Справа № 420/11481/22
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 жовтня 2022 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши клопотання позивача про поновлення провадження по справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :
До Одеського окружного адміністративного суду 18 серпня 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_4 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.02.2020 р. по 30.06.2022 р., грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2021 роки, матеріальної допомоги вирішення соціально-побутових питань за 2020-2021 роки, грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані щорічної основної відпустки та додаткової відпустки як учаснику бойових дій, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року;

2.Зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення з 01.02.2020р. по 31.12.2020р., грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінет Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017р. № 704, та провести його виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення з 01.01.2021р. по 30.06.2021 р., грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік, грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні основної щорічної відпустки та додаткової відпустки як учаснику бойових дій, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рiк» станом на 01.01.2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінет Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017р. № 704, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що у період з травня 221 року по 30.06.2021 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_5 . Згідно з наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) вiд 21.05.2021 № 182 позивач був звільнений з військової служби відповідно до п.п. «б» (за станом здоров`я) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». У подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_6 від 30.06.2021 № 141 позивача виключено зі списків військової частини НОМЕР_6 з 30.06.2021р. При цьому, під час проходження військової служби, нарахування та виплата грошового забезпечення здійснювалося не у повному обсязі, а саме: у період з 01.02.2020р. до 30.06.2021р. нарахування та виплата основних видів грошового забезпечення проводилася без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.

Вважаючи дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Ухвалою судді від 23.08.2022 року ухвалено прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 ; відкрити провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії; розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Також, ухвалою суду від 23.08.2022 року було зупинено провадження по справі № 420/11481/22 до припинення або скасування воєнного стану в Україні.

21.10.2022 року до суду надійшло клопотання позивача про поновлення провадження у справі з посиланням на те, що положення п.5 ч.1 ст. 236 КАС України щодо зупинення провадження у справі в разі перебування сторони у складі Збройних Сил України стосується лише фізичної особи яка перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. На юридичних осіб, в тому числі Військову частину НОМЕР_2 , положення згаданої норми процесуального закону не поширюються. Також, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження направлення усіх військовослужбовців (які можуть здійснювати представництво Військової частини НОМЕР_4 у суді) до складу сил і засобів здійснення заходів i забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації. Разом з тим, обов`язковою умовою зупинення провадження у справі є об`єктивна неможливість її розгляду до настання певних подій та, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Дослідивши отриману заяву про поновлення провадження по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Виходячи зі змісту наведеної норми, суд вважає помилковими доводи позивача стосовного того, що вона стосується лише сторони/третьої особи фізичної особи, не юридичної особи, оскільки сторонами, третіми особами за положеннями КАС можуть бути як фізичні особи так і юридичні особи, суб`єкти владних повноважень. Навіть вживання самого терміну «особа» в певній нормі не свідчить про віднесення такої норми лише до фізичних осіб.

Згідно з ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється, введення воєнного стану не впливає на процес здійснення судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Наведена норма свідчить, що справедливий та своєчасний розгляд спорів адміністративними судами є нерозривними поняттями, а комплексне дотримання адміністративними судами цих вимог сприяє утвердженню верховенства права у суспільстві.

Положеннями ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства, є зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи, розумність строків розгляду справи судом.

Верховний Суд на сайті Судової влади України оприлюднив інформацію щодо особливостей здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, зокрема, зауважив, що навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим. Відповідно до статті 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відстрочення конкретної стадії провадження є можливим за умови, що загальна тривалість провадження не є надмірною (див. рішення ЄСПЛ від 8 грудня 1983 року у справі «Претто й інші проти Італії» (Pretto and Оthers v. Italy, заява № 7984/77), а тривалі періоди затримання проваджень без будь-яких пояснень є неприйнятними (рішення ЄСПЛ від 24 листопада 1984 року у справі «Бомартен проти Франції» (Beaumartin v. France, заява № 15287/89).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покладає на держави-учасниці обов`язок організувати судові системи так, щоб судді мали можливість діяти відповідно до вимог Конвенції, зокрема розглядати справи протягом розумного строку (рішення ЄСПЛ від 6 вересня 2005 року у справі «Павлюлинець проти України», (Pavlyulynets v. Ukraine, заява № 70767/01), та щоб могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, які стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного строку (див. рішення ЄСПЛ від 29 березня 2006 року у справі «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy, заява № 36813/97)).

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи тривалий час дії воєнного стану в Україні, суд вважає за можливе задовольнити заяву позивача та поновити провадження у справі № 420/11481/22.

Керуючись ст. ст. 12, 237, 241, 248, 262, 291 КАС України суд

У Х В А Л И В:
Поновити провадження у справі №420/11481/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА