Справа № 545/4625/22
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

24 жовтня 2022 року м. ПолтаваСправа № 545/4625/22
Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Ясиновський І.Г., перевіривши матеріали справи №545/4625/22 за позовом ОСОБА_1 до Опікунської ради при виконавчому комітеті Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, виконавчого комітеті Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, треті особи які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування рішення і довідки, -

В С Т А Н О В И В:

29.09.2022 до Полтавського районного суду Полтавської області надійшов позов ОСОБА_1 до Опікунської ради при виконавчому комітеті Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, виконавчого комітеті Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, треті особи які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідно до якого просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Опікунської ради при виконавчому комітеті Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 25.01.2022 №1 про визнання доцільним призначення С.Лебедка опікуном ОСОБА_3 в разі визнання його судом недієздатним та рішенням виконавчого комітеті Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 27 червня 2022 року №8 про затвердження протоколу Опікунської ради при виконавчому комітеті Щербанівської сільської ради від 25 січня 20223 року №1;

визнати протиправною довідку, видану виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за №6223 від 02 грудня 2021 року за підписом сільського голови І.С. Процик про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є членом сім`ї ОСОБА_2 .

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 11 червня 2021 року справу за позовом ОСОБА_1 до Опікунської ради при виконавчому комітеті Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, виконавчого комітеті Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, треті особи які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування рішення і довідки передано до Полтавського окружного адміністративного суду.

Дана справа №545/4625/22 надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду 18 жовтня 2022 року, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до визначення термінів у підпунктах 1 та 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; а публічно-правовий спір - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

У підпункті 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб`єкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Таким чином, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень. Сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для віднесення спору до категорії публічно-правових та, відповідно, до справ адміністративної юрисдикції. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Так, ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19).

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у приватноправових правовідносинах, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи особистого немайнового інтересу учасника таких відносин. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Отже, до справ адміністративної юрисдикції належать публічно-правові спори, які виникають, зокрема, з приводу виконання чи невиконання органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою чи службовою особою або іншим суб`єктом публічно-владних управлінських функцій і не обумовлені порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Аналізуючи зміст позову, суд зазначає, що предметом спору у цій справі є визнання протиправними та скасування рішення Опікунської ради при виконавчому комітеті Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 25.01.2022 №1 про визнання доцільним призначення С.Лебедка опікуном ОСОБА_3 в разі визнання його судом недієздатним та рішенням виконавчого комітеті Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 27 червня 2022 року №8 про затвердження протоколу Опікунської ради при виконавчому комітеті Щербанівської сільської ради від 25 січня 20223 року №1, а також визнання протиправною довідки, видану виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за №6223 від 02 грудня 2021 року за підписом сільського голови І.С. Процик про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є членом сім`ї ОСОБА_2 .

Відповідно до частини першої статті 21 ЦК України суд визнає незаконним і скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий, зокрема, органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Обраний у цій справі спосіб захисту спрямований, зокрема, на скасування рішень органу місцевого самоврядування індивідуальної дії, які, на думку позивача, суперечать актам цивільного законодавства, а саме приписам Сімейного кодексу (далі - СК) України.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають (..) сімейних відносин.

Суд установив, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи з приводу оспорювання сімейних прав та захисту інтересів позивача, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства. Крім того, оскаржувані дії відповідача безпосередньо не породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і не мають обов`язкового характеру.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 500/6325/17.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Відповідна правова позиція також підтримана в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року 496/4271/16-а.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 2 частини 1 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частини 1 статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Зважаючи на вищевикладене, справа підлягає передачі за підсудністю до Полтавського районного суду Полтавської області.

Суд наголошує, що спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються (частина 1 статті 30 Кодексу адміністративного судочинства України).

На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 20, статтями 29, 248, 256, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Передати справу №545/4625/22 за позовом ОСОБА_1 до Опікунської ради при виконавчому комітеті Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, виконавчого комітеті Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, треті особи які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування рішення і довідки - до Полтавського районного суду Полтавської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному ч.8 ст. 18, ч.ч. 7-8 ст. 44 та ст. 297 КАС України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підп. 15.5 підп. 15 п. 1 р. VII "Перехідні положення" КАС України.

Суддя І.Г. Ясиновський