Справа № 580/3401/22
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року справа № 580/3401/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до ОСОБА_1 про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування,

встановив:

05 серпня 2022 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління ДПС в Черкаській області з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з позивача податковий борг в сумі 15771,10 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що відповідач порушив вимоги Податкового кодексу України внаслідок чого має непогашений податковий борг перед бюджетом у сумі 15771,10 грн.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 29.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити повністю. В обгрунтування відзиву зазначив, що позивач не надав суду документи на підставі яких виник податковий борг, а саме податкові повідомлення-рішення та податкову вимогу з повідомленням про відправлення таких документів позивачу. Крім того, представник відповідача зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом.

Відповідач подав до суду відповідь на відзив, в якій просить позов задовольнити повністю.

Відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши докази у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За правилами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Як передбачено підпунктом 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Таким чином, у разі незгоди з податковим повідомленням-рішенням, яким платнику податків визначено грошове зобов`язання, останній має право оскаржити таке податкове повідомлення-рішення в адміністративному чи судовому порядку. Протягом строку оскарження грошове зобов`язання вважається неузгодженим.

Виходячи із визначення, зазначеного у підпункті 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Таким чином узгоджене грошове зобов`язання, проте не сплачене платником податків у добровільному порядку в строки, визначені законодавством, набуває статусу податкового боргу, з метою стягнення якого контролюючий орган має право звертатись з відповідним позовом до суду.

Загальні строки сплати податкового зобов`язання встановлені статтею 57 ПК України, відповідно до пункту 57.3 якої передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

При цьому абзацом 2 пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до вимог пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України, тощо.

При цьому, питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкове повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Судом встановлено, що відповідач має непогашений податковий борг перед бюджетом у сумі 15771,10 грн з орендної плати з фізичних осіб, що виник згідно податкових повідомлень-рішень №-2301 від 30.06.2018 по строку сплати 29.08.2018 у сумі 7885,55 грн (а.с.6) та №-2301 від 06.02.2020 по строку сплати 29.08.2020 у сумі 7885,55 грн (а.с.7).

Податкове повідомлення-рішення відповідачем не оскаржувалося, суми грошових зобов`язань за ним не сплачені.

У зв`язку з несплатою відповідачем узгоджених сум податкових зобов`язань у встановлені строки, позивач 25.10.2018 сформував податкову вимогу форми Ф №704-50 на суму 7885,55 грн (а.с.8).

Щодо тверджень зазначених представником відповідача у відзиві на позовну заяву суд зазначає таке.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків від 20.10.2020 №2300-2022-0001521 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, адреса місця проживання відповідача підтверджується інформацією наданою суду на його запит Відділом обліку та моніторингу інформації про місця проживання УДМС України в Черкаській області (а.с.15) та листом Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №11555-01-10 від 12.8.2022 (а.с.17).

Станом на дату розгляду справи відповідач має непогашений податковий борг перед бюджетом у сумі 15771,10 грн з орендної плати з фізичних осіб, що виник згідно податкових повідомлень-рішень №-2301 від 30.06.2018 у сумі 7885,55 грн та №-2301 від 06.02.2020 у сумі 7885,55 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення направлені платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу, а саме: АДРЕСА_1 , про що свідчать поштові відправлення за трек - номерами 352, 804.

Поштове відправлення за трек-номером 352 повернулось (згідно поштового штемпеля) без вручення адресату, в довідці ф. 20 причиною повернення (досилання) зазначено «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Поштове відправлення за трек-номером 804, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення, отримано 27.03.2020, про що свідчить відмітка.

У зв`язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов`язання було сформовано податкову вимогу форми "Ф" №704-50 від 25.10.2018, яка направлена листом з повідомленням на податкову адресу: АДРЕСА_1 . Поштове відправлення повернулось (згідно поштового штемпеля) без вручення адресату, в довідці ф. 20 причиною повернення (досилання) зазначено «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

Отже, контролюючим органом виконані вимоги Податкового кодексу України.

Щодо строку звернення до суду суд зазначає таке.

Частиною першою ст. 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду.

Спеціальним строком звернення до суду з позовом у справах даної категорії справ є строк, визначений статтею 102 Податкового кодексу України.

Приписи ст. 102 ПК України надають контролюючому органу право на стягнення податкового боргу, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні грошового зобов`язання, протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Верховним Судом у постанові від 25.02.2020 року у справі №1340/5767/18, сформовано правовий висновок: Положеннями пунктів 95.1 - 95.3 ст. 95 і пункту 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених п.95.2 ст. 95 Податкового кодексу України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу, а також строку - 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Строк у 1095 днів є присічним для контролюючого органу, протягом і в межах якого ним можуть бути вжиті заходи щодо погашення податкового боргу, в тому числі і шляхом звернення до суду з позовом, проте норми п. 102,4 ст. 102 ПК України не є такими, що обмежують суд у праві ухвалювати судове рішення про стягнення податкового боргу після закінчення 1095 денного строку, з вимогою про стягнення якого контролюючий орган звернувся вчасно.

Таким чином, контролюючий орган діяв у межах та спосіб передбачений чинним законодавством.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2).

За правилами пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Таким чином, у разі несплати платником податків протягом 60 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, яким визначено до сплати податок на нерухоме майно, або ж закінчення процедури його оскарження, визначених контролюючим органом грошових зобов`язань такі податкові зобов`язання вважаються узгодженими. Факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк.

Згідно з п. 87.11. ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на наявність у відповідача податкового боргу, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб?єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб?єкта владних повноважень, пов?язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 77, 241-246, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь бюджету податковий борг в сумі 15771 (п`ятнадцять тисяч сімсот сімдесят одну) грн 10 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО