Справа № 640/14238/20
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

24 жовтня 2022 року м. Київ № 640/14238/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 ОСОБА_2
доНаціональної комісії, що здійснює державне регулювання фінансових послуг
провизнання протиправними та скасування розпоряджень, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулись ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач 1, ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач 2, ОСОБА_2 ) з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання фінансових послуг (далі по тексту - відповідач, Нацкомфінпослуг), у якому просять:

1) визнати протиправним та скасувати розпорядження Нацкомфінпослуг від 25 листопада 2010 року №895 «Про схвалення рішення члена Комісії - директора департаменту тимчасового адміністрування фінансово-кредитних установ щодо виключення інформації про кредитну спілку «Тринадцята зарплатня» з Державного реєстру фінансових установ та анулювання свідоцтва про реєстрацію фінансової установи»

2) визнати протиправним та скасувати розпорядження Нацкомфінпослуг від 11 травня 2017 року №1486 про анулювання свідоцтва кредитної спілки «Бізнеспартнерство», як фінансової установи, та виключення її з Державного реєстру фінансових установ;

3) зобов`язати Нацкомфінпослуг поновити свідоцтво кредитних спілок «Тринадцята зарплатня» і «Бізнеспартнерство» як фінансових установ та поновити їх в Державному реєстрі фінансових установ;

4) зобов`язати Нацкомфінпослуг негайно приступити до виконання своїх повноважень по регулюванню діяльності кредитних спілок «Тринадцята зарплатня» і «Бізнеспартнерство», та захисту членів кредитних спілок «Тринадцята зарплатня» і «Бізнеспартнерство», як споживачів фінансових послуг.

Ухвалою від 13 серпня 2020 року Окружним адміністративний суд міста Києва прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

15 грудня 2020 року до суду надійшла заява від позивачів про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, яка обґрунтована тим, що відповідно до статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники, у тому числі, мають право брати участь у судових засіданнях.

Досліджуючи питання про наявність підстав для розгляду адміністративної справи №640/14238/20 за правилами загального позовного провадження, суд встановив таке.

Згідно частинами першою-третьою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1)значення справи для сторін;

2) обраний позивачем спосіб захисту;

3) категорію та складність справи;

4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;

5) кількість сторін та інших учасників справи;

6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 12, частини четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917 - 1991 років»;

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

У той же час, спірні правовідносини не відносяться до категорії справ, передбачених частиною четвертою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України та надають суду право їх розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а наведені позивачами доводи не є такими, які б вказували на існування обставин доцільності розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження.

Згідно пунктом 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши заяву позивачів, матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, тощо, беручи до уваги пункт 20 частини першої статті 4 та частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що дана справа є справою незначної складності, а характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають її розгляд в порядку загального позовного провадження, а тому у задоволенні зазначеної заяви необхідно відмовити.

Керуючись статтями 12, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в задоволенні заяви про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Погрібніченко