Справа № 280/4001/22
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2022-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року Справа № 280/4001/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В. за участю секретаря судового засідання: Горенко В.Р., представника позивача: не прибув, представника відповідача: Ніколенка М.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовною заявою Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2021 році,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (далі позивач) до Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (далі відповідач, ПАТ «Запоріжсталь»), в якій позивач просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на користь Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю суму адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2021 році у розмірі 30 898 933,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем у порушення вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації норм Законів України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та «Про зайнятість населення» від 31.01.2007 №70 за невиконання нормативу з працевлаштування осіб з інвалідністю не сплачено суму адміністративно-господарських санкцій та пені. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 01 серпня 2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 23 серпня 2022 року о 14:30 год.

17.08.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому з позовними вимогами не погоджується з наступних підстав. ПАТ «Запоріжсталь» у повній мірі виконано усі покладені на нього обов`язки зі сприяння у працевлаштуванні осіб з інвалідністю: виконано вимогу законодавства в частині виділення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2021 році понад встановлений норматив (виділено 466 робочих місць з необхідних 410), робочі місця для осіб з інвалідністю створені з урахуванням програм індивідуальної реабілітації після звернення таких осіб. Відповідач виконав покладений на нього обов`язок з повідомлення державних центрів зайнятості про наявність вакантних робочих місць для осіб з інвалідністю та інформування органів виконавчої влади з питань праці та соціальної політики про наявність вакансій для працевлаштування осіб з інвалідністю на ПАТ «Запоріжсталь». Відповідач також самостійно здійснював пошук осіб з інвалідністю незважаючи на відсутність такого обов`язку в законодавстві. З боку відповідача не було допущено жодного випадку невмотивованої чи необґрунтованої відмови в працевлаштуванні осіб з інвалідністю, які направлялися на вакантні посади чи безпосередньо зверталися на підприємство. Невиконання ПАТ «Запоріжсталь» нормативу з працевлаштування осіб з інвалідністю не залежало від дій відповідача, а зумовлено об`єктивними незалежними обставинами. Просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Підготовче засідання, призначене на 23 серпня 2022 року перенесено на 30.08.2022 о 15:00 год., у зв`язку з запровадженням в Україні правового режиму воєнного стану на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану», враховуючи підвищений рівень терористичної небезпеки на території всієї країни напередодні Дня Незалежності України та безпосередньо в день його відзначення, з метою убезпечення життя та здоров`я працівників і відвідувачів суду, про що складено довідку від 23.08.2022.

Ухвалою суду від 30 серпня 2022 року відкладено підготовче засідання на 30 вересня 2022 року о 14:00 год.

У підготовчому засіданні від 30 вересня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18 жовтня 2022 року.

17 жовтня 2022 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

18 жовтня 2022 року у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши вступне слово та пояснення, надані представником відповідача, безпосередньо дослідивши письмові докази, надані сторонами, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що відповідачем 25.01.2022 за вих.№13/2003889 подано до Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю Звіт форми №10-ПОІ про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю за 2021 рік.

За даними звіту середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (осіб) на підприємстві становить 10242 особи, з них:

середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, становить 308 осіб;

кількість осіб з інвалідністю-штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», становить 410 осіб;

фонд оплати праці штатних працівників визначено на рівні 2915992,9 тис.грн.;

середньорічна заробітна плата штатного працівника визначена у сумі 284709 тис.грн.;

сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів 0 грн.

Судом з`ясовано, що протягом 2021 року ПАТ «Запоріжсталь» зверталось до міського центру зайнятості із звітністю форми 3-ПН з інформацією про наявні вакансії та можливість їх заміщення особами з інвалідністю: 08.01.2021 (вих.№ 13/2000521 від 06.01.2021), 12.01.2021 (вих.№ 13/2000952 від 11.01.2021), 25.01.2021 (вих.№ 13/2003345 від 22.01.2021), 09.02.2021 (вих.№ 13/2006564 від 09.02.2021), 02.03.2021 (вих.№ 13/2010912 від 01.03.2021), 12.03.2021 (вих.№ 13/2012641 від 11.03.2021), 08.04.2021 (вих.№ 13/2017665 від 08.04.2021), 22.04.2021 (вих.№ 13/2020297 від 21.04.2021), 11.05.2021 (вих.№ 13/2022523 від 07.05.2021), 02.06.2021 (вих.№ 13/2026688 від 31.05.2021), 10.06.2021 (вих.№ 13/2028467 від 09.06.2021), 06.07.2021 (вих.№ 13/2032286 від 02.07.2021), 15.07.2021 (вих.№ 13/2034289 від 14.07.2021), 29.07.2021 (вих.№ 13/2036879 від 28.07.2021), 06.08.2021 (вих.№ 13/2038417 від 06.08.2021), 26.08.2021 (вих.№ 13/2041520 від 25.08.2021), 01.09.2021 (вих.№ 13/2042091 від 30.08.2021), 14.09.2021 (вих.№ 13/2044445 від 13.09.2021), 15.10.2021 (вих.№ 13/2049961 від 13.10.2021), 21.10.2021 (вих.№ 13/2051079 від 21.10.2021), 09.11.2021 (вих.№ 13/2054166 від 09.11.2021), 07.12.2021 (вих.№ 13/2059594 від 06.12.2021), 23.12.2021 (вих.№ 13/2063219 від 22.12.2021).

Територіальними органами Державної служби зайнятості для працевлаштування на ПАТ «Запоріжсталь» направлено 39 осіб, з встановленою групою інвалідності, які відмовились від працевлаштування за власним бажанням, на підтвердження чого до матеріалів справи надані копії направлень на працевлаштування.

Додатково відповідачем у 2021 році розміщувались оголошення про запрошення на роботу у друкованих засобах масової інформації, копії яких містяться у матеріалах справи.

Разом з цим, враховуючи відомості звітності за формою №10-ПОІ, позивач дійшов висновку про те, що у 2021 році відповідач не виконав норматив щодо працевлаштування на роботу 102 осіб з інвалідністю.

До сплати позивач розрахував адміністративно-господарські санкції у розмірі 29040350,64 грн., з урахуванням пені за затримку їх сплати 1858582,40 грн., у загальному розмірі 30 898 933,04 грн.

У зв`язку із несплатою відповідачем у встановлений строк пені та адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами, є Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21 березня 1991 року № 875-XII (далі - Закон № 875-XII).

Статтею 18 Закону №875-XII визначено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону №875-XII для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Частиною другою статті 19 Закону №875-XII передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Згідно частини п`ятою статті 19 Закону №875-XII виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

Також частинами дев`ятою та десятою статті 19 вказаного Закону передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю. Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Частиною першою статті 20 Закону №875-XII передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Згідно з частинами другою та четвертою статті 20 Закону № 875-XII порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк. Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

Таким чином, з огляду на викладені норми, закон пов`язує необхідність сплати адміністративно-господарських санкцій з обставиною невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, тому враховуючи, що середньооблікова кількість працівників відповідача складає 410 особи, позивач вважає, що останній зобов`язаний сплатити адміністративно-господарські санкції за незайняте робоче місце 102 особами з інвалідністю.

За змістом статті 18-1 Закону № 875-ХІІ пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості.

У той же час, згідно з пунктом 4 частини третьої статті 50 Закону України «Про зайнятість населення» №5067-VI від 05.07.2012 (далі - Закон №5067-VI) роботодавці зобов`язані: своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про: попит на робочу силу (вакансії); заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання за два місяці до вивільнення.

Відповідно до пункту 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 70 від 31 січня 2007 року (далі - Порядок №70) інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 31 травня 2013 року №316 "Про затвердження форми звітності №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" та Порядку її подання" (далі - Наказ №316) затверджено форму звітності №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" та Порядок подання форми звітності №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)".

Згідно з приписами пункту 5 Порядку подання форми звітності №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", затвердженого Наказом №316, форма №3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

З огляду на вищезазначене, звіт за формою 3-ПН є актом інформування органів працевлаштування про створені на підприємстві робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю і, водночас, запитом про направлення на підприємство для працевлаштування.

За таких обставин неналежне інформування центру зайнятості про наявність вільних робочих місць для осіб з інвалідністю, а саме неподання звітів за формою №3-ПН про наявність вакансій для осіб з інвалідністю державній службі зайнятості є порушенням вищезгаданих норм матеріального права та підставою для застосування адміністративно-господарських санкцій.

Системний аналіз вищезазначених норм законодавства дає підстави для висновку, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані:

- виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця з урахуванням індивідуальних програм реабілітації;

- надавати державній службі зайнятості необхідну для організації працевлаштування інвалідів інформацію у порядку, передбаченому Законом № 5067 та Наказом № 316;

- звітувати Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Законом № 875-ХІІ та Порядком № 70;

- у разі невиконання такого нормативу - щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції.

Проте, обов`язок підприємства щодо створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком підбирати і працевлаштовувати таких осіб на створені робочі місця. Такий обов`язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в частині першій статті 18 Закону № 875-XII.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі П/811/693/17, від 02 травня 2018 року у справі № 804/8007/16, від 13 червня 2018 року у справі № 819/639/17, від 20 травня 2019 року у справі № 820/1889/17, від 03 грудня 2020 року у справі № 812/1189/18, від 11 серпня 2021 року у справі № 260/557/19.

Суд звертає увагу, що періодичності подачі звітності за формою №3-ПН законодавством не встановлено, а передбачено, що така звітність подається не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, тобто передбачено одноразове інформування про кожну вакансію. Тому, якщо роботодавець одноразово подав звітність форми № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" у строк не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, він виконав обов`язок своєчасно та в повному обсязі у встановленому порядку подати інформацію про попит на робочу силу (вакансії). Це означає, що в такому випадку учасник господарських відносин вжив залежних від нього передбачених законодавством заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих інвалідів установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 806/1368/17, від 20.05.2019 у справі № 820/1889/17.

У постанові від 11 серпня 2021 року у справі № 260/557/19 Верховний суд сформулював правовий висновок, що підприємство не несе відповідальності за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю, якщо воно розробило необхідні заходи по створенню для них робочих місць, зокрема, створило робочі місця для таких осіб та своєчасно, достовірно, в повному обсязі проінформувало відповідні установи, але фактично не працевлаштувало особу з інвалідністю з причин незалежних від нього: відсутність осіб з інвалідністю, їх відмова від працевлаштування на підприємство, бездіяльність державних установ, які повинні сприяти працевлаштуванню осіб з інвалідністю.

Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідачем періодично протягом 2021 року до територіального органу Державної служби зайнятості подавалася звітність форми №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" із зазначенням вакансій для осіб з інвалідністю, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями такої звітності.

Крім того, відповідачем додатково розміщувались оголошення про запрошення на роботу осіб з інвалідністю в засобах масової інформації.

За викладених обставин, суд доходить висновку, що оскільки відповідачем у 2021 році виконано установлений наведеними нормами обов`язок щодо створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю та інформування територіального органу Державної служби зайнятості про наявність вакантних посад для працевлаштування осіб з інвалідністю підстави для застосування до ПАТ "Запоріжсталь" позивачем адміністративно-господарських санкцій відсутні.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2021 році, - відмовити у повному обсязі.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - Запорізьке обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (пр.Соборний, буд. 75, оф. 226, м. Запоріжжя, 69002; ),

Відповідач - Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (вул. Південне шосе, буд. 72, м. Запоріжжя, 69008; ).

Повне судове рішення складено 26.10.2022.

Суддя Б.В. Богатинський