Справа № 640/6610/21
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовних вимог без розгляду в частині позовних вимог

24 жовтня 2022 року м. Київ№ 640/6610/21
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., розглядаючи адміністративну справу

ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України,

Національної поліції України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601 ), Національної поліції України (вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601, ), в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати наказ Міністерства внутрішніх справ України

№ 867 о/с від 07.12.2020 року про звільнення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 (М-228244), старшого оперуповноваженого в особливо важких справах Управління боротьби з кібезлочипністіо Міністерства внутрішніх справ України, з 07 грудня 2020 року, відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів - у зв`язку з відсутністю можливості подальшого використання на службі);

- поновити ОСОБА_1 на службі в Міністерстві внутрішніх справ України на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління боротьби з кіберзлочинністю Міністерства внутрішніх справ України з 08 грудня 2020 року;

- зобов`язати Національну поліцію України прийняти на службу до поліції шляхом видання наказу про призначення за його згодою- старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 (М- 228244), старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління боротьби з кіберзлочинністю Міністерства внутрішніх справ України, відповідно до приписів пункту 9 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», на посаду, відповідно до його кваліфікації, спеціалізації, освіти та досвіду роботи, яка відповідає посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління боротьби з кіберзлочинністю Міністерства внутрішніх справ України;

- стягнути з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 середнє грошове утримання за час вимушеного прогулу з дня звільнення, визначеного наказом Міністерства внутрішніх справ України № 867 о/с від 07.12.2020 року по час поновлення на посаді;

- стягнути з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 середнє грошове утримання за час затримки по день фактичного розрахунку, відповідно до приписів ст. 117 Кодексу Законів про працю.

Ухвалою суду від 16 березня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи дану адміністративну справу судом встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України з 01.09.2006 по 06.11.2015 року.

Наказом від 10.02.2015 № 219 о/с, відповідно до п. 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ ОСОБА_1 було звільнено з посада старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління боротьби з кіберзлочинністю Міністерства внутрішніх справ України у запас Збройних Сил з 10.02.2015.

Позивач оскаржив своє звільнення до суду.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.09.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2015 в адміністративній справі № 826/4250/15 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії - позов задоволено частково.

На виконання рішення суду у справі № 826/4250/15, наказом Міністерства внутрішніх справ України № 2285 о/с від 05.11.2015 було скасовано наказ від 10.02.2015 № 219 о/с про звільнення позивача та поновлено його на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління боротьби з кіберзлочинністю.

У подальшому, у зв`язку із з набранням законної сили Закону України «Про Національну поліцію України» та втратою чинності Закону України «Про міліцію» з 07.11.2015, внаслідок чого були ліквідовані органи міліції, скорочено всі посади рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (міліції) в організаційно-штатній структурі МВС України, 06.11.2015 наказом МВС України № 2328 о/с відповідно до п. п. 10, 11 Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до п. 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил (через скорочення штатів) старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління боротьби з кіберзлочинністю, з 06 листопада 2015 року.

Позивач оскаржив своє звільнення до суду.

18.02.2019 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/1692/16, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2019, позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України було задоволено частково.

На виконання рішення суду у справі № 826/1692/16, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28.02.2019 № 169 о/с було поновлено старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління боротьби з кіберзлочинністю з 07.11.2015.

15.05.2019 наказом Міністерства внутрішніх справ України № 446 о/с, у зв`язку із повною ліквідацією органів внутрішніх справ, ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ з 15.05.2019.

Позивач оскаржив своє звільнення до суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.06.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2020, у справі № 640/11863/19, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

На виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.06.2020 у справі № 640/11863/19, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2020 № 543 о/с ОСОБА_1 було поновлено на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління боротьби з кіберзлочинністю з 16.05.2019.

Наказом МВС України від 07.12.2020 року № 867 о/с позивача було звільнено із займаної посади у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів - у зв`язку із відсутністю можливості подальшого використання на службі).

Вважаючи вказаний наказ протиправним позивач звернувся до суду із даним позовом.

Проте, після звернення останнього до суду, постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 09.09.2020 року касаційну скаргу МВС України було задоволено. Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 червня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року по справі № 640/11863/19 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Зокрема, Верховним Судом, в т.ч була розглянута вимога про зобов`язання Національної поліції України прийняти позивача на службу до поліції, шляхом видання наказу про призначення за його згодою, відповідно до приписів пункту 9 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», на посаду, відповідно до його кваліфікації, спеціалізації, освіти та досвіду роботи, яка відповідає посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління боротьби з кіберзлочинністю Міністерства внутрішніх справ України.

Колегія суддів зазначила, що позивач відмовився від усіх пропозицій щодо зайняття посад і не подав заяви (рапорту) про участь у конкурсі на зайняття посад, в зв`язку із чим виникли підстави для застосування до позивача пункту 10 розділу ХІ Закону №580-VІІІ і звільнення особи за скороченням штатів.

При цьому, в силу прямої вказівки Закону України «Про Національну поліцію України» після поновлення позивача на посаді на підставі судового рішення, відповідач був позбавлений можливості залишити позивача працювати на відповідній посаді в апараті МВС України або органах Національної поліції (без конкурсного відбору). Позивач не скористався правом бути прийнятим на службу в поліцію у встановленому Законом України «Про Національну поліцію України» порядку -шляхом проходження конкурсу, оскільки не надав будь-яких доказів виявлення ним наміру прийняти участь у конкурсі на заміщення вакантних посад державних службовців МВС України та/або конкурсі на прийняття на службу в поліцію.

Таким чином Верховний Суд дійшов висновку про правомірність звільнення позивача і відсутність підстав для зобов`язання Національної поліції прийняти позивача на службу до поліції, шляхом видання наказу про призначення.

Отже, в рамках розгляду справи № 640/11863/19 Верховним Судом була розглянута позовна вимога про зобов`язання Національної поліції України прийняти позивача на службу до поліції, шляхом видання наказу про призначення за його згодою, відповідно до приписів пункту 9 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», на посаду, відповідно до його кваліфікації, спеціалізації, освіти та досвіду роботи, яка відповідає посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління боротьби з кіберзлочинністю Міністерства внутрішніх справ України, яка є ідентичною у справі № 640/6610/21.

Таким чином, заявлені у даній справі позовні вимоги фактично спонукають суд адміністративної юрисдикції вдатися до повторної перевірки зазначеного вище дій суб`єкта владних повноважень.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» визначено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Частиною другою статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до частини другої статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині зобов`язання Національної поліції України прийняти позивача на службу до поліції, шляхом видання наказу про призначення за його згодою, відповідно до приписів пункту 9 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», на посаду, відповідно до його кваліфікації, спеціалізації, освіти та досвіду роботи, яка відповідає посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління боротьби з кіберзлочинністю Міністерства внутрішніх справ України.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

У Х В А Л И В:

Провадження в адміністративній справі № 640/6610/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії -закрити в частині зобов`язання Національної поліції України прийняти позивача на службу до поліції, шляхом видання наказу про призначення за його згодою, відповідно до приписів пункту 9 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», на посаду, відповідно до його кваліфікації, спеціалізації, освіти та досвіду роботи, яка відповідає посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління боротьби з кіберзлочинністю Міністерства внутрішніх справ України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Г.Вєкуа