Справа № 320/16636/21
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Виконавчого комітету Бориспільської міської ради на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради, Виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Бориспільської міської ради, Виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність Бориспільської міської ради щодо ненадання в повному обсязі інформації та копії документів по запиту № 26/11-2 від 26.11.2021 ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Бориспільську міську раду надати повну інформацію та копії документів по запиту ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради № 26/11-2 від 26.11.2021 протягом 5 робочих днів з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилався на те, що Відповідач, як розпорядник публічної інформації, протиправно не надав у повному обсязі інформацію, яку вимагав Позивач згідно з його інформаційним запитом. Посилаючись на положення Закону України «Про доступ до публічної інформації», Позивач зазначає про порушення Відповідачем норм чинного законодавства, прав та законних інтересів останнього.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 травня 2022 року (з врахуванням ухвали Київського окружного адміністративного суду від 13 травня 2022 року про виправлення описки в судовому рішенні) адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Бориспільської міської ради щодо ненадання в повному обсязі інформації та копії документів безкоштовно по запиту ОСОБА_1 № 26/11-2 від 26.11.2021.

Зобов`язано Виконавчий комітет Бориспільської міської ради надати ОСОБА_1 безкоштовно повну інформацію та копії документів на його запит № 26/11-2 від 26.11.2021 протягом 5 робочих днів з дня набрання рішенням законної сили.

В позові до Бориспільської міської ради відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням Виконавчий комітет Бориспільської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, в іншій частині залишити без змін.

В апеляційній скарзі Виконавчий комітет Бориспільської міської ради посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Апеляційна скарга мотивована також тим, що доводи Позивача з приводу переведення в електронну форму запитуваних документів не пов`язана із запитом, на який надавалась відповідь, оскільки в прохальній частині запиту містилася вимога Позивача щодо надання належним чином завірених копії документів, однак жодної вимоги щодо переведення цих документів в електронну форму в запиті не містилося.

Також Відповідач зазначив, що Виконавчим комітетом на запит Позивача було направлено частину документів та повідомлено, що надання повної запитуваної інформації передбачає виготовлення копій документів, які Позивач зможе отримати після оплати вартості на копіювання та друк таких документів.

Крім того, в частині запиту належним розпорядником інформації була Бориспільська ДПІ ГУ ДПС у Київській області, у зв`язку з чим Позивачу було запропоновано звернутися із запитом до вказаного органу.

Відзиву Позивача на апеляційну скаргу Виконавчого комітету Бориспільської міської ради до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Отже, оскільки Виконавчий комітет Бориспільської міської ради у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині задоволення позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26 листопада 2021 року Позивачем на офіційну електронну пошту Бориспільської міської ради направлено запит на отримання публічної інформації № 26/11-2, у якому просив Бориспільську міську раду:

- надати копію договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :05:006:0043 та документи, які стали підставою для його укладення (в тому числі рішення сесії та інші документи);

- надати відомості про плату за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :05:006:0043, а саме фактично сплачену суму коштів за користування з моменту укладення договору по момент отримання даного запиту.

Відповідь на вказаний запит Позивач просив у встановлений законом строк направити на вказану у запиті електронну адресу.

Листом від 03.12.2021 № 12-33-4883 «Щодо надання інформації» Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради повідомлено Позивача, що Договір укладено на підставі рішення сесії Бориспільської міської ради № 4743-59-VII від 30 липня 2019 року.

Для отримання повних відомостей про плату за користування земельною ділянкою запропоновано звернутися до ГУ ДПС у Київській області повноваження яких передбачено статтею 41 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 року № 106 «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету»).

До вказаного листа Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради було додано:

- копію договору оренди на 4 аркушах;

- копію рішення сесії на 1-му аркуші.

Зазначений лист від 03.12.2021 № 12-33-4883 Виконавчий комітет Бориспільської міської ради направив на електронну адресу Позивача, вказану у запиті від 26 листопада 2021 року № 26/11-2.

Не погоджуючись з правомірністю надання Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради відповіді на запит, Позивач звернувся з даним адміністративним позовом до адміністративного суду.

Задовольняючи адміністративний позов частково суд першої інстанції виходив з того, що відмова Виконавчого комітету Бориспільської міської ради є протиправною, оскільки порушує право Запитувача на отримання запитуваної інформації та вибір форми надання такої інформації.

Суд першої інстанції також зазначив, що запит Позивача був опрацьований саме Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради, який є належним розпорядником та який надав Позивачу відповідь на запит, у зв`язку з чим саме вказаний орган є належним Відповідачем у справі, а тому пред`явлення позовних вимог до Бориспільської міської ради є необґрунтованим та в позові до цього Відповідача слід відмовити.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).

Відповідно до статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно зі статтею 5 Закону № 2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом:

1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації:

- в офіційних друкованих виданнях;

- на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет;

- на єдиному державному веб-порталі відкритих даних;

- на інформаційних стендах;

- будь-яким іншим способом;

2) надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 12 Закону № 2939-VI визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Частинами 1, 2, 4, 5 статті 19 Закону № 2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити:

1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є;

2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;

3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Статтею 21 Закону № 2939-VI визначено, що інформація на запит надається безкоштовно.

У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк.

Розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно.

При наданні особі інформації про себе та інформації, що становить суспільний інтерес, плата за копіювання та друк не стягується.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2011 року № 740 «Про затвердження граничних норм витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію» затверджено граничні норми витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Позивач просив надіслати запитувані документи в електронному вигляді на його електронну пошту, проте зазначеного Відповідачем враховано не було.

Верховним Судом у постанові від 17 лютого 2022 року у справі № 9901/119/21 зазначено, що аналіз частини другої статті 34 Конституції України та частини другої статті 7 Закону України «Про інформацію» свідчить, що особа має право вибирати на власний розсуд форму копій документів, які вона запитує, а саме паперову чи електронну.

Надання вже існуючої інформації в електронному вигляді не є створенням нової інформації, оскільки в цьому випадку йдеться про переведення вже існуючої у Відповідача інформації в електронний вигляд, тобто надання інформації, яка вже існує та розпорядником якої є Відповідач.

Крім того, у разі якщо переведення в електронну форму (сканування) не є технічно неможливим та не покладає на розпорядника надмірний тягар, враховуючи ресурсні можливості, вимога щодо надання копії документів у сканованій формі повинна бути задоволена.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі № 820/4258/17 та від 23 жовтня 2020 року у справі № 818/1043/17.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відмова Виконавчого комітету Бориспільської міської ради в частині надання копій документів у сканованій формі є протиправною, оскільки порушує право Позивача на отримання запитуваної інформації та вибір форми надання такої інформації, з чим погоджується і колегія суддів.

Згідно з частиною 1 ст. 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідно до частини 3 ст. 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Позивачем запит на отримання публічної інформації від 26.11.2021 № 26/11-2 було направлено на офіційну електронну пошту Бориспільської міської ради.

Відповідь на вказаний запит була надана Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради, що свідчить про виконання Бориспільською міською радою положень частини 1 статті 22 Закону № 2939-VI щодо направлення запиту належному розпоряднику.

Проте, в частині надання відповіді на питання запиту щодо інформації про суму сплаченого земельного податку вказана норма дотримана не була, тому як запит не був направлений до належного розпорядника - ГУ ДПС у Київській області з одночасним інформуванням про це Позивача.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії Відповідача в зазанченій частині є також протиправними.

Суд першої інстанції також вірно зазначив, що запит Позивача був опрацьований саме Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради, який є належним розпорядником та який надав Позивачу відповідь на запит, у зв`язку з чим саме вказаний орган є належним Відповідачем у справі, а тому пред`явлення позовних вимог до Бориспільської міської ради є необґрунтованим та в позові до цього Відповідача слід відмовити, з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас, Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду правомірності своїх доводів в оскаржуваній частині.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Виконавчого комітету Бориспільської міської ради, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в зазначеній частині не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції у вказаній частині - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Бориспільської міської ради залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 травня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко