 28.12.2020 у справі №640/18402/19 за подібними обставинами, обсяг наданої адвокатом правничої допомоги, та вважає, що суд першої інстанції правомірно визначив розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1762,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення від 28 березня 2022 року без змін.

Керуючись ст. 252, 315, 316, 321, 322 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 березня 2022 року по адміністративній справі №160/16625/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай