Справа № 803/484/17
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 жовтня 2022 року

м. Київ

справа №803/484/17

адміністративне провадження №К/990/27595/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шишова О.О.,

суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області нарішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2022 у справі № 803/484/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМО Україна» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

установив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМО Україна» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області від 27 січня 2017 року № , яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 7 186 308,00 грн..

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 29 травня 2017 року позов задоволено.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 29 травня 2017 року, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2018 року, позов задоволено.

Постановою Верховного Суду від 11 лютого 2021 року скасовано постанову Волинського окружного адміністративного суду від 29 травня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2018 року, а справу направлено на новий розгляд до Волинського окружного адміністративного суду.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанцій, Головне управління ДПС у Волинській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року, яка залишена без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2022 року, позов задоволено.

Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Передбачений зазначеною статтею строк касаційного оскарження пропущено, оскільки оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 16 березня 2022 року у відкритому судовому засіданні, в повному обсязі виготовлено 25 березня 2022 року, а з касаційною скаргою скаржник звернувся до Верховного Суду 05 жовтня 2022 року.

Водночас з касаційною скаргою скаржником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якого останній зазначає, що вже звертався до Верховного Суду з касаційними скаргами, однак їх було повернуто. Скаржник посилається на частину п`яту статті 333 КАС України та зазначає про передбачену чинним законодавством можливість для поновлення строку на касаційне оскарження в межах річного строку.

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.

Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно убачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.

При вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги/відмови у відкритті касаційного провадження за вперше поданою касаційною скаргою до дати повторного звернення з касаційною скаргою і так далі.

Як убачається з матеріалів касаційної скарги, Єдиного державного реєстру судових рішень та згідно відомостей з Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», відповідач вже неодноразово реалізовував своє право на касаційне оскарження рішень судів попередніх інстанцій у цій справі. Однак ухвалами Верховного Суду від 07 липня 2022 року, від 26 липня 2022 року, від 17 серпня 2022 року та від 01 вересня 2022 року, касаційні скарги було повернуто як такі, що не містили обов`язкових підстав касаційного оскарження.

Водночас у своїх ухвалах про повернення раніше поданих касаційних скарг Верховний Суд неодноразово надавав роз`яснення скаржнику щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень.

Зважаючи на значний пропуск строку на касаційне оскарження (майже 6 місяців), клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не можна вважати обґрунтованим.

Так, невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення її скаржнику, не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.

Крім того, Верховний Суд зауважує, що доводи скаржника стосовно передбаченої процесуальним законом можливості подання касаційної скарги упродовж строку, визначеного у частині п`ятій статті 333 КАС України, засновані на помилковому розумінні цієї правової норми, оскільки предмет її регулювання не охоплює питання, пов`язані з визначенням часових меж, обчисленням і поновленням строку касаційного оскарження.

Інших поважних причин неможливості звернення до суду касаційної інстанції у строк, встановлений статтею 329 КАС України, скаржником не зазначено.

Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Оскільки касаційну скаргу подано без додержання вимог, встановлених КАС України, таку касаційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2022 у справі № 803/484/17 залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, а також у разі, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Шишов

Судді І. В. Дашутін

М. М. Яковенко